Likoma (otok)

Otok Likoma je večji od dveh otokov v Malavijskem jezeru v vzhodni Afriki, manjši je bližnji Chizumulu. Likoma in Chizumulu pripadata Malaviju in skupaj tvorita okrožje Likoma. Čeprav oba otoka ležita le nekaj kilometrov od Mozambika in sta v celoti obdana z mozambiškimi teritorialnimi vodami, sta oba eksklavi Malavija. Geografija Otok ima skupno površino 18 km2 in leži v severovzhodnem delu Malavijskega jezera, 7 km severozahodno od Cobueja v Mozambiku. Najbližje mesto na malavijski obali je Chintheche. Zgodovina Naseljevanje otoka se je začelo zaradi trgovine s sužnji, zaradi česar so se domorodci zatekali na otok kot zatočišče. Leta 1884 so misijonarji z univerzitetne misije v Srednji Afriki na prošnjo Davida Livingstona ustanovili svoj sedež na otoku Likoma. Zaradi prisotnosti britanskih misijonarjev je bil otok po drugi svetovni vojni, ko so bile vzpostavljene državne meje v vzhodni Afriki, dodeljen Malaviju in ne Mozambiku. Naravno okolje Kljub visoki gostoti prebivalstva je naravno okolje otoka Likoma večinoma neokrnjeno. Obala je raznolika, s skalnatimi pobočji, peščenimi zalivi in ​​močvirji. Notranjost otoka večinoma pokrivajo travniki, z velikim številom baobabov (vrste Adansonia digitata) in mangovcev (Mangifera indica). Favna je večinoma sestavljena iz majhnih plazilcev, dvoživk, ptic in številnih nevretenčarjev, vključno s škorpijonskimi pajki. Na obali občasno opazimo krokodile. V vodah okoli Likome, kot je običajno v Malavijskem jezeru, živi veliko ciklidov; nekatere vrste, kot je Labidochromis caeruleus likomae, so endemične za območje Likome. Prebivalstvo Likoma je gosto poseljena, s približno 10.500 prebivalci, razpršenimi v ducat naselij, glavno je istoimensko mesto Likoma; bližnji otok Chizumulu ima še 4000 prebivalcev. Najbolj zastopani etnični skupini sta ljudstvo Njanja (60 %) in ljudstvo Tonga (25 %), sledijo pa jim manjše skupine Tumbuka, Jao in Čeva. Njihova glavna gospodarska dejavnost je ribolov, čeprav je zastopano tudi kmetijstvo (predvsem riž in kasava). V mestu Mbamba je živahna tržnica. Tu stoji tudi anglikanska stolnica sv. Petra, ena največjih cerkva v Afriki. Zaradi revščine in pomanjkanja bolnišnic je stanje javnega zdravja na otoku kritično, čeprav malarija (ki je v Malaviju zelo razširjena) ni bila zabeležena. V letih 2005–2006 je bila Likoma predmet znanstvene študije o epidemiologiji HIV in drugih spolno prenosljivih bolezni. Kljub minimalnemu gospodarskemu razvoju Likome obstaja več šol, ki oskrbujejo vsa naselja, zato je pismenost zelo razširjena. Infrastruktura in promet Likoma nima asfaltiranih cest in je malo motornih vozil. Elektriko zagotavlja generator in sončna baterija. To otoku zagotavlja 24-urno elektriko, z izjemo 1-5 minut okoli 22. ure, ko zamenjajo vir napajanja. Na otoku je majhno telefonsko omrežje, čeprav so telefoni sami precej redki. Letališče Likoma je asfaltirana vzletno-pristajalna steza na otoku in je dosegljivo z letalom iz Lilongweja. Glavno prevozno sredstvo na otoku je parnik MV Ilala, ki obkroži jezero Malavi in ​​se ustavi v glavnih naseljih in na otokih. MV Chambo enkrat tedensko povezuje otok z mestom Nkhata Bay na zahodni strani jezera. Manjši čolni (vključno z dhov ladjami) prečkajo ožino med Likomo in Chizumulu ter tudi med Likomo in Cobuejem v Mozambiku. Po teh poteh se prevaža tako blago kot ljudje. Likoma je turistična destinacija z nekaj hoteli in hostli za popotnike, ki običajno temeljijo na ekoturističnih načelih. Vode okoli Likome omogočajo potapljanje. Pomembni prebivalci Sarai Chisala-Tempelhoff se je rodila tukaj, preden je postala vodilna odvetnica. Tudi Grace Malenga se je rodila tukaj, preden je postala ena prvih zdravnic v Malaviju. Galerija Sklici Zunanje povezave Likoma Island at Malawi Tourism Likoma Island at Go2Africa Arhivirano 2007-09-27 na Wayback Machine. Travel diary of Chris Farrell Sunrise Inn, Likoma