Malavi

Malavi uradno Republika Malavi je celinska država v jugovzhodni Afriki. Na severozahodu meji na Zambijo, na severovzhodu na Tanzanijo ter na vzhodu, jugu in zahodu na Mozambik, ki ga od Malavija ločuje Malavijsko jezero (starejše ime jezero Njasa). Malavi se razteza na več kot 118.484 km² in ima 22.224.282 prebivalcev (od julija 2025). Lilongwe je njeno glavno in največje mesto. Del Afrike, ki je danes znan kot Malavi, so okoli 10. stoletja naselili Akafulci, znani tudi kot Abathva. Kasneje so prišle skupine Bantu, pregnale Akafulce in ustanovile različna kraljestva, kot sta kraljestvi Maravi in ​​Nkhamanga, ki so cvetela od 16. stoletja. Britanski imperij je začel utrjevati nadzor nad območjem po britanskem ultimatu leta 1890 proti Portugalcem, ki so na Rožnatem zemljevidu iz leta 1885 zahtevali območje med Angolo in Mozambikom. Leta 1891 so Britanci območje označili za britanski srednjeafriški protektorat, ki so ga leta 1907 preimenovali v Njasaland. Leta 1964 je Njasaland pod premierjem Hastingsom Bando postal neodvisen in preimenovan v Malavi. Dve leti pozneje je Hastings Kamuzu Banda postal predsednik, tako da je državo spremenil v enostrankarsko predsedniško republiko. Banda je bil leta 1971 razglašen za dosmrtnega predsednika. Prvih nekaj desetletij neodvisnosti Malavija je zaznamovala Bandova zelo represivna diktatura. Po uvedbi večstrankarskega sistema leta 1993 je Banda izgubil na splošnih volitvah leta 1994, država pa je še naprej doživljala mirne prenose oblasti. Malavi ima demokratično, večstrankarsko republiko, ki jo vodi izvoljeni predsednik. Glede na indeks demokracije V-Dem iz leta 2024 se Malavi uvršča na 74. mesto med volilnimi demokracijami na svetu in na 11. mesto med volilnimi demokracijami v Afriki. Država vzdržuje diplomatske odnose z večino držav in sodeluje v več mednarodnih organizacijah, vključno z Združenimi narodi, Commonwealthom narodov, Južnoafriško skupnostjo za razvoj, Skupnim trgom za vzhodno in južno Afriko ter Afriško unijo. Malavi je ena najmanj razvitih držav na svetu. Njeno gospodarstvo je močno zasnovano na kmetijstvu, prebivalstvo pa je pretežno podeželsko in naraščajoče. Država ima nizko pričakovano življenjsko dobo in visoko umrljivost dojenčkov. HIV/AIDS je zelo razširjen. Raznoliko prebivalstvo vključuje domorodce, Azijce in Evropejce. Prebivalstvo je pretežno krščansko, večina pa je protestantov. Ime Ime Malavi pomeni 'plameni' v jeziku čičevščina in čitumbuka. Ime Malavi si je izbral prvi predsednik Malavija, Hastings Kamuzu Banda, potem ko je država leta 1964 dosegla neodvisnost od Velike Britanije. Zgodovina Predkolonialna zgodovina Pred prihodom ljudstev Bantu s severa okoli 10. stoletja našega štetja je imel del Afrike, ki je danes znan kot Malavi, majhno populacijo lovcev in nabiralcev, v sodobnem malavijskem ustnem izročilu znanih kot Akafula, BaTva, Akaombe ali Mvandionerakuti. BaTve so postopoma prehitela agrarna ljudstva Bantu. Čeprav je večina ljudstev Bantu nadaljevala proti jugu, so nekatera ostala in ustanovila etnične skupine na podlagi skupnega porekla. Do 16. stoletja so plemena ustanovila več kraljestev, kot je Maravijski imperij, ki se je raztezalo od severa, kar je postalo Nkhotakota, do reke Zambezi in od Malavijskga jezera do reke Luangva v tem, kar je postala Zambija in Nkhamanga. V 17. stoletju, ko je bilo območje večinoma združeno pod enim domačim vladarjem, so se domači plemena začela srečevati, trgovati in sklepati zavezništva z portugalskimi trgovci in pripadniki vojske. Do 18. stoletja pa se je imperij razdelil na območja, ki so jih nadzorovale številne posamezne etnične skupine. Trgovina s sužnji v Indijskem oceanu je dosegla vrhunec sredi 19. stoletja, ko naj bi bilo približno 20.000 ljudi na leto zasužnjenih in prepeljanih iz Nkhotakote v Kilvo, kjer so jih prodali. Kolonializacija (1859–1960) Severovzhod Malavija je od 17. do 19. stoletja podvržen arabskemu vplivu v vzhodni Afriki, medtem ko jug od 16. stoletja odkrivajo portugalski raziskovalci. Misijonar in raziskovalec David Livingstone je leta 1859 dosegel Malavijsko jezero (takrat jezero Njasa) in južno od jezera prepoznal višavje Shire kot območje, primerno za evropsko naselitev. Zaradi Livingstonovega obiska je bilo v 1860-ih in 1870-ih na tem območju ustanovljenih več anglikanskih in prezbiterijanskih misijonov. Leta 1878 je bila ustanovljena družba African Lakes Company Limited za vzpostavitev trgovine in prometa, leta 1876 sta bila v Blantyreju ustanovljena majhna misija in trgovsko naselje, leta 1883 pa se je tam naselil britanski konzul. Tudi portugalska vlada se je zanimala za območje, zato je britanska vlada, da bi preprečila portugalsko okupacijo, poslala Harryja Johnstona za konzula z navodili, naj sklene pogodbe z lokalnimi vladarji zunaj portugalske jurisdikcije. Spori okoli meja med britanskimi, nemškimi in portugalskimi kolonijami v vzhodni Afriki so rešeni konec 19. stoletja z ločenima sporazumoma med Veliko Britanijo in Nemčijo leta 1890 ter Veliko Britanijo in Portugalsko leta 1891. Leta 1889 je bil nad višavjem Shire razglašen britanski protektorat, ki je bil leta 1891 razširjen na celotno današnje Malavi kot Britanski srednjeafriški protektorat. Leta 1907 se je protektorat preimenoval v Njasaland, ime, ki ga je obdržal do konca časa pod britansko oblastjo. Kot primer tega, kar včasih imenujemo »tanka bela črta« kolonialne oblasti v Afriki, je bila leta 1891 ustanovljena kolonialna vlada Njasalanda. Upravitelji so prejeli proračun v višini 10.000 funtov (nominalna vrednost iz leta 1891) na leto, kar je bilo dovolj za zaposlitev desetih evropskih civilistov, dveh vojaških častnikov, 70 pandžabskih Sikhov in 85 zanzibarskih nosačev. Od teh nekaj zaposlenih se je nato pričakovalo, da bodo upravljali in nadzorovali ozemlje približno 94.000 kvadratnih kilometrov z enim do dvema milijonoma prebivalcev. Leta 1944 je bil ustanovljen Afriški narodni kongres Njase (NAC), da bi britanski vladi predstavil lokalne interese. Leta 1953 je Velika Britanija Njasaland povezala s Severno in Južno Rodezijo v tako imenovano Federacijo Rodezije in Njasalanda, pogosto imenovano Srednjeafriška federacija (CAF), predvsem iz političnih razlogov. Čeprav je bila federacija delno neodvisna, je povezava izzvala nasprotovanje afriških nacionalistov in NAC si je pridobil podporo javnosti. Vpliven nasprotnik CAF je bil Hastings Banda, zdravnik, izobražen v Evropi, ki je delal v Gani in so ga leta 1958 prepričali, da se je vrnil v Njasaland, da bi pomagal nacionalistični stvari. Banda je bil izvoljen za predsednika NAC in si je prizadeval za mobilizacijo nacionalističnega čustva, preden so ga kolonialne oblasti leta 1959 zaprle. Izpuščen je bil leta 1960 in so ga prosili, naj pomaga pri pripravi nove ustave za Njasaland, s klavzulo, ki Afričanom zagotavlja večino v zakonodajnem svetu kolonije. Bandovo obdobje (1961–1993) Leta 1961 je Bandova Malavijska kongresna stranka (MCP) na volitvah v zakonodajni svet dobila večino, Banda pa je leta 1963 postal premier. Zveza je bila razpuščena leta 1963, 6. julija 1964 pa je Njasa postala neodvisna od britanske oblasti in se preimenovala v Malavi, kar se obeležuje kot državni praznik, dan neodvisnosti. V skladu z novo ustavo je Malavi leta 1966 postal republika, Banda pa je bil njen prvi predsednik. Nova vlada je Malavi formalno razglasila za enopartijsko državo, MCP pa je bila edina zakonita stranka. Leta 1971 je bil Banda razglašen za dosmrtnega predsednika. Skoraj 30 let je Banda predsedoval togo totalitarnemu režimu, ki je zagotavljal, da Malavi ni trpel zaradi oboroženih spopadov. Opozicijske stranke, vključno z Malavijskim gibanjem za svobodo Ortona Čirve in Socialistično ligo Malavija, so bile ustanovljene v izgnanstvu. Gospodarstvo je bilo pogosto navajano kot primer, kako lahko revna, celinska in gosto poseljena država s pomanjkanjem mineralnih virov doseže napredek tako v kmetijstvu kot v industrijskem razvoju. Večstrankarska demokracija (1993–danes) Pod pritiskom za večjo politično svobodo se je Banda leta 1993 strinjal z referendumom, na katerem je prebivalstvo glasovalo za večstrankarski sistem. Konec leta 1993 je bil ustanovljen predsedniški svet, dosmrtno predsedstvo je bilo ukinjeno in sprejeta je bila nova ustava, s čimer je dejansko končala vladavino MCP. Leta 1994 so bile izvedene prve večstrankarske volitve, na katerih je Bando premagal Bakili Muluzi (nekdanji generalni sekretar MCP in nekdanji minister kabineta Bande). Muluzi je bil ponovno izvoljen leta 1999 in je ostal predsednik, dokler ni bil na malavijskih splošnih volitvah leta 2004 izvoljen Bingu wa Mutharika. Čeprav je bilo politično okolje opisano kot zahtevno, je bilo leta 2009 navedeno, da v Malaviju še vedno obstaja večstrankarski sistem. Volitve so bile leta 2009, Mutharika pa je bil uspešno ponovno izvoljen kljub obtožbam opozicije in opazovalcev o volilnih goljufijah. Nekateri so Muthariko imeli za vse bolj avtokratskega in zanemarjajočega človekove pravice, julija 2011 pa so izbruhnili protesti zaradi visokih življenjskih stroškov, decentralizacije zunanjih odnosov, slabega upravljanja in pomanjkanja deviznih rezerv. V protestih je umrlo 18 ljudi, najmanj 44 drugih pa je utrpelo strelne rane. Aprila 2012 je Bingu wa Mutharika umrl zaradi srčnega napada. Njegova smrt je bila 48 ur tajna, vključno z zahtevnim letom s truplom v Južno Afriko, kjer so vozniki reševalnih vozil zavrnili prevoz trupla, češ da nimajo dovoljenja za prevoz trupla. Potem ko je južnoafriška vlada zagrozila z razkritjem informacij, je predsedniški naziv prevzela podpredsednica Joyce Banda (ni v sorodu s Hastingsom Bando). Na malavijskih splošnih volitvah leta 2014 je Banda izgubil volitve (na tretjem mestu) in ga je nadomestil Peter Mutharika, brat nekdanjega predsednika Binguja wa Mutharike. Na malavijskih splošnih volitvah leta 2019 je bil Mutharika tesno ponovno izvoljen. Februarja 2020 je malavijski ustavni sodišče razveljavilo izid zaradi nepravilnosti in razširjenih goljufij. Maja 2020 je malavijski vrhovni sodišče potrdilo odločitev in razpisalo nove volitve 2. julija istega leta. To je bilo prvič, da so bile volitve v državi pravno izpodbijane. Na malavijskih predsedniških volitvah leta 2020 je zmagal opozicijski vodja Lazarus Chakwera. Mutharika se je na oblast vrnil na malavijskih splošnih volitvah leta 2025. Geografija Dolžina meje od severa proti jugu je 867 km, od zahoda proti vzhodu pa 350 km. Zunanja meja je dolga 2881 km, od tega 475 km s Tanzanijo na severu, 1569 km z Mozambikom na vzhodu, jugu in jugozahodu ter 837 km z Zambijo na zahodu. Država pokriva 118.484 km² (99. mesto na svetu), od tega 31 % gozdov in grmovja, 25 % vode, 20 % obdelovalnih zemljišč in 15 % travnikov in pašnikov. Malavi leži skoraj v celoti znotraj Velikega tektonskega jarka. Pokrajino zaznamujejo planote, ki jih prekinjajo izolirani otočki, široke ravnice in Malavijsko jezero (prej jezero Njasa, njasa = 'jezero' v jeziku čičevanščini). Severna regija je gorata; najvišji vrhovi se tukaj dvigajo do 3000 metrov nadmorske višine. Malavijsko jezero je s površino približno 29.600 km², dolžino 570 kilometrov in širino do 80 kilometrov največje jezero v Malaviju in tretje največje celinsko vodno telo v Afriki; leži pretežno znotraj ozemlja Malavija. Otoka Čizumulu in Likoma pripadata Malaviju, vendar sta enklava znotraj teritorialnih voda Mozambika. Južno od jezera se nadaljuje Velika riftna dolina. Masiv Mulanje, ki se dviga iz ravnine plantaž zelenega čaja, tvori najvišjo nadmorsko višino v državi; najvišja gora je Sapitva s 3002 metri. Najdaljša reka je Shire s 402 kilometri. Kot južni odtok Malavijskega jezera Shire najprej teče skozi jezero Malombe in doseže svojo najnižjo točko v Malaviju (37 m nadmorske višine) na meji z Mozambikom, preden se izliva v Zambezi v Mozambiku. Podnebje Malavi ima tropsko podnebje s štirimi letnimi časi: hladno sezono med majem in sredino avgusta; vročo sezono med sredino avgusta in novembrom; deževno sezono med novembrom in aprilom, v kateri lahko vlažnost zjutraj doseže skoraj 100 %; sezono po deževju med aprilom in majem. Na splošno je v višavju hladneje in bolj vlažno, v nižavju pa je bolj vroče in vlažno. Najtoplejše območje je okoli jezera Malavi, vendar običajno piha hladen vetrič. Povprečne temperature se od novembra do aprila gibljejo od 19 °C do 32 °C, od maja do oktobra pa od 14 °C do 24 °C. Julij je najhladnejši mesec. Noči so lahko hladne, zlasti v višavju. Gradient padavin se giblje od približno 2000 mm na leto na severu, bližje ekvatorju, do nekaj manj kot 1000 mm na jugu; dno riftne doline, ki leži v deževni senci, ponekod prejme komaj 600 mm. Hidrologija Malavijsko jezero, katerega porečje sega v Tanzanijo in Mozambik, prevladuje nad državo. Skoraj ves Malavi (približno 90 %) se izliva v reko Zambezi preko reke Shire, iztoka jezera Malavi. Zahodne meje porečja Shire so praktično enake meji države. Na jugovzhodu države so manjša območja, ki se izlivajo v reko Rovuma ali jezero Čilva. Rastlinstvo in živalstvo Med avtohtonimi živalmi Malavija so sesalci, kot so slon, povodni konj, antilope, bivol, velike mačke, opice, nosorogi in netopirji; velika raznolikost ptic, vključno z ujedami, papigami in sokoli; vodne ptice in veliki pobrežniki; ter sove in ptice pevke. Malavijsko jezero je opisano kot eno najbogatejših jezerskih ribjih favn na svetu, saj je dom približno 200 sesalcem, 650 pticam, več kot 30 mehkužcem in več kot 5500 rastlinskim vrstam. Znotraj meja Malavija leži sedem kopenskih ekoregij: osrednji zambezijski gozdovi miombo, vzhodni gozdovi miombo, južni gozdovi miombo, zambezijski in mopanski gozdovi, zambezijska poplavna travišča, mozaik gorskih gozdov in travnikov v južnem Malaviju in mozaik gorskih gozdov in travnikov v južnem riftu. Obstaja pet narodnih parkov, štirje rezervati za divje živali in divjad ter dve drugi zavarovani območji. Povprečna vrednost indeksa integritete gozdne krajine za leto 2019 je bila 5,74/10, kar jo uvršča na 96. mesto na svetu od 172 držav. Naravne znamenitosti Med pomembne znamenitosti spadajo slapovi Kapičira, Malavijsko jezero, jezero Malombe in gora Mulanje. Med narodne parke in naravne rezervate v Malaviju spadajo narodni park Kasungu, narodni park jezera Malavi, narodni park Lengve, rezervat za divje živali Majete, rezervat za divje živali Mvabvi, narodni park Livonde, narodni park Njika na planoti Njika, rezervat divjadi Vvaza Marsh in rezervat za divje živali Nkhotakota. Populacija slonov v Malaviju je bila leta 1977 ocenjena na 2800 do 3200 živali, leta 1979 in 1981 na 4500, leta 1987 pa le na 2400. Upravna delitev Malavi je razdeljen na 28 okrožij znotraj treh regij: Demografija Malavi ima skoraj 14 milijonov prebivalcev z letno stopnjo rasti 2,39 % po ocenah iz leta 2008. Značilna je visoka stopnja umrljivosti dojenčkov, pričakovana življenjska doba ob rojstvu pa znaša 43,45 let. Med prebivalstvom je zelo razširjen AIDS, s katerim naj bi leta 2003 živelo okrog 900.000 odraslih (14,2 % prebivalstva). Zaradi posledic okužbe vsako leto umre 84,000 ljudi (ocena leta 2003). Zelo razširjene so tudi druge nalezljive bolezni, kot so bakterijska in protozojska diareja, hepatitis A, tifus, malarija, kuga in shistosomoza. Prebivalstvo Malavija sestavljajo etnične skupine Čeva, Njanja, Tumbuka, Jao, Lomve, Sena, Tonga, Ngoni in Ngonde kot tudi azijsko in evropsko prebivalstvo. Po štetju leta 1998 je skoraj 80 % prebivalstva kristjanov, skoraj 13 % je muslimanov, preostali pa pripadajo drugim religijskim skupinam ali pa nobeni religiji. Govorijo se uradni jezik čevščina, ki ga uporablja čez 57 % prebivalstva, Činjanja (12,8 %), Čijao (10,1 %), Čitumbuka (9,5 %) in drugi domorodni jeziki. Ženske Razmerje med študenti in študentkami kaže, da je dostop žensk do šolanja na začetku enak kot pri moških. Študentke opažajo stalen upad s starostjo. Pričakovana življenjska doba žensk je bila leta 2024 68 let. Stopnja umrljivosti mater v Malaviju je še posebej nizka v primerjavi z državami na podobni stopnji razvoja. Dedne pravice so enake glede na spol za otroke in preživele zakonce. Višji odstotek moškega prebivalstva je zaposlen, žensko prebivalstvo pa ima višji skupni delež zaposlenega prebivalstva in zelo podobno stopnjo brezposelnosti.] Ta razlika se nadaljuje s plačami. Udeležba žensk v nacionalni politiki se je izkazala za šibkejšo kot pri moških. Udeležbo žensk v politiki še dodatno omejujejo varuhi, ki zagotavljajo dostop do virov, potrebnih za zmago na volitvah in ohranitev sedežev v parlamentu. Omejena udeležba je povezana z omejenim številom žensk v politiki. Nacionalni parlament je na sedeže v tem organu imenoval članice, več kot 20 % sedežev v parlamentu pa zasedajo ženske. Religija Vladne ankete kažejo, da je 87 % prebivalstva države kristjanov, manjšina pa je 11,6 % muslimanskega prebivalstva. Največji krščanski skupini sta Rimskokatoliška cerkev, ki ji pripada 19 % Malavijcev in Prezbiterijanska cerkev Srednje Afrike, ki ji pripada 18 %. Druge protestantske denominacije vključujejo Reformirano prezbiterijansko cerkev Malavija, Evangeličansko prezbiterijansko cerkev Malavija, anglikance, baptiste, evangeličane, adventiste sedmega dne in luterane. Večina muslimanskega prebivalstva je sunitskih, bodisi iz skupin Qadriya bodisi Sukkutu. Druge verske skupine v državi vključujejo Jehovove priče (več kot 100.000), Cerkev Jezusa Kristusa svetih iz poslednjih dni z več kot 2000 člani, Rastafari, hindujce in bahajce (0,2 %). Ateisti predstavljajo približno 4 % prebivalstva, čeprav lahko to število vključuje tudi ljudi, ki prakticirajo tradicionalne afriške religije, ki nimajo bogov. Gospodarstvo Malavi je med najmanj razvitimi državami na svetu. Približno 85 % prebivalstva živi na podeželju. Gospodarstvo temelji na kmetijstvu, od tod pa izvira več kot tretjina BDP in 90 % prihodkov od izvoza. V preteklosti je bilo gospodarstvo odvisno od znatne gospodarske pomoči Svetovne banke, Mednarodnega denarnega sklada (IMF) in drugih držav. Malavi je bil na lestvici Euromoney Country Risk iz marca 2011 uvrščen na 119. mesto najvarnejših naložbenih destinacij na svetu. Vlada se sooča z izzivi pri razvoju tržnega gospodarstva, izboljšanju varstva okolja, reševanju hitro rastočega problema HIV/AIDS, izboljšanju izobraževalnega sistema in zadovoljevanju tujih donatorjev, da bi postali finančno neodvisni. Decembra 2000 je MDS zaradi skrbi glede korupcije ustavil izplačevanje pomoči, sledili pa so številni posamezni donatorji, kar je povzročilo skoraj 80-odstotni padec razvojnega proračuna. Vendar pa je Malavi leta 2005 prejel več kot 575 milijonov ameriških dolarjev pomoči. Mnogi analitiki menijo, da je gospodarski napredek Malavija odvisen od njegove sposobnosti nadzora nad rastjo prebivalstva. Nakup zasebnega predsedniškega letala leta 2009, ki mu je skoraj takoj sledilo pomanjkanje goriva po vsej državi, kar je bilo uradno pripisano logističnim težavam, je bil bolj verjetno posledica pomanjkanja trde valute, ki ga je povzročil nakup letala. Poleg tega je prišlo do nekaterih težav, Malavi pa je zaradi splošnega pomanjkanja deviz izgubil del svoje sposobnosti plačevanja uvoza, saj so se naložbe leta 2009 zmanjšale za 23 %. Obstaja veliko ovir za naložbe, ki jih vlada ni odpravila, vključno z visokimi stroški storitev in slabo infrastrukturo za elektriko, vodo in telekomunikacije. Leta 2017 je bilo ocenjeno, da je imela Malavi pariteto kupne moči (PKM) 22,42 milijarde dolarjev, BDP na prebivalca 1200 dolarjev, inflacija pa je bila leta 2017 ocenjena na 12,2 %. Kmetijstvo predstavlja 35 % BDP, industrija 19 %, storitveni sektor pa preostalih 46 %. Malavi ima enega najnižjih dohodkov na prebivalca na svetu. Stopnja revščine se zmanjšuje zaradi dela vlade in podpornih organizacij, pri čemer se je število ljudi, ki živijo pod pragom revščine, zmanjšalo s 54 % leta 1990 na 40 % leta 2006, odstotek "ultra revnih" pa se je zmanjšal s 24 % leta 1990 na 15 % leta 2007. Januarja 2015 so južni Malavi prizadele poplave. Po podatkih UNICEF-a so te poplave prizadele več kot milijon ljudi po vsej državi, vključno s 336.000 razseljenimi. Umrlo je več kot 100 ljudi, odplaknjenih pa je bilo približno 64.000 hektarjev obdelovalnih zemljišč. Kmetijstvo in industrija Gospodarstvo je pretežno kmetijsko. Več kot 80 % prebivalstva se ukvarja s samooskrbnim kmetijstvom, čeprav je kmetijstvo leta 2013 prispevalo le 27 % BDP. Storitveni sektor predstavlja več kot polovico BDP (54 %), v primerjavi z 11 % za predelovalno industrijo in 8 % za druge industrije, vključno z rudarjenjem naravnega urana. Malavi vlaga v kmetijstvo (kot delež BDP) več kot katera koli druga afriška država: 28 % BDP. Glavni kmetijski proizvodi so tobak, sladkorni trs, bombaž, čaj, koruza, krompir, sirek, govedo in koze. Glavne industrije so predelava tobaka, čaja in sladkorja, žagarski izdelki, cement in potrošniško blago. Stopnja rasti industrijske proizvodnje je ocenjena na 10 % (2009). Država ne uporablja bistveno zemeljskega plina. Od leta 2008 Malavi ne uvaža ali izvaža električne energije, uvozi pa vso svojo nafto, ki je v državi ne proizvaja. Leta 2016 je Malavi prizadela suša, januarja 2017 pa je v okolici Zombe prišlo do izbruha vešče Spodoptera frugiperda. Vešča lahko uniči cela polja koruze, glavnega žita prebivalcev. Minister za kmetijstvo George Chaponda je poročal, da je bilo uničenih 2000 hektarjev pridelka, ki se je razširil na devet od 28 okrožij. Kultura Ime Malavi izvira od bantujskega ljudstva Maravi, ki je okrog 1400 n. št. odselilo iz območja južnega Konga. Po prihodu do severnega konca Malavijskega jezera se je skupnost razdelila na dve skupini, od katerih je ena potovala na jugo ob zahodnem bregu jezera in postala pleme Čeva, druga skupina, predniki današnjega plemena Njanja, pa je potovala ob vzhodni obali do južnega konca Malavija. Medplemenski spori in nadaljnje migracije so preprečevali nastanek edinstvene in kohezivne malavijske družbe vse do začetka 20. stoletja. V preteklem stoletju so se plemenske in etnične razlike toliko zmanjšale, da ni več večjih medplemenskih trenj, regionalne delitve pa se še vedno pojavljajo. Okrog večidel kmečkega ljudstva, ki je na splošno konzervativno in tradicionalno nenasilno, se je začel oblikovati koncept malavijske narodnosti. Koncept malavijske narodnosti se je začel oblikovati okoli pretežno podeželskega prebivalstva, ki je na splošno konzervativno in tradicionalno nenasilno. Vzdevek »Toplo srce Afrike« je država dobila zaradi domnevne ljubeče narave malavijskega ljudstva. Zastava Malavija je sestavljena iz treh enakih vodoravnih črt črne, rdeče in zelene barve z rdečim vzhajajočim soncem, ki je postavljeno na sredino črnega traku. Črni trak predstavlja afriško ljudstvo, rdeč kri mučenikov za afriško svobodo, zelena predstavlja večno zeleno naravo Malavija, vzhajajoče sonce pa predstavlja zoro svobode in upanja za Afriko. Tradicionalno glasbo in plese je mogoče videti na iniciacijskih obredih, ritualih, poročnih slovesnostih in praznovanjih.[144] Avtohtone etnične skupine imajo tradicijo izdelavnja košar in rezbarjenja mask. Rezbarjenje lesa in slikanje z oljnimi barvami sta priljubljena tudi v bolj urbanih središčih, številni izdelani predmeti pa se prodajajo turistom. Obstaja več mednarodno priznanih literarnih osebnosti, vključno s pesnikom Jackom Mapanjem, zgodovinarjem in pisateljem leposlovja Paulom Zelezo ter avtorjem Legsonom Kayiro. Kulinarika Malavijska kuhinja je raznolika, čaj in ribe pa sta priljubljeni sestavini kuhinje države. Sladkor, kava, koruza, krompir, sirek, govedo in koze so prav tako pomembni sestavni deli kuhinje in gospodarstva. Malavijsko jezero je vir rib, vključno s čambom (podobno oradi), usipo (podobno sardinam) in mpaso (podobno lososu in kampangu). Nsima je osnovna hrana, narejena iz mlete koruze in običajno postrežena s prilogami iz mesa in zelenjave. Običajno se je za kosilo in večerjo. Opombe Sklici Zunanje povezave Uradna spletna stran vlade Republike Malavi Dejstva o Malaviju Turizem v Malaviju