NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Fontana del Carciofo (Madrid)

La fontana del Carciofo (in spagnolo fuente de la Alcachofa) è una fontana che si trova all'interno del Parque del Retiro di Madrid. La fontana è stata progettata da Ventura Rodríguez nel 1776 e realizzata tra il 1781 e il 1782 dagli scultori Alfonso Giraldo Bergaz, Antonio Primo e José Rodríguez. La fontana è composta da una colonna centrale, sostenuta da un tritone e da una nereide che mostrano lo stemma di Madrid. La colonna a sua volta sostiene una vasca circolare nel cui centro sono rappresentati alcuni bambini sotto un grande carciofo, che dà il nome alla fontana. La fontana è realizzata in pietra calcarea, ad eccezione della parte superiore che è in granito proveniente dalle cave di Redueña. La fontana era collocata in origine ad una delle estremità del Paseo del Prado, la plaza del Emperador Carlos V, da dove venne spostata nel 1880 per facilitare il traffico nella piazza. Oggi nello stesso luogo si trova una riproduzione in bronzo della fontana. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Fontana del Carciofo
Auditori Nacional de Música de Madrid

L'Auditorio Nacional de Música és una sala de concerts situada a Madrid, dedicada preferentment a concerts de música clàssica. És un organisme dependent del Instituto Nacional de las Artes Escénicas y de la Música (Ministeri de Cultura). Obra de l'arquitecte José María García de Paredes, va ser inaugurat el 21 d'octubre de 1988 i la seua construcció va ser programada dins del Pla Nacional d'Auditoris, destinat a dotar al país d'una adequada infraestructura musical. És la seu de l'Orquesta Nacional de España, Coro Nacional de España, Joven Orquesta Nacional de España i del Centro Nacional de Difusión Musical. Situació L'Auditori ocupa una illa en el número 146 del carrer Príncipe de Vergara en el districte de Chamartín. A més està flanquejat per la Plaça d'Andrés Segovia per la seua entrada sud, Plaça d'Ernesto i Rodolfo Halffter en la seua entrada nord i pel carrer de Suero de Quiñones i els jardins de Pablo Sorozábal. La línia 9 de metro de Madrid té la parada més pròxima a l'Auditori (Cruz del Rayo), així com les línies 52 i 29 d'autobús en Príncipe de Vergara. Instal·lacions L'Auditori té una activa i continuada programació. Posseeix dos sales de concerts, Simfònica i de Cambra, amb una capacitat de 2.324 i 692 localitats, respectivament, que permeten celebrar fins a sis concerts diaris, en dues sessions matinals per a col·legis i sessions de vesprada (19:30) i nit (22:30). Junt amb les sales Simfònica i de Cambra, l'Auditori Nacional de Música disposa d'una Sala General del Cor que és una tercera sala alternativa, amb capacitat per a 208 espectadors. Té també una Sala d'Actes, quatre sales de Cordes per als assajos del cor i grups de cambra, 14 sales individuals per a la preparació dels músics, una cabina de gravació freqüentment utilitzada per RNE Radio Clàssica, sala de premsa, quatre cafeteries de públic i una de personal en règim de contracta i una botiga de regals a l'entrada nord. Orgues Compta amb dos orgues, un en cada sala, un de quatre teclats realitzat per l'alemany Gerhard Grenzig i l'arquitecte anglès Simon Platt en la sala simfònica i un de dos teclats de l'orguener català Gabriel Blancafort de 1990. Cicles de Concerts L'Auditori a més de per l'OCNE, sol ser utilitzat per l'Orquesta y Coro de la Comunidad de Madrid i l'Orquesta Sinfónica de Madrid. A més del cicle d'abonament de l'OCNE se celebren en ell cicles com els del CNDM, Ibermúsica, Universitat Autònoma de Madrid, Universitat Complutense de Madrid, Promoconcert, FCM, Juventudes Musicales etc. Arxius A l'Auditori es troben els arxius musicals de l'Orquesta Nacional de España que comprén el propi de l'ONE, el de les desaparegudes Orquesta Filarmónica de Madrid, Orquesta Pro-Música, Orquestra de Cámara de Madrid i el llegat Pablo Rivière. L'arxiu del Coro Nacional de España i l'arxiu de la Joven Orquesta Nacional de España. Enllaços externs Pàgina Oficial de l'Auditori en català Arxivat 2011-02-17 a Wayback Machine. Referències
Auditorio Nacional de Música

Das Auditorio Nacional de Música (Nationales Musikauditorium) ist ein Konzerthaus in Madrid, das hauptsächlich Konzerten klassischer Musik gewidmet ist. Es ist eine Einrichtung des Nationalen Institut für darstellende Kunst und Musik (Kulturministerium). Das Haus ist ein Entwurf des Architekten José María García de Paredes und wurde am 21. Oktober 1988 eröffnet. Der Bau wurde im Rahmen des Nationalen Plans der Auditorien geplant, um Spanien eine angemessene musikalische Infrastruktur zu bieten. Hier ist das Nationalorchester von Spanien, der Nationalchor von Spanien und das National Youth Orchestra of Spain beheimatet. Symphonische Säle Das Auditorio Nacional de Música hat zwei Säle, einen für Symphonie- und einen für Kammermusik, mit einer Kapazität von 2324 und 692 Plätzen. Darüber hinaus verfügt es über eine Halle des Chors, die als Ausweichraum Platz für 208 Zuschauer bietet. Des Weiteren gibt es auch ein Auditorium, einen Saitenraum für Proben, vierzehn individuelle Räume für die Vorbereitung der Solisten, ein Aufnahmestudio, einen Presseraum, zwei Cafeterias und einen Andenkenladen. Symphonischer Saal Der symphonische Saal ist nach Vorbild des Großen Saals der Berliner Philharmonie als Weinberg ausgeführt, bei dem die Zuschauerränge um die Bühne herum angeordnet sind. Die für den Chor bestimmten Bereiche können bei rein symphonischen Werken vom Publikum besetzt werden, was die Kapazität des Saals erhöht. Auf der Bühne haben bis zu 130 Personen Platz. Der Saal ist zudem mit einer Orgel von Gerhard Grenzing ausgestattet, die 5750 Pfeifen hat und inkl. Transmissionen über 84 Registerzüge verfügt. Kammermusiksaal Im Kammermusiksaal ist die Bühne mit einer Fläche von 100 m² völlig flach angeordnet. Durch die Dimension der Bühne ist diese sogar für die Aufführung von Sinfonien von Haydn oder Mozart geeignet ist. Auch der Kammermusiksaal verfügt über eine Orgel, welche der Orgelbauer Gabriel Blancafort schuf. Sie verfügt über 24 Register und ist für barockes Repertoire, Continuo- und Chorbegleitung disponiert. Weblinks Website des Auditorio Nacional de Música Der Traum von einem großen Auditorium. Artikel von El País, Hommage zum 25. Jahrestag des Auditoriums. Einzelnachweise
National Auditorium of Music

The Auditorio Nacional de Música (National Auditorium of Music) is a complex of concert venues located in Madrid, Spain and the main concert hall in the Madrid metropolitan area. It comprises two main concert rooms: a symphonic hall and a chamber music hall. Resident artists The resident orchestra at Auditorio Nacional is the Orquesta Nacional de España, although it is also the main venue for the symphonic concerts of the Orquesta Sinfónica de Madrid and the Community of Madrid Orchestra. The Auditorio Nacional is also the main venue for guest orchestras performing in Madrid. Facilities The Auditorio's main concert hall is the Sala Sinfónica (Symphonic Hall) which seats 2,324. The seats in the Main Hall are situated around the concert stage, following the tradition of the modern European concert halls, in the "vineyard configuration”. The hall also houses a large pipe organ. The smaller hall is the Sala de Cámara (Chamber Hall). This hall has 692 seats. The Auditorio also has a small Sala General del Coro (General Choir Hall), with 208 seats, and several rehearsal and practice rooms. History Before the construction of the Auditorio, Madrid did not have a proper and modern concert hall, and symphonic concerts usually happened at the Teatro Real and other theatres in Madrid. The building was designed by the architect José María García de Paredes, and built as part of the Programa Nacional de Auditorios (National Auditoriums Program). The Auditorio Nacional was inaugurated on October 21, 1988. See also References External links Official website Timeout review of the auditorium
Auditorio Nacional de Música

El Auditorio Nacional de Música es una sala de conciertos situada en Madrid, dedicada preferentemente a conciertos de música clásica. Es un organismo dependiente del Instituto Nacional de las Artes Escénicas y de la Música (Ministerio de Cultura). Obra del arquitecto José María García de Paredes, fue inaugurado el 21 de octubre de 1988 y su construcción fue programada dentro del Plan Nacional de Auditorios, destinado a dotar al país de una adecuada infraestructura musical.​ Es sede de la Orquesta Nacional de España, del Coro Nacional de España y de la Joven Orquesta Nacional de España. En 2025 el Consejo de Ministros, a propuesta del ministro de Cultura, Ernest Urtasun, declaró el espacio como bien de interés cultural (BIC) en la categoría de monumento.​ Instalaciones El Auditorio tiene una activa y continuada programación. Posee dos salas de conciertos, sinfónica y de cámara, con una capacidad de 2338 y 688 localidades,​ respectivamente, que permiten celebrar hasta cuatro conciertos diarios, en sesiones de tarde y noche. Además, dispone de una sala general del coro que es una tercera sala alternativa, con capacidad para 208 espectadores. Tiene también un salón de actos, sala de cuerdas para los ensayos, catorce salas individuales para la preparación de los solistas, una cabina de grabación, sala de prensa, dos cafeterías y una tienda de regalos.​ Sala sinfónica La sala sinfónica presenta un órgano de 5700 tubos del especialista Gerhard Grenzing.​ Por otra parte, las áreas destinadas al Coro pueden ser fácilmente ocupadas por el público cuando se ejecuten obras puramente sinfónicas, aumentándose entonces el aforo de la Sala por encima de las 2400 localidades.​ El escenario del Auditorio principal se ha proyectado con una superficie de 285 m², capaz para una orquesta sinfónica completa y un coro de 130 voces y puede ser fraccionado en podios complementarios para poder adaptar la escena a las distintas posibilidades de uso. Sala de Cámara En la Sala de Cámara, se prevé que el escenario sea totalmente horizontal con una superficie de 100 m² que permitiría, incluso, la ejecución de sinfonías de Haydn o Mozart.​ Referencias Enlaces externos Página oficial del Auditorio El sueño de una gran caja de música Artículo de El País homenaje al 25 aniversario de la sala
Auditorium national de musique de Madrid

L'Auditorium national de musique de Madrid (en espagnol Auditorio Nacional de Música) est un complexe de salles de concert situé à Madrid, en Espagne, et la principale salle de concert de la région métropolitaine de Madrid. Il comprend deux salles de concert principales : une salle symphonique et une salle de musique de chambre. Artistes résidents L'orchestre résident de l'Auditorio Nacional est l'Orchestre national d'Espagne, bien qu'il soit également le principal lieu de concerts symphoniques de l'Orchestre symphonique de Madrid et de l'Orchestre de la Communauté de Madrid. L'Auditorium national de musique de Madrid est le lieu principal des orchestres invités se produisant à Madrid. Installations La salle de concert principale de l'Auditorium est la Sala Sinfónica (salle symphonique) qui peut accueillir 2 324 personnes. Les sièges de la salle principale sont situés autour de la scène de concert, suivant la tradition des salles de concert européennes modernes, dans la "configuration vignoble". La salle abrite également un grand orgue à tuyaux. La plus petite salle est la Sala de Cámara (salle des chambres). Cette salle compte 692 places. L'Auditorium a également une petite Sala General del Coro (salle de chœur général), avec 208 sièges, et plusieurs salles de répétition et de pratique. Histoire Avant la construction de l'Auditorio, Madrid n'avait pas de salle de concert moderne et appropriée, et des concerts symphoniques avaient généralement lieu au Théâtre royal de Madrid et dans d'autres théâtres de Madrid. Le bâtiment a été conçu par l'architecte José María García de Paredes et construit dans le cadre du Programa Nacional de Auditorios (programme des auditoriums nationaux). L'Auditorio Nacional a été inauguré le 21 octobre 1988. Références Liens externes Site officiel Examen du délai d'attente de l'auditorium Ressource relative à l'architecture : Colegio Oficial de Arquitectos de Madrid Ressource relative à la musique : MusicBrainz Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de la musique classique Portail de Madrid et de sa communauté
Auditorio Nacional de Música

L'Auditorio Nacional de Música è un auditorium situato a Madrid, dedicato prevalentemente a concerti di musica classica. È gestito dall'Istituto nazionale delle arti sceniche e della musica, dipendente dal Ministero della Cultura spagnolo. Opera dell'architetto José María García de Paredes, fu inaugurato il 21 ottobre 1988. La sua costruzione fu programmata nell'ambito di un piano nazionale destinato a dotare il Paese di adeguate infrastrutture in ambito musicale. È sede della Orquesta Nacional de España, del Coro Nacional de España e della Joven Orquesta Nacional de España. Installazioni L'Auditorio possiede due sale da concerto, con una capacità di 2324 e 692 posti rispettivamente, che consentono di ospitare fino a quattro concerti al giorno. Sala sinfonica La sala sinfonica presenta un organo da 5700 canne realizzato da Gerhard Grenzing. Il palco occupa una superficie di 285 m2, in grado di ospitare un'orchestra sinfonica completa e un coro da 130 elementi. Quando vengono eseguite opere che non prevedono l'uso del coro, i posti a sedere destinati ai coristi possono essere occupati dal pubblico aumentando così la capienza della sala. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Auditorio Nacional de Música Collegamenti esterni (ES) Sito ufficiale (archiviato dall'url originale il 16 giugno 2021). (ES) El sueño de una gran caja de música Articolo di El País in occasione del 25º anniversario della sala
Auditório Nacional de Música

O Auditório Nacional de Música um centro cultural situado na cidade espanhola de Madrid. O edifício é obra do arquitecto José Mª García de Paredes, e foi inaugurado a 21 de Outubro de 1988. É a sede da Orquesta Nacional de España e do Coro Nacional de España. Ligagões externas Site oficial do Auditório Nacional de Música.
Auditorio Nacional de Música

Auditorio Nacional de Música i Madrid är en konserthall som främst ägnas åt klassisk musik. Den tillhör Instituto Nacional de las Artes Escénicas y de la Música (”Nationella institutet för scenkonst och musik”), vilket ligger under Spaniens Spaniens kulturministerium. Byggnaden är ritad av arkitekten José María García de Paredes och invigdes den 21 oktober 1988. Uppförandet av byggnaden ingick som en del i en nationell plan för auditorier, vars avsikt var att förse landet med en musikalisk infrastruktur. Auditoriet är hemvist för Spaniens nationalorkester, Spaniens nationalkör och Spaniens nationella ungdomsorkester. Auditoriet har en aktiv och kontinuerlig programverksamhet. Byggnaden har två konsertsalar, en för symfoniorkestrar och en för kammarmusik, med en kapacitet av 2324 respektive 692 platser, vilket ger möjlighet till att ha fyra konserter varje dag, med uppföranden på eftermiddagen och på kvällen. Intill konsertsalen och kammarmusiksalen finns det en allmän körsal som är ett tredje alternativ, med en kapacitet på 208 åskådare. Det finns också en aula, repetitionslokal, 14 rum för individuella förberedelser för solister, inspelningsmöjligheter, pressrum, två kaféer och en presentbutik. Förutom för konserter används lokalen som övningslokal för musikstuderande, för repetitioner, prisutdelningar, presskonferenser med mera. Källor Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från spanskspråkiga Wikipedia, 23 mars 2010. Externa länkar Auditorionacional.mcu.es Auditoriets officiella webbplats. 40°26′49.89″N 3°40′39.99″V
Jacome da Trezzo

Giacomo Nizzola (també escrit de vegades com Nizzolo), anomenat Jacome da Trezzo, Jacopo da Trezzo i Jacometrezo (Trezzo sull'Adda, c. 1515 – Madrid, 1589), va ser un escultor, medallista, lapidari i orfebre italià, format a Milà i actiu a Brussel·les, Londres, Madrid i El Escorial al servei de Felip II i havia treballat abans per a Carles I i la reina Maria I d'Anglaterra. Biografia A Milà va entrar en contacte amb Leone Leoni. Giorgio Vasari, el cita amb elogis. L'escriptor Paolo Morigia, en la seva Nobilità di Milano, obra editada el 1595, li atribueix la invenció de la talla dels diamants. Per a Cosimo de Medici, va tallar l'any 1551 un ric vas de vidre que no s'ha conservat. En un retrat de Maria Tudor pintat per Antonio Moro i conservat al Museu del Prado es poden apreciar algunes de les joies que va fer Jacometrezzo. Algunes de les seves medalles es conserven al Museu Lázaro Galdiano. La seva participació en els treballs de la Basílica de El Escorial van ser els que li van donar més fama. El 3 de gener de 1579 Jacome Trezzo, Pompeo Leoni i Juan Bautista Comane van contractar l'execució del retaule major amb la custòdia i els grups funeraris del presbiteri de la basílica, segons l'esquema donat per Juan de Herrera. Trezzo es va encarregar del tabernacle i la seva custòdia, però en morir Comane el 1582, va acabar sento Trezzo l'encarregat de tota l'obra que incloïa el treball del jaspi. Morí el 23 de setembre de 1589 a Madrid, on residia on actualment es troba la Casa Matesanz. Referències Bibliografia Babelon, Jean, Jacopo da Trezzo et la construction de l'Escurial : essai sur les arts à la cour de Philippe II 1519-1589, Bordeaux, 1922. Bonomi, Cristian, Jacopo Nizzola da Trezzo, Medaglista alla Corte di Spagna, en Il Portale di Storia Locale è di proprietà del Comune di Trezzo sull'Adda. Arxivat 2011-08-29 a Wayback Machine. Kubler, George, La obra del Escorial, Madrid, Alianza Forma, 1983, ISBN 84-2069-022-8 Martín González, J.J., «Estructura y tipología del retablo mayor del monasterio de El Escorial», en Real Monasterio-Palacio de El Escorial. Estudios inéditos en el IV Centenario de la terminación de las obras, Madrid, Departamento de Arte Diego Velázquez, CSIC, 1987, ISBN 84-0006-664-2 Enllaços externs Biografía de Jacopo Nizzola en la página del ITC Nizzola, de Trezzo Arxivat 2010-06-02 a Wayback Machine. Medallas de Jacopo Nizzola da Trezzo en Washington, National Gallery or Art. Arxivat 2008-10-17 a Wayback Machine.
Jacopo da Trezzo

Jacopo da Trezzo était un sculpteur milanais du XVIe siècle, lapidaire, médailleur et orfèvre, formé à Milan, puis basé à Madrid au service de Philippe II d'Espagne. Biographie Après une formation de lapidaire et glyptiste à Milan, il travailla pour Cosme Ier de Toscane et figure déjà dans Les Vies des meilleurs peintres, sculpteurs et architectes de Giorgio Vasari. Il entre ensuite au service de Philippe II d’Espagne. Il produisit des camées et médailles commémoratives. Il meurt à Madrid en 1589. Son neveu, Jacopo II Clemente Birago, travailla aussi avec lui. Postérité Plusieurs portraits de l’artiste furent réalisés dont En 1555-59 par Anthonis Mor en 1580 par Alonso Sánchez Coello. Une rue de Madrid est nommé en son honneur, Calle de Jacometrezo. Références Rock Crystal Treasures - From Antiquity to Today. S. Raulet. Ed. Assouline. 1999. P.110 (en) Jacopo da Trezzo (1515—1519) The Grove Encyclopedia of Decorative Arts https://www.oxfordreference.com/display/10.1093/oi/authority.20110803105638125 (en) Sculpture Collections in Early Modern Spain. 2016. Taylor & Francis. P-347 Liens externes Ressources relatives aux beaux-arts : Art UK Artists of the World Online British Museum Grove Art Online Musée du Prado National Gallery of Art National Portrait Gallery RKDartists Union List of Artist Names (es) Jacopo Nizzola da Trezzo https://dbe.rah.es/biografias/17078/jacopo-nizzola-da-trezzo (en) Jacopo da Trezzo (1519-1589), Medallist https://www.npg.org.uk/collections/search/person/mp07656/jacopo-da-trezzo (it) Jacopo Nizzola Castello Sforzesco. https://medagliere.milanocastello.it/en/content/jacopo-nizzola-known-jacopo-da-trezzo-scudo-da-soldi-112-silver-habsburg-king-philip-ii Portail de la sculpture Portail de l’Italie Portail de l’Espagne Portail de la Renaissance Portail de la numismatique
Jacopo Nizzola

Giacomo Nizzola, detto Jacopo Nizzola o Jacopo da Trezzo (Trezzo sull'Adda, 1515 circa – Madrid, 23 settembre 1589), è stato un medaglista, incisore e scultore italiano. Biografia Nacque a Trezzo sull'Adda, ma già nei primi anni '30 si spostò a Milano, dove iniziò ad esercitare la professione; negli anni '50 partì per Madrid. Giacomo Nizzola è più famoso all'estero con lo pseudonimo Jacometrezo o con il nome Jacome da Trezo: entrambi i nomi venivano utilizzati per firmare le sue opere. È noto più spesso col nome di Jacopo da Trezzo per via di un errore di Giorgio Vasari. Noti sono i suoi lavori presso la corte di Filippo II, re di Spagna, e Maria I d'Inghilterra. La centralissima via di Madrid "calle de Jacometrezo" è a lui dedicata. Opere esposte The Fountain of the Sciences, 1550 circa, bronzo, collezione Widener, National Gallery of Art, Washington DC. Ritratto di Gianello Torriani da Cremona, retro: Fontana della Scienze, 1548 circa, bronzo, non firmata e non datata. L'opera è attribuita sia a Giacomo Nizzola sia a Leone Leoni, lo stile indicherebbe che sia opera di Nizzola per le notevoli somiglianze con la medaglia di Maria I d'Inghilterra, National Gallery of Australia, Canberra. Ritratto di Maria I d'Inghilterra, prodotta durante gli anni del regno di quest'ultima, da datare quindi tra il 1553 e il 1558; Louvre, Parigi. Bibliografia Jean Babelon, Jacopo da Trezzo et la construction de l'Escurial : essai sur les arts à la cour de Philippe II 1519-1589, Bordeaux, 1922. Cristian Bonomi Jacopo Nizzola da Trezzo, Medaglista alla Corte di Spagna, Comune di Trezzo sull'Adda. George Kubler, La obra del Escorial, Madrid, Alianza Forma, 1983, ISBN 84-2069-022-8 Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Jacopo Nizzola Collegamenti esterni (EN) Galleria dei Ritratti Nazionali - Londra, su npg.org.uk. URL consultato il 4 ottobre 2008 (archiviato dall'url originale il 14 settembre 2008). (FR) Marie Tudor, reine d'Angleterre (1553-1558) - Parigi, su worldvisitguide.com. (EN) Collezione delle opere di Giacomo Nizzola presso la National Gallery of Art - Washington, su nga.gov (archiviato dall'url originale il 17 ottobre 2008). Biografia di Nizzola dal Portale di Storia Locale del comune di Trezzo sull'Adda, su storialocale.comune.trezzosulladda.mi.it (archiviato dall'url originale il 29 agosto 2011).
Estación de La Gavia

La Gavia es una estación de la línea 1 del metro de Madrid situada bajo la intersección de la avenida del Ensanche de Vallecas y la avenida de La Gavia, en el distrito de Villa de Vallecas, en Madrid. Historia La estación fue inaugurada el 16 de mayo de 2007 junto con las estaciones de Las Suertes y Valdecarros.​​ Hasta otoño de ese mismo año y debido a la poca densidad de vecinos en el barrio solo continuaban desde Congosto 1 de cada 3 trenes. Toma su nombre de la cercana avenida de La Gavia, que a su vez debe el suyo al Arroyo de La Gavia, el cual discurre bajo dicha avenida. Desde el 24 de junio de 2023, y hasta el 14 de octubre, el tramo Nueva Numancia-Valdecarros permaneció cortado por obras. En su lugar se ha establecido un servicio sustitutivo de autobús.​ Accesos Vestíbulo La Gavia Avda. Ensanche de Vallecas Avda. Ensanche de Vallecas (esquina C/ Alto de la Sartenilla, 2) Ascensor Avda. Ensanche de Vallecas (esquina C/ Alto de la Sartenilla, 2) Líneas y conexiones Metro Autobuses Referencias Véase también Línea 1 (Metro de Madrid) Estaciones del Metro de Madrid Madrid, España España Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Estación de La Gavia. Ficha de la estación en metromadrid.es Página oficial del Metro de Madrid