NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Parque nacional de Ranomafana

El parque nacional de Ranomafana se localiza al sudeste de Madagascar en la provincia de Fianarantsoa. Tiene más de 41 600 ha de bosque húmedo, el parque es el hábitat de un buen número de especies raras de flora y fauna como los lémures. El parque fue establecido en 1991 con el propósito conservar la diversidad única del ecosistema local y reducir la presión humana sobre las áreas protegidas. El parque nacional de Ranomafana forma parte de la denominación Pluviselvas de Atsinanana elegida como Patrimonio de la Humanidad por la Unesco en 2007. Desde 2010 también se incluye en la lista Patrimonio de la Humanidad en peligro.​ Investigaciones La flora y fauna de este parque nacional se han sometido a estudios científicos intensivos. Varios estudios científicos se han publicado Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una galería multimedia sobre Parque nacional de Ranomafana. Página oficial del parque SUNYStonyBrook Sitio Web sobre el parque nacional de Ranomafana
Ranomafana Nemzeti Park

A Ranomafana Nemzeti Park Madagaszkár délkeleti részén terül el a Haute Matsiatra és a Vatovavy-Fitovinany régióban. Területét több mint 41 600 hektárnyi esőerdő borítja, és otthont ad számos ritka állat- és növényfajnak, például az arany bambuszmakinak (Hapalemur aureus), az óriás bambuszmakinak (Prolemur simus), a fekete-fehér varinak (Varecia variegata), a Milne-Edwards szifakának (Propithecus edwardsi), valamint több mint 13 békafajnak. kékfejű földiszalakóták (Atelornis pittoides), szalagos földiszalakóták (Brachypteracias leptosomus), az azúrkék vanga (Cyanolanius madagascarinus) és a barna lábasguvat (Mesitornis unicolor) is megfigyelhető benne. A parkot 1991-ben alapították a helyi ökoszisztéma egyedülálló biodiverzitásának megőrzése és az emberi behatás csökkentése érdekében. Az Atsinanana esőerdői világörökségi terület része. A park mellett található a 2003-ban létrehozott Centre ValBio kutatóállomás, melyet Stony Brook University üzemelte, és melynek fókusza a biodiverzitás kutatása, a közösségi egészségügy és oktatás, környezeti művészetek és visszaerdősítés. Földrajza A park a Haute Matsiatra és a Vatovavy-Fitovinany régióban, Fianarantsoától 65 km-re északnyugatra Mananjarytól 139 km-re nyugatra terül el. A parkon áthalad a 45-ös és a 25-ös országos útvonal. A park irodája Ambodiamontana falu elején található Ranomafanától 6,5 km-re. Flóra és fauna A park kiváló példa a köderdőre, igen nagy biodiverzitással. A parkban számos makifaj él, többek között: Peyrieras gyapjasmaki, (Avahi peyrierasi) Véznaujjú maki, (Daubentonia madagascariensis) vörös macskamaki, (Cheirogaleus crossleyi) csíkoshátú macskamaki, (Cheirogaleus sibreei) óriás bambuszmaki, (Prolemur simus) arany bambuszmaki, (Hapalemur aureus) Ranomafana szürke bambuszmaki, (Hapalemur griseus ranomafanensis) Vöröshasú maki, (Eulemur rubriventer) vöröshomlokú maki, (Eulemur rufifrons) kisfogú fürgemaki, (Lepilemur microdon) fekete-fehér vari, (Varecia variegata) vörös egérmaki, (Microcebus rufus) Milne-Edwards szifaka (Propithecus edwardsi) Sok kétéltűfaj is megtalálható: Boophis fajok Gephyromantis fajok Mantella fajok Tudományos kutatás A Ranomafana Nemzeti Park növény- és állatvilága kiterjedt tudományos kutatás tárgya. A parkról számos tudományos publikáció született. Négy fő kutatóállomás van a park területén. Talatakely a Centre ValBio kutatóállomástól sétatávolságra esik, a látogatók a 25-ös út felől is elérhetik. Talatakely az a hely, ahol az eredeti kutatótábor épült, és az egyetlen hely, ahol az óriás bambuszmaki, (Prolemur simus) megfigyelhető. A másik három kutatóállomás táborhelyeket tart fenn, ezek Vatoharanana, Valohoaka és Mangevo. A fő kutatóállomások mellett a park teljes területén végeznek megfigyeléseket. Jegyzetek Források www.parcs-madagascar.com
Park Narodowy Ranomafana

Park Narodowy Ranomafana – park narodowy położony w środkowo-wschodniej części Madagaskaru, w regionach Haute Matsiatra i Vatovavy-Fitovinany. Zajmuje powierzchnię 41 601 ha. W 1986 roku na tym obszarze odkryto występowanie zagrożonego gatunku maki złotego. Odkrycie to było motywem do założenia parku w 1991 roku. Cały obszar park obejmuje wilgotny las równikowy. W 2007 roku park został wpisany na listę UNESCO w ramach lasów deszczowych Atsinanana. W parku znajdują się endemiczne i zagrożone gatunki roślin i zwierząt. Przez park przepływa wiele rzek, które są dopływami rzeki Namorona. W parku znajdują się wody uzdrowiskowe, które pozwalają na zabiegi lecznicze. Położenie Przez park przebiegają drogi Route nationale 25 i Route nationale 45. Znajduje się w odległości 60 km na północ od miasta Fianarantsoa oraz 400 na południe od stolicy kraju, Antananarywy. Położony jest na wysokości od 400 do 1417 m n.p.m. Flora Cały obszar park pokrywa wilgotny las równikowy. Przez jego utworzeniem obszar ten był wykorzystywany przez człowieka . Występuje tutaj wiele gatunków z rodzin toinowatych, wilczomleczowatych, czy marzanowatych. Najczęściej występującymi epifitami są zanokcica gniazdowa oraz storczyki z rodzajów Bulbophyllum, Angraecum, Aeranthes, Aerangis i Jumellea. Fauna Wśród zwierząt żyjących w parku odnotowano 115 gatunków ptaków (między innymi ziemnokraski, brodawniki, czy madagaskarniki), 90 gatunków motyli, 98 gatunków płazów (między innymi gatunek Heterixalus alboguttatus), 62 gatunków gadów (w tym Calumma gastrotaenia) oraz lemury (w tym maki złoty, maki rudy, lemur wełnisty, lemur czerwonobrzuchy, lemur wari, Lepilemur microdon, Cheirogaleus major, Eulemur rufifrons, Hapalemur griseus, Propithecus edwardsi, Prolemur simus czy bardzo rzadko spotykany palczak madagaskarski) i ryby. Klimat Klimat jest ciepły i wilgotny przez cały rok. Pora sucha trwa od kwietnia do grudnia, lecz nie mają miesięcy (lub tygodni), które są całkowicie bez deszczu. Średnia temperatura wynosi 14-20°C. Ludność Na terenie parku żyją ludy Tanala oraz Betsileo. Turystyka Dla turystów wytyczono 5 szlaków turystycznych na terenie parku, po których można chodzić z przewodnikiem. Biuro parku znajduje się w miejscowości Ambodiamontana, około 6 km od miasta Ranomafana. Przypisy
Parcul Național Ranomafana

Parcul Național Ranomafana se află în partea de sud-est a Madagascarului în Haute Matsiatra și Vatovavy. Cu mai mult de 41.600 de hectare (161 mile pătrate) de pădure tropicală, este gazda pentru mai multe specii rare de floră și faună, inclusiv lemurul de bambus auriu , lemurul de bambus mai mare, lemurul alb și negru și sifaka Milne-Edwards, și peste 130 de specii de broaște. Pot fi observate specii de păsări, inclusiv role de pământ, vanga albastră, role de pământ cu picioare scurte și mesite maro Parcul a fost înființat în 1991 cu scopul de a conserva biodiversitatea unică a ecosistemului local și de a reduce presiunile umane asupra ariei protejate. Face parte din patrimoniul mondial Pădurile tropicale din Atsinanana. Adiacent parcului se află stația de cercetare Centrul ValBio, înființată în 2003 și gestionată de Universitatea Stony Brook cu accent pe cercetarea biodiversității, sănătatea și educația comunității, artele mediului și reîmpădurire. Numele locului provine din sintagma malgașă rano mafana „apă caldă”, pentru că există izvoare termale. Referințe Legături externe Materiale media legate de Parcul Național Ranomafana la Wikimedia Commons www.parcs-madagascar.com
Ранумафана (национальный парк)

Национальный парк «Ранумафана» (фр. Parc national de Ranomafana) расположен на юго-востоке Мадагаскара в провинции Фианаранцуа. Национальный парк известен как своими водопадами и горячими источниками (топоним происходит от малагасийского rano mafana «горячая вода»), так и многообразием приматов и птиц. Основан в 1991 году. Вместе с другими национальными парками Мадагаскара с 2007 года является частью Всемирного наследия ЮНЕСКО. Национальный парк густо покрыт дождевыми лесами и имеет площадь около 41 000 га. Благодаря вечнозелёным тропическим лесам здесь процветает большое разнообразие растений, таких как орхидеи, древовидные папоротники и мхи. Парк является домом в общей сложности для двенадцати видов лемуров и 118 видов птиц, 68 из которых находятся под угрозой исчезновения Мадагаскара.
Narodni park Ranomafana

Narodni park Ranomafana je narodni park na jugovzhodu Madagaskarja, v regijah Haute Matsiatra in Vatovavy. Ustanovljen je bil kot četrti narodni park na Madagaskarju leta 1991 po ponovnem odkritju velikega bambusovega lemurja (Hapalemur simus) in odkritja zlatega bambusovega lemurja (Hapalemur aureus) s strani primatologinje dr. Patricie Wright. Park ščiti več kot 41.600 hektarjev tropskega deževnega gozda na nadmorski višini od 800 do 1200 m in je dom številnim redkim vrstam rastlin in živali. Kasneje je bil vključen na Unescov seznam svetovne dediščine kot Deževni gozdovi Atsinanane. Raziskovalna postaja Centre ValBio meji na park in jo je leta 2003 ustanovila Univerza Stony Brook za raziskave biotske raznovrstnosti, zdravje in izobraževanje skupnosti, okoljske umetnosti in pogozdovanje. Ime parka izhaja iz malgaških besed rano mafana ('vroča voda') zaradi vročih vrelcev v bližnjem mestu Ranomafana. Rastlinstvo in živalstvo Razpon nadmorskih višin v parku povzroča različne vrste gozdov, vključno z nižinskim deževnim gozdom in oblačnim gozdom. Ti gozdovi podpirajo visoko stopnjo biotske raznovrstnosti. V parku živi 90 vrst metuljev, 112 vrst žab, 22 vrst kuščarjev, 22 vrst kač in 118 vrst ptic, od katerih jih je 30 endemičnih za park. Pomembne ptice so mlečni valjarji ( Brachypteraciidae), Madagaskarska modra vanga (Cyanolanius madagascarinus), Kratkonogi talni valjar (Brachypteracias leptosomus) in rjavi mezit (Mesitornis unicolor). Znanstvene raziskave Obstajajo štiri glavne lokacije za znanstvene raziskave. Talatakely je nekaj hoje oddaljen od centra ValBio in je dostopen tudi turistom s ceste 25. Talatakely je mesto prvotnega raziskovalnega tabora in je ena redkih lokacij v parku, kjer je mogoče videti velikega bambusovega lemurja (Prolemur simus). Tri preostala raziskovalna mesta (Vatoharanana, Valohoaka in Mangevo) vzdržujejo prostore za taborišča v naravi. Poleg teh glavnih mest so raziskave potekale po celotnem parku. Turizem Kot pri vseh narodnih parkih na Madagaskarju je za obiskovalce, ki vstopijo v park, potreben lokalni vodnik. Ima sedem pohodniških poti, ki se razlikujejo po dolžini od 10 do 20 km in ponujajo priložnosti za opazovanje ptic, lemurjev in slapov. Talatakely ima dobro opredeljene poti in stopnice, čeprav je treba nositi čvrste čevlje, saj je pot lahko spolzka, ko je mokra. V centru ValBio se za izlete lahko dogovorite za strokovne vodnike. Dogovorite se lahko tudi za vožnjo s kajakom ali kanujem, v Ranomafani pa najdete bazen z vročimi vrelci. Sklici Zunanje povezave www.parcs-madagascar.com
Ranomafana nationalpark

Ranomafana nationalpark är en nationalpark i Madagaskar. Den ligger i den centrala delen av landet, 270 km söder om huvudstaden Antananarivo. Ranomafana nationalpark ligger 1 208 meter över havet. Ranomafana National Park är en nationalpark i sydöstra Madagaskar, i regionerna Haute Matsiatra och Vatovavy. Den etablerades som Madagaskars fjärde nationalpark 1991 efter återupptäckten av den stora bambulemuren (Hapalemur simus) och upptäckten av den gyllene bambulemuren (Hapalemur aureus), upptäckter som gjordes av primatologen Patricia Wright. Parken skyddar mer än 41 600 hektar tropisk regnskog på höjder från 800 till 1 200 meter och är hem för flera sällsynta arter av växter och djur. Atsinananas regnskogar integrerades senare i Unescos världsarvsregnskogar. Centret ValBio forskningsstation ligger i anslutning till parken och skapades 2003 av Stony Brook University för forskning om biologisk mångfald, samhällelig hälsa och utbildning, miljöforskning och återplantering av skog. Parkens namn kommer från de malagassiska orden 'rano mafana' ("varmt vatten") på grund av de varma källorna i den närliggande staden Ranomafana. Fauna & flora Det stora antalet höjder i parken ger en mängd olika skogstyper, inklusive låglandsregnskog och molnskog. ] Dessa skogar gör att det finns stor biologisk mångfald. Parken är värd för 90 arter av fjärilar, 112 arter av grodor, 22 arter av ödlor, 22 arter av ormar och 118 arter av fåglar, varav 30 är endemiska i parken. Anmärkningsvärda fåglar är markblåkråkor, blå vanga, tjocknäbbad markblåkråka och brunmesit. Vetenskaplig forskning Det finns fyra huvudsakliga platser för vetenskaplig forskning. Talatakely ligger inom gångavstånd från Centre ValBio och är också tillgängligt för turister utanför väg 25. Talatakely är platsen för det ursprungliga forskningslägret och är en av de få platserna i parken där stor bambulemur kan ses.Forskning har utförts i hela parken. Som med alla nationalparker på Madagaskar krävs en lokal guide för besökare som kommer till parken. Den har sju vandringsleder som varierar i längd från 10 till 20 km och erbjuder möjligheter till fågelskådning, titta på lemurer och se vattenfall. Kajak- eller kanotpaddling kan ordnas och en bassäng med varma källor ligger i Ranomafana. Logi Det finns en privat ecolodge som administreras av en privat turistarrangör vid ingången till nationalparken. Det finns också flera hotell i byn Ranomafana. Dessutom är det möjligt att campa på campingen nära huvudvägen genom parken eller att hitta boende på Centre ValBio, där det mesta av den vetenskapliga forskningen är baserad. Parken ligger 65 km (40 mi) nordost om Fianarantsoa och 139 km väster om Mananjary. Parkkontoret ligger vid infarten till byn Ambodiamontana, 6,5 km från staden Ranomafana. Parken genomkorsas av riksväg 25 och riksväg 45. Referenser Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, Ranomafana National Park, 11 april 2024. Noter
Тулиара (провинция)

Тулиара (на френски: Province de Tuléar) е една от шестте административни провинции на Република Мадагаскар. Разположена е в югозападната част на страната и има излаз на Индийския океан. Площта на провинцията е 164 405 км², а населението е около 2 229 550 души (2001 г.). Столицата ѝ е град Толиара. Разделена е на 4 региона, всеки от който е допълнително разделен на райони и комуни. Региони Четирите региона са: Източници
Província de Toliara

Toliara (també Toliary) és una província de Madagascar amb una superfície de 161.405 km². La seva població era de 2.229.550 habitants el juliol del 2001. La seva capital és Toliara. Fa frontera amb les següents províncies: Província de Mahajanga - nord Província d'Antananarivo - nord-est Província de Fianarantsoa - est Divisió Administrativa 1. Amboasary 2. Ambovombe-Androy 3. Ampanihy 4. Ankazoabo 5. Bekily 6. Beloha 7. Belon'i Tsiribihina 8. Benenitra 9. Beroroha 10. Betioky 11. Betroka 12. Mahabo 13. Manja 14. Miandrivazo 15. Morombe 16. Morondava 17. Sakaraha 18. Tôlanaro 19. Toliara Rural 20. Toliara Urban 21. Tsiombe
Toliara (Provinz)

Toliara (auch Toliary oder Tuléar) ist eine ehemalige Provinz im Südwesten Madagaskars. Die Provinz hatte 2001 rund 2,23 Millionen Einwohner auf einer Fläche von 161.405 km². Hauptort war die gleichnamige Stadt Toliara. Am 4. April 2007 ließ Marc Ravalomanana ein Referendum über eine Änderung der Verfassung abhalten, das eine neue Verwaltungsgliederung ohne Provinzen ab Oktober 2009 festlegte. In Toliara liegen die Nationalparks Zombitse Vohibasia, Andohahela und Kirindy-Mitea. Verwaltungsgliederung Bis Oktober 2009 war Madagaskar in sechs Provinzen (faritany mizakatena) aufgeteilt. Die 2004 gegründeten Regionen (Faritra) waren bis zur Auflösung der Provinzen zweite Verwaltungseinheit. Ab November 2009 wurden sie somit erste administrative Verwaltungseinheit. Die Regionen sind jeweils in Distrikte (Fivondronana) unterteilt. Nachfolgend ist die Gliederung für die ehemalige Provinz Toliara dargestellt. Einzelnachweise
Provincia de Toliara

Toliara (también Toliary) era una antigua provincia de Madagascar con una superficie de 161 405 km². Su población era de 2 229 550 habitantes en julio de 2001. Su capital era Toliara. La provincia de Toliara limitaba con las siguientes provincias: Provincia de Mahajanga - norte Provincia de Antananarivo - nordeste Provincia de Fianarantsoa - este División administrativa 1. Amboasary 2. Ambovombe-Androy 3. Ampanihy 4. Ankazoabo 5. Bekily 6. Beloha 7. Belon'i Tsiribihina 8. Benenitra 9. Beroroha 10. Betioky 11. Betroka 12. Mahabo 13. Manja 14. Miandrivazo 15. Morombe 16. Morondava 17. Sakaraha 18. Tôlanaro 19. Toliara Rural 20. Toliara Urban 21. Tsiombe Véase también Cotón de Tulear
Province de Toliara

La province de Toliara ou province de Tuléar (ou de Tolozy dans la langue courante locale) était l'une des six anciennes provinces de Madagascar, la plus vaste avec une superficie de 161 405 km². Elle a une population de 2 229 550 habitants (juillet 2001). Sa capitale est Toliara. La dénomination de « province » est appelée à disparaître au moins sur le plan politique et administratif, à la suite de la dernière réforme constitutionnelle d'avril 2007 qui consacre les régions. Histoire La famine de 1927-1928 a conduit à une émigration vers les plantations du Nord. Le Sud devient ainsi pourvoyeur de main-d’œuvre à bas prix à l’usage des coloniaux et de l’administration. La région a été jusqu'aux années 1970 délaissée par le pouvoir central, car elle ne fait pas partie du « Madagascar utile ». Les habitants ont longtemps vécu dans une grande pauvreté, le taux de scolarisation était très bas et les paysans devaient payer l’impôt sur les bœufs et la capitation (impôt sur les indigènes) instauré pendant la période coloniale et maintenu après l’indépendance. Le climat difficile et le manque de moyen ont fait naître des famines épisodiques. La région connait une révolte en 1971 réprimée dans le sang par les autorités, faisant entre 800 et 1 000 morts. Climat Le climat du sud de Madagascar est un semi-aride particulièrement sec le long de la côte ouest. Le manque de précipitations et les difficultés d'alimentation en eau sont des problèmes récurrents pour la population qui doit faire face à des périodes de soudure difficiles entre deux récoltes. Dans cette région, les criquets pèlerins provoquent ces dernières années[Quand ?] de gros dégâts aux cultures. Fin 2006, la sous-alimentation - appelée kere en langue malgache - a refait son apparition dans les fivondronana du sud. La sécheresse n'a pas permis d'avoir des réserves vivrières suffisantes et la pauvreté d'une partie de la population rend les produits alimentaires inaccessibles. Les aliments de disette ont refait leur apparition. Dans le bush, les paysans ne mangent que des feuilles épineuses de « raketa ». Parfois, ils les mélangent avec du « kily » (tamarin) et du « traka » (brèdes). Faritra (régions) et fivondronana (districts) La province compte quatre régions (faritra) et vingt-et-un districts (fivondronana): Notes et références Voir aussi Articles connexes Toliara, Ambovombe Madagascar ISO 3166-2:MG Liens externes Galerie de photographies de Tuléar Portail de Madagascar
Pokrajina Toliara

Toliara je jedna od bivših pokrajina Madagaskara s površinom od 161 405 km², i s 2 430 100 stanovnika.(po procjeni iz 2004.). Glavni grad pokrajine je Toliara. Zemljopisne karakteristike Teritorij Pokrajine Toliara se prostirao na jugozapadu Madagaskara, uz obale Indijskog oceana i Mozambičkog kanala. Pokrajina Toliara graničila je s Pokrajinom Mahajanga na sjeveru, s Pokrajinm Antananarivo na sjeverozapadu i s Pokrajinm Fianarantsoa na istoku. Aministrativna podjela Pokrajina Toliara je administrativno nila podijeljena na četiri regije (faritra): Vanjske poveznice Fotografije iz pokrajine Toliara Arhivirana inačica izvorne stranice od 14. listopada 2011. (Wayback Machine) Izvori
Toliara (provincie)

Toliara is een voormalige provincie van Madagaskar met een oppervlakte van 161.405 km² en 2.229.550 inwoners (juli 2001). De hoofdstad was Toliara. Twaalf kilometer ten zuidoosten van deze stad ligt het Arboretum d'Antsokay. In het noordwesten van de provincie bevindt zich het Andranomenareservaat.
Prowincja Toliara

Toliara – prowincja leżąca w południowo-zachodnim Madagaskarze, nad Oceanem Indyjskim. Graniczy od wschodu z prowincją Fianarantsoa, od północnego wschodu z prowincją Antananarywa a od północy z prowincją Mahajanga. Stolicą prowincji jest Toliara. Według danych z 2001 roku prowincja liczy 2 229 550 mieszkańców, co czyni ją 4. najbardziej zaludnioną prowincją w kraju. Powierzchnia prowincji wynosi 161 405 km² i jest największą prowincją w kraju. Podział administracyjny Prowincja Toliara podzielona jest na 4 regiony i 21 dystryktów:
Тулиара (провинция)

Тулиа́ра (малаг. Toliara), старое название Тулиари (Toliary) или Тулеар (фр. Tuléar) — одна из провинций Мадагаскара с территорией 161 405 км² и населением 2 229 550 человек (июль 2001). Административный центр — город Тулиара. География Провинция занимает южную и юго-западную части острова. На севере граничит с провинцией Махадзанга, на северо-востоке — с провинцией Антананариву, на востоке — с провинцией Фианаранцуа. Административное деление Административно подразделяется на 4 региона, которые в свою очередь делятся на 21 департамент: Примечания
Толиара

Толиара је једна од бивших провинција Мадагаскара са површином од 161 405 км², и са 2 430 100 становника. (по процени из 2004). Главни град провинције је Толиара. Географске карактеристике Територијa Провинције Толиара се простире на југозападу Мадагаскара, уз обале Индијског океана и Мозамбичког канала. Провинција Толиара граничи са Провинцијом Махајанга са севера, са Провинцијом Антананариво са северозапада и са Провинцијом Фианарантсоа са истока. Аминистративна подела Провинција Толиара је административно подељена на четири регије (faritra): Регија Андрои подељена је на следеће дистрикте (фивондронана); Амбовомбе Андрои Бекили Белоха Циомбе Региа Аноси подељена је на три дистрикта 1. Амбросари 11. Бетрока 18. Толанаро Регија Ацимо Адефана подељена је на девет дистрикта: 3.Ампанихи 4. Анказоабо 8. Бененитра 10. Бетиоки 15. Моромбе 17. Сакараха 19. Толиара II 20.Толиара I Регија Менабе подељена је на пет дистрикта: 7. Белони Цирибихина 12. Махабо 13. Манја 14. Миандривазо 16. Морондава Референце
Toliara (provins)

Toliara (franska Tuléar) var den största av Madagaskars sex provinser. Huvudstaden var Toliara. Med en befolkning på 2 430 100 personer (2004) och en yta på 161 405 km² hade provinsen en befolkningstäthet på omkring 15 invånare per kvadratkilometer. Enligt en författningsändring etablerades en ny administrativ indelning utan provinser från oktober 2009. Toliara låg på sydvästra Madagaskar, som har ett halvtorrt klimat, ofta med brist på nederbörd och således brist på dricksvatten. Befolkningen i detta område brukar under delar av året få kämpa mot svårigheterna att få tag i mat och vatten, samtidigt som gräshoppor, främst Schistocerca gregaria, som förstör skördarna blir allt vanligare. Under 2006 led exempelvis de södra distrikten av svält när den uttorkade marken inte kunde försörja befolkningen. På landsbygden där fattigdomen är stor fick många försöka äta sig mätta på blad och särskilda träds ätbara delar. Geografi Provinsen gränsade till provinsen Antananarivo i nordöst, Fianarantsoa i öst och Mahajanga i norr. Provinsen Toliara var indelad i fyra regioner (faritra) . Dessa fyra regioner var i sin tur uppdelade i ett antal distrikt (fivondronana). I oktober 2009 underordnades provinserna regionerna. Referenser Noter Källor Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från franska Wikipedia.
Туліара (провінція)

Туліара (малаг. Toliara, раніше Toliary або Tuléar) — колишня провінція Мадагаскару площею 161 405 км² і населенням 2 229 550 осіб (липень 2001). Адміністративний центр — місто Туліара. Поблизу Туліара знаходиться екорегіон колючих лісів (так звані "Мадагаскарські колючі зарості"). Провінція Туліара межує з такими провінціями: Махадзанга — на півночі Антананаріву — на північному сході Фіанаранцуа — на сході. Адміністративний поділ Провінція Туліара була розділена на чотири регіони — Андруа, Анузі, Аціму-Андрефана і Менабе. Ці чотири регіони стали першим рівнем адміністративного поділу, коли в 2009 році провінції були скасовані. Вони розділені на 21 район (департамент): Провінція Туліара багата на корисні копалини. Примітки Посилання