NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Treskavec kloster

Treskavec kloster ligger nära staden Prilep i Nordmakedonien. Klostret byggdes vid sluttningen av det 1100 meter höga berget Zlatovry (guldberget) och grottorna i närheten användes enligt uppskattningar över 1000 som bostad för munkar och nunnor. Treskavec byggdes under 1200-talet på resterna av en gammal försvarsanläggning. Enligt en teori var ruinen den romerska staden Kolobasei som förstördes under 600-talet. Byggnaden användes under den jugoslaviska tiden för andra ändamål och den blev under 1990-talet åter kloster. En brand förstörde 2013 delar av klostret men matsalen och klosterkyrkan som står på fundamenten av en tidigare basilika klarade sig. Några detaljer av basilikan som kors i marmor finns fortfarande. Värdefull är dessutom en gammal Bibel som förvaras i klostret och en dopfunt från 500-talet. Ovanlig och påfallande är kranier av munkar som dödades av osmaner och en Jesusfigur i svart. I matsalen finns keramik från Romartiden. På en sida är rester av al fresco målningar synlig. Efter branden skapades en väg till klostret. Innan fanns endast en vandringsstig. Den enda bofasta personen i klostret är en munk som håller varje söndag gudstjänst. Referenser
Свети Георги (Райчица)

„Свети Георги Победоносец“ (на македонска литературна норма: „Свети Ѓорѓи Победоносец“) е православен манастир в Северна Македония. Местоположение Разположен е в Радовци - долната махала на селото Райчица, на 2 километра източно от град Дебър в западната част на страната. История „Свети Георги Победоносец“ е женски манастир и е метох на известния Бигорски манастир „Свети Йоан Предтеча“. Предполага се, че манастирът е основан в началото на XIV век. Манастирските конаци са изградени в 1835 година по времето на игуменството на архимандрит Арсений Бигорски от Галичник. Църквата е зографисана в периода от 1840 до 1852 година от зограф Михаил Анагност от Самарина и сина му Димитър Михайлов - монах Данаил от Бигорския манастир, а долният дял е изрисуван от техния ученик Дичо Зограф от Тресонче. Иконостасът е дело на майстори от Самарина. В 1945 година монахините са изгонени от манастира от новите комунистически власти и манастирът е превърнат в конюшня. До 1999 година манастирът е в руини. По инициатива на игумена на Бигорския манастир архимандрит Партений Фидановски манастирът е възобновен и в него отново има монашеско сестринство. В манастира ръчно се изработват митри, носени от владиците на Македонска православна църква, както и от владиците в другите православни църкви. Бележки
Monastère Saint-Georges-le-Victorieux de Raytchitsa

Le monastère Saint-Georges-le-Victorieux (macédonien : Манастир Св. Ѓорѓи Победоносец) est un monastère orthodoxe féminin situé dans le village de Raytchitsa et la municipalité de Debar, en Macédoine du Nord. Il se trouve près du lac de Debar. Toujours en activité, c'est le pendant féminin du monastère Saint-Jean Bigorski. Le monastère a probablement été fondé dès le début du XIVe siècle, mais l'ensemble actuel n'a été construit qu'à partir de 1835, sous la volonté de l'archimandrite Arsène de Galitchnik. L'église a été peinte et décorée entre 1840 et 1852. Fermé par le gouvernement communiste en 1945, le monastère a été converti en écuries et est tombé en ruines. En 1999, une communauté religieuse a repris son activité. Voir aussi Debar Raytchitsa Église orthodoxe macédonienne Références Portail de l’architecture chrétienne Portail du monachisme Portail de la Macédoine du Nord Portail du christianisme orthodoxe
Манастир Рајчица

Манастир Рајчица или Манастир Св. Ђорђа Победоносца се налази у Рајчици, у западном делу Северне Македоније. Данас се манастир налази у западном делу Македоније, где углавном живе исламизовани Албанци. Историја Налази се у близини града Дебар. То је женски манастир и метох је једног од најпознатијих манастира, Бигорског манастира. Претпоставља се да је подигнут почетком 14. века. Ипак тачна година изградње није позната, а манастирски конаци су урађени 1835. у време када је игуман манастира био архимандрит Арсениј из Галичника. Овај женски манастир је део манастирског комплекса Бигорског. Манастирска црква и манастирски конаци су били изграђени 1835. У цркви се налази иконостас у дуборезу који је израђен исте године, а на иконостасу је приказан крст са Христовим распећем. Дуборез потиче из 16. века. Црква је зографисана (иконописац дебарске школе, Дичо Зограф) у периоду од 1840-1852. У цркви се чува део моштију руке светог Ђорђа, мошти тог свеца из 4. века су уграђене у позлаћено сребро у облику руке. Манастирске митре Од 2008-2009 најзначајнија одлика манастира је рукотворена делатност монашког сестринства у манастирском комплексу. У тишини и уз сталне молитве монахиње израђују уникатне митре врхунског квалитета. Свака креација је у сагласности са везом и бојом епископа, који треба да је носи. Овај манастир је једино место у Северној Македонији у којем се израђују митре (митра означава покорност Архијереја Христовом Јеванђељу и Христов венац). Митра уједно служи и као символ архијерејске власти, а израђена ремек дела су потраживана и од осталих православних цркава у свету. Митре су до сада носиле (или још носе) владике (и сами патријарси) у Бугарској православној цркви, Српској православној цркви, Грчкој православној цркви, Румунској православној цркви и Цариградској патријаршији. Галерија Референце Литература Народна енциклопедија Спољашње везе Манастир Рајчица Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (28. април 2016) Туристички снимак EXPLORE MACEDONIA Манастир Рајчица
Баргалска базилика извън стените

Баргалската базилика извън стените или Баргалската базилика extra muros (на македонска литературна норма: Баргалска базилика) е археологически обект в античния македонски град Баргала, Република Северна Македония. История Базиликата е открита в 1984 година западно от града, вблизост до градските укрепления. Представлява раннохристиянска църква от края на IV век. Това е extra muros базилика, трикорабна, с издадена апсида, с нартекс и екзонартекс и с под, покрит с каменни плочи, които са луксозно орнаментирани. Бележки
Илинден (мемориал)

„Илинден“, наричан още Македониум (на македонска литературна норма: Споменик „Илинден“ или Македониум), е мемориален комплекс във височините Гуменя над Крушево, Северна Македония. Открит е на 2 август 1974 година, когато се навършват 30 години от основаването на АСНОМ и 71 години от началото на Илинденското въстание. Архитекти на мемориала са Йордан Грабуловски и Искра Грабуловска, проектирали го на 12 хектара площ, в центъра на който има крипта. Там са пренесени костите на Никола Карев, има и бюст на Тоше Проески. Галерия Източници Външни препратки Мемориал „Илинден“, сайт на Крушево Архив на оригинала от 2014-07-18 в Wayback Machine., посетен на 22.07.2012 г.
Ilinden (památník)

Památník Ilinden (makedonsky Споменик „Илинден“, známý také pod názvem Makedonium, makedonsky Македониум) je památník připomínající Ilindenské povstání v severomakedonském městě Kruševo. Historie V roce 1968 byl schválen záměr na vybudování památníku, zájem na jeho realizaci existoval již od 50. let 20. století. Rozhodným momentem byla návštěva města Kruševa tehdejší hlavou státu, Josipem Brozem Titem. Nějakou dobu také existoval spor, zdali má být památník postaven v Bitole, nebo v Kruševu. Památník byl vybudován na počátku 70. let 20. století. Odhalen byl 2. srpna 1974 při výročí 30 let od zasedání protifašistické rady osvobození Makedonie (ASNOM). Autory památníku byli Jordan Grabuloski a Iskra Grabuloska; ti zvítězili v soutěži, do které se přihlásil značný počet návrhů. Později výběrová komise zvolila do druhého kola tři a nakonec byl zrealizován pouze projekt Grabuloských, kteří sami bojovali v partyzánském vojsku za druhé světové války. Areál Památník symbolizuje nepokořenost, boj a připravenost boje národa za svobodu a samostatný stát. Památník vznikl v duchu brutalistické architektury. Areál památníku se rozkládá na prostoru 12 hektarů a jeho ikonický prvek – kupole – je dekorován reliéfy, vitrážemi a uvnitř se nachází také věčný plamen. Okolní park obklopují skulptury s názvem „roztržené řetězy“, které symbolizují svobodu národa získanou v osvobozeneckých válkách. Na vstupní plošinu poté navazuje krypta s vypsanými padesáti osmi významnými jmény a událostmi, které se týkají období Ilindenského povstání. Kryptou se prochází do amfiteátru dekorovaného různými mozaikami. V areálu je pohřben Nikola Karev a svojí bustu zde má i zpěvák Toše Proeski. Galerie Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Споменик „Илинден“ na makedonské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Ilinden na Wikimedia Commons
Ilinden-Denkmal

Das Ilinden-Denkmal (mazedonisch Споменик „Илинден“) oder Makedonium (mazedonisch Македониум) ist ein 1970 bis 1974 nach dem Entwurf des Bildhauers Jordan Grabul und der Bildhauerin Iskra Grabul errichtetes Denkmal auf dem Berg Gumenja in Kruševo im heutigen Nordmazedonien. Es gedenkt dem Ilinden-Aufstand aus dem Jahre 1903, eine Volksrevolte in den Regionen Makedonien und Thrakien gegen das Osmanische Reich. Bei dem Aufstand wurde die kurzlebige Republik Kruševo ausgerufen. Denkmal Nachdem diverse Entwürfe eingereicht worden waren, gewannen schließlich 1970 Jordan Grabul und Iskra Grabul den Wettbewerb. Am 24. August 1974 wurde das Denkmal nach vierjähriger Bauzeit eingeweiht. Das Denkmal verfügt über vier große Bleiglasfenster des jugoslawischen Künstlers Borko Lazeski. Vor dem Denkmal befindet sich ein Amphitheater, bestehend aus einem runden Platz diversen kleinen Betonsitzen, eingefasst von Mauern mit keramischen Kunstwerken. Dieser Platz wurde von dem jugoslawischen Künstler Petar Mazev entworfen. Auf dem Weg zu dem Denkmal befindet sich ein runder Hof mit einer Umfassung, an deren Wänden sich 58 Betonkegelstümpfe befinden, deren Schnittflächen mit Bronzetafeln belegt sind. Auf ihnen sind diverse historische Persönlichkeiten und Ereignisse niedergeschrieben. Museum Etwa 100 Meter westlich vom Denkmal befindet sich das Nationale Befreiungsmuseum. Es wurde 1989 vom Architekten Kliment Korobar entworfen mit der Landschaftsarchitektin Galena Kuculoska für die Grünflächen. Es ist in seiner Formgebung deutlich traditioneller als das Ilinden-Denkmal. Im Inneren befindet sich ein monumentales Wandgemälde des Künstlers Borko Lazeski, der auch die Fenster des Ilinden-Denkmals entwarf. Weblinks Ilinden-Denkmal in der Spomenik Database
Ilinden (memorial)

Ilinden, also known as Makedonium (Macedonian: Споменик „Илинден“ or Македониум), is a monument in Kruševo, North Macedonia. It was officially opened on August 2 of 1974, on the 30th anniversary of the Second Session of the Anti-fascist Assembly for the National Liberation of Macedonia and the 71st anniversary of the 1903 Ilinden uprising. The designers of the monument are Jordan Grabuloski and Iskra Grabuloska. It is dedicated to all the IMARO revolutionaries who participated in the Ilinden uprising, as well as communist Yugoslav partisans of the World War II in Yugoslav Macedonia (1941–1944). Description The monument's grounds cover 5 hectares (12 acres). The building has a rounded shape with protruding oval windows. The upper windows are made of stained glass. Inside the dome is the tomb of Nikola Karev, president of the Kruševo Republic, and the bust of the singer Toše Proeski. The interior of the dome has four windows, each facing a different direction including the locations associated with the Ilinden-related events ″Sliva″ Memorial, Bear stone and Pelagonija. The memorial complex also features a plateau with series of sculptures named "Breaking the Chains", symbolizing freedom won in the liberation wars. There is also a crypt with the carved names and important events related to the period before, during and after the Ilinden uprising. The last component is the amphitheater decorated with colorful mosaics. Gallery See also List of World War II monuments and memorials in North Macedonia References External links Media related to Makedonium at Wikimedia Commons
Monument à l'insurrection d'Ilinden

Le monument à l'insurrection d'Ilinden (autrefois connu sous le nom de Makedonium) est un monument situé à Kruševo, en Macédoine du Nord. Il a été inauguré le 2 août 1974, à l'occasion du trentième anniversaire de la première session de l'ASNOM et du soixante-et-onzième anniversaire du début de l'insurrection d'Ilinden. Le monument a été dessiné par Jordan et Iskra Grabulovski. Il célèbre la lutte nationaliste macédonienne et l'éternel désir du peuple macédonien de la liberté et d'un État indépendant. Le complexe s'étend sur 12 hectares et il est entouré de chaînes brisées. Au centre se trouve le dôme et la crypte, ornés de mosaïques et de vitraux. Dans le dôme se trouvent notamment une flamme éternelle et le tombeau de Nikola Karev, chef de l'insurrection et de l'éphémère république de Kruševo. Voir aussi Articles connexes Kruševo Insurrection d'Ilinden Assemblée anti-fasciste pour la libération du peuple macédonien Liens externes (en) Le Makedonium sur le site Visit Pelagonia Portail de la Macédoine du Nord Portail de la sculpture
Spomenik Ilinden

Spomenik Ilinden, poznat i pod imenom Makedonium, je monumentalno zdanje u gradu Kruševu u Sjevernoj Makedoniji. Svečano je otvoren 2. kolovoza 1974. godine, na 30. godišnjicu Drugog zasedanja ASNOM-a i 71. godišnjicu Ilindenskog ustanka. Autori spomenika su kipar Jordan Grabuloski, arhitektica Iskra Grabuloska i slikar Borko Lazeski (vitraji u spomeniku). Posvećen je svim borcima i revolucionarima Ilindenskog ustanka 1903. godine, kao i borcima-partizanima Narodnooslobodilačke borbe Makedonije od 1941. do 1944. godine. Spomenik se prostire na 12 hektara, a ima oblik okrugle kupole s ovalnim prozorima. Gornji prozori su izrađeni od vitraja. Unutar kupole nalazi se grob Nikole Kareva, predsjednika Kruševske Republike, i bista pjevača Toše Proeskog. Pogled iz unutrašnjosti kupole puca s četiri prozora od kojih je svaki gleda prema jednoj strani svijeta, odnosno lokaciji povezanoj s događajima Ilindenske epopeje: spomenik „Sliva“, „Mečkin kamen“ i Pelagonija. Spomen-kompleks osim središnjega spomenika čine i plato sa skulpturama „Raskinuti lanci“, koje simboliziraju slobodu izborenu u oslobodilačkim ratovima; na plato se nadovezuje kripta s ispisanim najznačajnijim imenima i događajima vezanima uz razdoblje prije, za vrijeme i poslije Ilindenskog ustanka; u produžetku nakon kripte dolazi se do amfiteatra ukrašenog raznobojnim mozaicima pred kojim se prostire pogled na „Makedonium“.
Илинден (мемориал)

Илинден, или Македониум (макед. Споменик «Илинден») — мемориальный комплекс в Крушево, Северная Македония. История Строительство мемориала началось в 1972 году. Весь мемориальный комплекс Илинден официально открыт 2 августа 1974 года к 30-й годовщине второй сессии Антифашистского собрания народного освобождения Македонии и 71-й годовщины восстания в Илинден против Османской империи. Авторами памятника комплекса являются Джордан Грабуловский (Grabuloski) и Искра Грабуловская. Памятник выполнен в футуристическом стиле. Мозаичные работы выполнены известным художником Борко Лазевским, керамика работы — Яре Петара Мазева. Мемориал посвящён бойцам и революционерам, принимавшим участие в восстании в Илинден в 1903 году, а также памяти македонских воинов-партизан времён Народно-освободительной войны Югославии 1941—1944 годов. Описание Общая площадь мемориала — около 16 гектаров. Памятник имеет форму круглого купола с овальными окнами. Верхние окна сделаны из цветного стекла. Внутри купола находится могила Николы Карева, болгарско-македонского революционера, деятеля македонско-одринской революционной организации, участника илинденского восстания, руководителя Крушевской республики и бюст певца Тоше Проески. Внутренняя часть купола имеет четыре окна, каждый выходит на направление, связанное с Илинденскими событиями. В состав Мемориального комплекса также входит площадь с серией скульптур под названием «Разорвать цепи», символизирующих свободу, победу в освободительных войнах; здесь также расположена каменная плита с выгравированными на ней именами и важнейшими событиями, связанными с периодом до, во время и после восстания в Илинден; верхний сегмент амфитеатра украшен красочными мозаиками. Галерея См. также Список памятников Народно-освободительной войны Югославии в Северной Македонии Примечания Ссылки The Krusevo Makedonium
Ilinden (spomenik)

Ilinden, znan tudi kot Makedonium (makedonsko Споменик Илинден ali Македониум), je spomenik v Kruševu v Severni Makedoniji. Uradno so ga odprli 2. avgusta 1974, na 30. obletnico drugega zasedanja Antifašistične skupščine za narodno osvoboditev Makedonije in 71. obletnico Ilindenske vstaje leta 1903. Oblikovalca spomenika sta Jordan Grabuloski in Iskra Grabuloska. Posvečen je vsem borcem in revolucionarjem, ki so sodelovali v Ilindenski uporu, kot tudi vojakom-partizanom narodnoosvobodilne borbe Makedonije 1941-1944. Opis Zemljišče spomenika obsega 5 hektarjev. Stavba je zaobljene oblike z izstopajočimi ovalnimi okni. Zgornja okna so izdelana iz barvnega stekla. V kupoli je grob Nikole Kareva, predsednika Kruševske republike in doprsni kip pevca Tošeta Proeskega. Notranjost kupole ima štiri okna, od katerih je vsako obrnjeno v drugo smer, vključno z lokacijami, povezanimi z dogodki, povezanimi z Ilindenom, Memorial ″Sliva″, Medvedji kamen in Pelagonija. V spominskem kompleksu je tudi plato s serijo skulptur z naslovom Razbijanje verig, ki simbolizira v osvobodilnih vojnah izbojevano svobodo. Tu je tudi kripta z vklesanimi imeni in pomembnimi dogodki, povezanimi z obdobjem pred, med in po ilindenski vstaji. Zadnja komponenta je amfiteater, okrašen s pisanimi mozaiki. Galerija Sklici Zunanje povezave
Споменик Илинден

Споменик Илинден, познат и под именом Македониум, је монументално здање у граду Крушеву, Северна Македонија. Свечано је отворен 2. августа 1974. године, на 30. годишњицу Другог заседања АСНОМ-а и 71. годишњицу Илинданског устанка. Аутори споменика су вајар Јордан Грабулоски, архитекта Искра Грабулоска и сликар Борко Лазески (витражи у споменику). Посвећен је свим борцима и револуционарима Илинданског устанка 1903. године, као и борцима-партизанима Народноослободилачке борбе Македоније од 1941. до 1944. године. Споменик се простире на 12 хектара, а има облик округле куполе са овалним прозорима. Горњи прозори су израђени од витража. Унутар куполе налази се гроб Николе Карева, председника Крушевске републике, и биста певача Тоше Проеског. Поглед из унутрашњости куполе пуца са четири прозора од којих је сваки гледа према једној страни света, односно локацији повезаној са догађајима Илинданске епопеје: споменик „Слива“, „Мечкин камен“ и Пелагонија. Спомен-комплекс осим централног споменика чине и плато са скулптурама „Раскинути ланци“, које симболишу слободу изборену у ослободилачким ратовима; на плато се надовезује крипта са исписаним најзначајнијим именима и догађајима везанима уз период пре, за време и после Илинданског устанка; у продужетку након крипте долази се до амфитеатра украшеног разнобојним мозаицима пред којим се простире поглед на „Македониум“. Галерија Референце Спољашње везе Споменик на званичној страници града Крушева
Ілінден (меморіал)

Ілінден (мак. Споменик «Ілінден»), відомий також як Македоніум — меморіальний комплекс у Крушево, Північна Македонія. Історія Будівництво меморіалу почалося в 1972 році. Весь меморіальний комплекс Ілінден було офіційно відкрито 2 серпня 1974 року до 30-ї річниці другої сесії Антифашистських зборів народного визволення Македонії та 71-ї річниці повстання в Іліндені проти Османської імперії. Авторами пам'ятника-комплексу є Йордан Грабулоські (Grabuloski) й Іскра Грабулоська. Пам'ятник виконаний у футуристичному стилі. Мозаїчні роботи виконані відомим художником Борко Лазевським, кераміка роботи Яре Петара Мазева. Меморіал присвячений бійцям і революціонерам, які брали участь у повстанні в Іліндені в 1903 році, а також пам'яті воїнів-партизан Македонського Національного визволення 1941—1944 років. Опис Загальна площа меморіалу — близько 16 гектарів. Пам'ятник має форму круглого купола з овальними вікнами. Верхні вікна зроблені з кольорового скла. Усередині купола знаходиться могила Миколи Карєва, болгарсько-македонського революціонера, діяча македонсько-одринської революційної організації, учасника Ілінденського повстання, керівника Крушевської республіки та бюст співака Тоше Проескі. Внутрішня частина купола має чотири вікна, кожне виходить на напрямок, пов'язаний з Ілінденськими подіями. До складу Меморіального комплексу також входить площа з серією скульптур під назвою «Розриваючи кайдани», що символізують свободу, перемогу у визвольних війнах; тут також розташована кам'яна плита з вигравіруваними на ній іменами і найважливішими подіями, пов'язаними з періодом до, під час і після повстання в Іліндені. Верхній сегмент амфітеатру прикрашений кольоровими мозаїками. Галерея Див. також Список пам'ятників воїнам Другої світової війни в Північній Македонії Примітки Посилання The Krusevo Makedonium [Архівовано 13 квітня 2018 у Wayback Machine.]
Новоселско училище (Щип)

Новоселското училище (на македонска литературна норма: Новоселско училиште) е възрожденска училищна сграда в щипския квартал Ново село, Северна Македония. Българското училище в Ново село е издържано от богатата Щипска българска община - още в 1875 година общината приема Екзархията да издържа само директора на училището, а тя самата внася в екзархийската каса над 300 лири от вули. Основният камък на новата училищна сграда в двора на църквата „Успение Богородично“ е положен в 1877 година. В училището в 1894 - 1896 година преподава Гоце Делчев, затова по-късно училището получава неговото име. На стената към църквата има релеф на Гоце Делчев. Училището престава да се използва като училищна сграда и в началото на 21-ви век се реконструира и в него е настанен ректоратът на Щипския университет. Бележки
Novo Selo School

The Novo Selo School is the building of the former Ottoman-era Bulgarian Exarchist school in Novo Selo, Štip, North Macedonia. The same building is now the seat to the Rectorate of the Goce Delčev University. The building is registered as a Cultural Heritage of North Macedonia. It is located in the yard of the Dormition of the Theotokos Church. History As a school building The foundations of the building were laid in the 1877. The first school year was in 1882. The IMARO-revolutionary Gotse Delchev taught at the school for two years in the period 1894–1896. Dame Gruev, Petar Poparsov, Todor Aleksandrov and Ivan Mihaylov also taught at the Bulgarian school here. In 1912, the school employed 7 teachers who taught to 151 male and 100 female students. During the Balkan Wars, the school was turned into a hospital. During World War I, the building was used for military purposes. During the Interwar Period, the school was a primary school from first to fourth grade. Before the start of the April War in 1941, the school was set on fire and almost completely destroyed, leaving only the foundations and some walls. Immediately after the arrival of the Bulgarian rule, construction works were carried out and the new version of the building was slightly different in appearance from the old building. Enrollment for students even began in September of that year. In the period 1946–1949, the facility was seat of the Teachers School. Later, the Štip High School was situated here. In recent years, as a school institution, the facility was a school building within the "Vančo Prke" Elementary School. As a rectorate The building was renovated in order to become the seat of the Rectorate of the Goce Delčev University. See also Dormition of the Theotokos Church - the seat of Novo Selo Parish and a cultural heritage site Saint John the Baptist Church - a cultural heritage site Holy Trinity Church - the cemetery church and a cultural heritage site Ascension of Christ Church - a cultural heritage site Gallery References External links Official website of the Goce Delčev University