NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Света Богородица (Велгощи)

„Света Богородица“ (на македонска литературна норма: „Света Богородица“) е скална православна църква край охридското село Велгощи, Северна Македония, част от Дебърско-Кичевската епархия. Църквата е разположена на около 2 километра от манастира „Света Петка“ и на около час и половина път пеша от Велгощи. Тази монашеска обител е разположена в естествена пещера с неправилна форма в южните склонове на рида Олмец, в каньона на река Сушица. Достъпът до църквата е изключително труден. Велгощани посещават църквата на Свети Великомъченик Тодор. Запазените около олтара фрагменти от фрески са от края на XIV век, дело на Охридската художествена школа. От някогашния живопис са съхранение остатъци в олтарното пространство, къдете има образи на Света Богородица с Младенеца и по един ангел на стените. Запазените фрески са датирани от края на XIV век, но тъй като някои фрески са нарисувани наново по-късно и църквата пострадва сериозно при пожар в 1991 година, точна датировка е трудна. Църквата повторно е изградена в периода от 1991 - 1994 година и осветена на 21 май 1994 година от страна на митрополит Тимотей Дебърско-Кичевски. Иконостасът е дело на Любчо Джамбазов, а живописта е дело на Мариан Ристески. Бележки
Рождество Богородично (Калища)

„Рождество на Пресвета Богородица“ (на македонска литературна норма: Рождество на Пресвета Богородица) е скална православна църква в Калищкия манастир край охридското село Калища, Северна Македония, в планината Ябланица. Днес църквата е част от Дебърско-Кичевската епархия. Предполага се, че църквата е изсечена в периода XIV – XV век. Фреските в нея са от втората половина на XVI век. Вътрешността на църквата е изпълнена с великолепни стенописи от Стария и Новия завет. Всички подписи са на черковнославянски. Една от най-интересните и изключително важни композиции в църквата е изобразената в люнета на северната стена композиция на Свети Кирил Философ и Свети Климент Охридски, която е голяма рядкост за периода си. Галерия Бележки
Света Богородица (Мажучище)

„Света Богородица“ (на македонска литературна норма: „Света Богородица“) е възрожденска православна църква в прилепското село Мажучище, Северна Македония. Църквата е под управлението на Преспанско-Пелагонийската епархия на Македонската православна църква. Църквата представлява еднокорабна сграда, с правоъгълна апсида отвън на източната страна. Изградена е в XVIII, а обновена в XIX век. Бележки
Свети Димитър (Варош)

„Свети Великомъченик Димитър“ или „Свети Димитрий“ (на македонска литературна норма: „Свети Димитар“, „Свети Димитриј“) е средновековна православна църква в прилепския квартал Варош, Северна Македония. Част е от Преспанско-Пелагонийската епархия на Македонската православна църква. Изградена е в края на XIII век. Днешната църква е конгломерат от няколко сгради от различни епохи. В сегашната си форма е кръстокуполна църква с дванадесетостенен купол, като южното крило е по-ниско от останалите. На фасадата и апсидата е използвана богата керамопластична декорация около отворите и други повърхности. Декоративните архитектурни елементи носят характеристиките на сградите от XIII и XIV век. Няма исторически извори за датата на градежа, но църквата е засвидетелствана в началото на XIV век от грамота на крал Стефан Душан, който в 1335 година потвърждава собствеността върху нея на манастира Трескавец. В църквата има запазени резбовани царски двери от края на XV или началото на XVI век. Бележки
Свети Димитър (Пареши)

„Свети Димитър“ (на македонска литературна норма: „Свети Димитриј“) е православна църква в дебърското село Пареши, Северна Македония, част от Дебърско-Кичевската епархия на Македонската православна църква – Охридска архиепископия. Църквата е гробищен храм, разположен южно от селото. Основният камък на църквата е поставен на 12 март 1910 година в присъствието на архиерейския наместник в Дебър иконом Търпе Симоновски, иконом Стефан и свещениците Арсо, Блаже и Серафим. Основен ктитор на църквата е Димитър Спасов, който дарява 20 наполеона. В края на XX век църквата е възстановена. Бележки
Свети Димитър (Сливница)

„Свети Димитър“ или „Свети Димитрий“ (на македонска литературна норма: „Свети Димитриј“) е възрожденска православна църква в ресенското село Сливница, Северна Македония. Църквата е под управлението на Преспанско-Пелагонийската епархия на Македонската православна църква. Църквата е разположена в северната част от селото. Построена е в края на XVIII или началото на XIX век. При извършване на строителни работи в 1996 – 1997 година е открита плоча с надпис „Св. Петка“, което сочи възможността църквата някога да е носила това име по примера на тази от предишното местоположение на селото, но няма информация за причините за промяната. Тя е гробищната църква на селото. В нея има иконостас от по-ново време. Галерия Бележки
Свети Димитър (Кривогащани)

„Свети Димитър“ (на македонска литературна норма: „Свети Димитар“) е възрожденска православна църква в прилепското село Кривогащани, Северна Македония. Църквата е под управлението на Преспанско-Пелагонийската епархия на Македонска православна църква. Църквата е изградена в 1912 година. В архитектурно отношение е трикорабна сграда, с женска църква и с полукръгла апсида на източната страна, разчленена с три слепи ниши. Бележки
Св. св. Кирил и Методий (Гевгели)

„Св. св. Кирил и Методий“ (на македонска литературна норма: „Св. св. Кирил и Методиј“) е възрожденска православна църква в град Гевгели, югоизточната част на Северна Македония. Част е от Повардарската епархия на Македонската православна църква. Църквата е разположена в центъра на Гевгели и е изградена в 1896 година на мястото на параклис от 1881 година за нуждите на българската екзархийска община в града. Годината на изграждане е отбелязана в надпис на плоча на източната стена, взидана над олтарната апсида отвън. Храмът е обновен в 1946 година. Представлява трикорабна сграда, с равни дървени тавани и с двускатен покрив. Има голям и хубав иконостас, чиито икони са дело на Димитър Папрадишки. За дверите на църквата се смята, че са пренесени или от старата църква „Света Троица“, или от манастирската църква „Свети Спас“ и са дело на непознат резбар от XVIII век. През 1983 година е издигната нова камбанария с градски часовник. Градител на църквата е Андон Китанов. Бележки
Св. св. Кирил и Методий (Струмица)

„Св. св. Кирил и Методий“ (на македонска литературна норма: „Св. св. Кирил и Методиј“) е православна църква в град Струмица, Република Македония, катедрална църква на Струмишката епархия на Македонската православна църква – Охридска архиепископия. История Долна църква Църквата се намира в старата част на града, на едноименната улица № 24, и е с два олтара. Долната църква е започната в 1750 година и е завършена за 10 години. Първоначално е била посветена на Кирил и Методий. Днес долният олтар е посветен на Светите 15 тивериополски свещеномъченици. Иконостасът е изработен от дъбово дърво и тук се намират мощите на Свети Василий Велики и Свети Теофан Начертани. Тук е и гробът на българския митрополит Герасим Струмишки, инициатор за изграждането на Горната църква, посветена на българските първоучители Кирил и Методий. Горна църква В началото на XX век в Струмица има две църкви – катедралната „Свети Димитър“ и „Св. св. Константин и Елена“, които са на Струмишката гръцка митрополия. На Българската екзархия властите дълго време не позволяват да построи свой храм в града. Към 1905 година Струмишката българска община успява да издейства султански ферман за изграждане на своя църква. Тя е завършена и осветена в 1911 година. Митрополит Герасим успява да получи средства от руския светогорски манастир „Свети Пантелеймон“, на което се дължи и руският изглед на църквата. Построена е от дебърския майстор Атанас Митровски по негови собствени планове. Иконостасът е изработен от липа от майстора от Дебърската школа Нестор Алексиев в 1935 година. Иконописта е дело на зографите Григорий Пецанов от Струмица, Гаврил Атанасов от Берово и Димитър Папрадишки. Бележки
Церковь Святых Кирилла и Мефодия (Струмица)

Церковь Святых Кирилла и Мефодия (макед. Црква „Св. Кирил и Методиј“) — православная церковь в городе Струмица, Северная Македония. История Строительство первой церкви Святых Кирилла и Мефодия началось в 1750 году при епископе Паисии и было завершено в 1760 году. Престол в алтаре сегодняшней церкви находится в подклете и посвящен Пятнадцати Тивериопольским священникам-мученикам. Иконостас храма сделан из дуба, здесь находятся часть мощей святителей Василия Великого и Феофана Начертанного. Здесь же находится могила экзарха митрополита Герасима — инициатора строительства впоследствии нового храма Святых Кирилла и Мефодия. В начале XX века в городе Струмица было две церкви: церковь Святых Константина и Елены и церковь Святого Дмитрия (до настоящего времени не сохранились), принадлежавших Константинопольскому патриархату, Струмицкой греческой митрополии. Болгарскому экзархату долгое время не разрешалось строить в городе собственный храм. Только около 1905 года муниципалитету Струмицы удалось получить разрешение султана на строительство собственной церкви. Строительство храма началось во времена болгарского экзархата митрополитаом Герасимом, церковь также была посвящена Святым Кириллу и Мефодию. Средства на строительство храма пожертвовали русские миссионеры из монастыря «Святого Пантелеимона» на Афоне. Строительство церкви началось в 1905 году и было завершено в 1911 году. Иконостас храма выполнен из липы мастером Дебарской школы Нестором Мирчевским в 1935 году. Внутренняя роспись церкви выполнена художниками Григорием Пецановым из Струмицы, Гавриилом Атанасовым из Берово и другими художниками. В этом храме, по словам отца Георгия Митрева, находятся иконы из церкви Святых Константина и Елены, которая до настоящего времени не сохранилась. Примечания Ссылки Црквата «Св. Кирил и Методиј» Св. «Кирил и Методиј» Струмица
Свети Климент Охридски (Велгощи)

„Свети Пантелеймон“, по известна като „Свети Климент“ (на македонска литературна норма: „Свети Пантелејмон“, „Свети Климент“), е възрожденска църква в охридското село Велгощи, Северна Македония, главна църква на Велгощка парохия на Охридското архиерейско наместничество на Дебърско-Кичевската епархия на Македонската православна църква – Охридска архиепископия. Църквата е гробищен храм, разположен в северната част на селото. Изградена е в 1872 година. Частично е изписана в 1944 година от Коста К. Иванов от Тресонче, а останалите части в 1982 година от Мариан Ристески от Велгощи. Църквата представлява трикорабна базилика. Има полукръгла апсида. Вътрешният дял на покрива е сводест. Целият иконостас е паметник на културата. Бележки
Света Неделя (Матка)

„Света Неделя“ (на македонска литературна норма: „Света Недела“) е средновековна православна църква в северната част на Северна Македония. История Църквата „Света Неделя“ е изградена в крепостта Марков град, високо над пролома Матка, на левия бряг на река Треска, непосредствено южно от запазената „Свети Спас“. На юг от нея са развалините на църквата „Света Троица“. Представлява малък, еднокорабен, куполен храм с правилна ориентация изток-запад. Стените ѝ са изградени от трошен и дялан местен камък варовик. Църквата е част от късноантичната крепост Марков град и при строежа ѝ обилно са използвани тухли и покривни кермиди от коринтски тип от крепостта. Горните части на свода и куполът са изградени от каменни блокове бигор. Апсидата отвътре е полукръгла, а отвън е тристранна. Северно и южно от нея има две малки полукръгли ниши, покрити с малки полукалоти отгоре. Куполът и барабанът не са запазени, но се виждат двата източни пандантива, опрени върху пиластри. Куполът е бил подпрян върху напречните арки, от които е запазена само източната. Входът е от запад. Анализът на запазените останки от стенописи и архитектурата говори, че църквата датира от периода между 1350-а и 1360 година. В разкопаната и проучена сграда край църквата вероятно е живеел господарят на Матка. Народната местна традиция разказва за хубавата Бояна, господарка на този град, която, за да не попадне в ръцете на нахлуващите турци, се е самоубила, скачайки в реката. Западният подград е с размери 120 х 50 m. Обхванат от силна отбранителна стена, широка 1,80 m, запазена на едно място на височина до 3 m, която се намира веднага западно от църквата, до самия ѝ вход. Най-вероятно храмът е бил селска църквата на някогашното, сега несъществуващо село Иване, което според преданията имало в един дол църква, посветена на Света Неделя, на която е правел голям събор. Бележки
Свети Никола (Беличица)

„Свети Никола“ (на македонска литературна норма: „Свети Никола“) е възрожденска църква в горнореканското село Беличица, Северна Македония, част от Тетовско-Гостиварската епархия на Македонската православна църква – Охридска архиепископия. Две от престолните икони – на Богородица Царица с Исус Христос и Свети Никола, са дело на видния крушевски зограф Николай Михайлов. Храмът пострадва от масовите ограбвания на църкви в Западна Македония в началото на ХХI век. В 2012 година са откраднати 4 икони и пари, а в 2013 година отново са ограбени 20 ценни икони и пари. Бележки
Свети Никола (Варош)

„Свети Никола“ или „Свети Николай“ (на македонска литературна норма: „Свети Никола“, „Свети Николај“) е средновековна православна църква в прилепския квартал Варош, Северна Македония. Част е от Преспанско-Пелагонийската епархия на Македонската православна църква. Над прозореца на южната стена има надпис, в който е отбелязана датата на завършване – ноември 1298 година и ктиторът Вега, син на Капза и Мария, по време на управлението на император Андроник II Палеолог, Михаил IX Палеолог и императрицата Ирина. Представлява еднокорабна сграда, с тристранна апсида отвън, засводена с полуцилиндричен свод. Напомня на църквите в Костур. Изградена е от недялан камък, а в нейните горни часте има керамопластична декорация. Тя е малка по размери с характерна нагласена височина. Забележителна е с отлично запазените си богати средновековни фрески, с голяма художествена стойност. Живописта е сходна с тази в „Свети Пантелеймон“ в Нерези. Над западния вход отвън, на нишата, е изобразен Свети Никола, на когото е посветена църквата. Във вътрешността живописта е разпределена в три зони. В първата зона, в цял ръст, са представени фигури на светите войни и светците. Във втората зона са изобразени композиции, в които са предадени сцени от Страданията на Христос, а в третата зона са представени Големите празници. На свода са пророците в цял ръст. Отвън на фасадата има фрагменти от фрески. На западната фасада, освен изображението на патрона на църквата, има още една фреско-икона от XVII век. Църквата има много икони от XIV до XIX век. Между тях, с особено значение е иконата Взиграние младенца от XIV век, коя с реализма си се отклонява от класическото византийско представяне на Богородица с Христос. Бележки
Свети Никола (Белица)

„Свети Никола“ или „Света Троица“ (на македонска литературна норма: „Свети Никола“) е късносредновековна църква в поречкото село Долна Белица, Северна Македония. Църквата е част от Кичевското архиерейско наместничество на Дебърско-Кичевската епархия на Македонската православна църква – Охридска архиепископия. Изградена е в XVI век. Представлява малък еднокорабен храм. Обявена е за паметник на културата. Бележки
Церква Святого Миколая (Белиця)

Церква Святого Миколая (також Святого Іллі) — сільська церква в поречському селі Белиця, Македонія. Церква розташована в районі Долна Белиця, поблизу впадіння річки Белешницька-Река в річку Треска, а також македонської регіональної дороги Брод-Кула-Скоп'є. Галерея Примітки
Kostel svatého Mikuláše (Kopance)

Kostel svatého Mikuláše (makedonsky: Црква Св. Никола) je kostel ve vesnici Kopance v Severní Makedonii. Umístění Nachází se přímo ve vesnici a kolem něj se rozkládá vesnický hřbitov. V jeho okolí se nachází hlavně albánské domy. Historie V období osmanské nadvlády se na tomto místě nacházel kostel, kde místní obyvatelé pokládaly oběti za svatého Mikuláše Letenského. Vedle kostela stál starý jilm. Na místě původního kostela byl vybudován nový v roce 1900. Podle pamětní desky byl kostel v roce 1978 od základů přestavěn a v roce 2017 rozsáhle rekonstruován. Rekonstrukci financovala církev, dále pak byly použity finance z darů místního obyvatelstva, mezi nimiž byli hlavními přispěvateli zdejší křesťanští Albánci. Galerie Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Mikuláše na Wikimedia Commons Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Црква „Св. Никола“ - Копанце na makedonské Wikipedii.
Свети Никола (Кривогащани)

„Свети Никола“ (на македонска литературна норма: „Свети Никола“) е възрожденска православна църква в прилепското село Кривогащани, Северна Македония. Църквата е под управлението на Преспанско-Пелагонийската епархия на Македонска православна църква. Църквата е гробищен храм, разположен в южната част на селото. Храмът е трикорабна базилика, с полкръгла апсида на източната страна, отвън разчленена с пет слепи ниши. Изградена е в 1847 година, благодарение на свещениците Стоян и Андрей от Кривогащани. В 1860 година църквата е изписана и осветена от митрополит Венедикт Византийски. В църквата работи Стойче Станков. Бележки
Свети Пантелеймон (Белица)

„Свети Пантелеймон“ (на македонска литературна норма: „Свети Пантелејмон“) е възрожденска църква в поречкото село Белица, Северна Македония. Църквата е част от Кичевското архиерейско наместничество на Дебърско-Кичевската епархия на Македонската православна църква – Охридска архиепископия. Църквата е гробищен храм, разположен на самия западен вход на селото. Според надписа над входа е изграден и изписан в 1873 година. Бележки
Церква Святого Пантелеймона (Белиця)

Церква Святого Пантелеймона — головна сільська церква в поречському селі Белиця, Македонія. Церква розташована при в’їзді в село, а на її подвір’ї розташоване сільське кладовище. Галерея Примітки
Св. св. Петър и Павел (Варош)

„Свети Петър и Павел“ (на македонска литературна норма: „Свети Петар и Павле“) е средновековна православна църква в прилепския квартал Варош, Северна Македония. Част е от Преспанско-Пелагонийската епархия на Македонската православна църква. Изградена е в XIV век. Църквата е разположена в източната част на Варош. Няма запазени исторически извори за времето на построяването и изписването ѝ. Има скромни размери на основния кораб и е подчертано висока. Апсидата е полукръгла отвътре. Построена е от камък и тухла, като при градежа са използвани антични паметници и керамични украси. Южната стена в голяма степен е обновена. Интериорът е украсен с фрески в четири зони. Днес са запазени остатъци от фрески на западната и северната стена, както и едва забележими следи на южната и отвън в нишата над западния вход. След по-добре запазените композиции са Кръстния път, Оплакване на северната и Успение Богородично на западната стена. Фреските според композицията, изпълнението и колорита са от XIV век, но не са на нивото на известните художествени паметници от епохата. Иконите са от XIX век – дело на крушевския зограф Коста Анастасов. Една икона е датирана 1873 г., а на иконата на Св. св. Петър и Павел пише: „Исрук(а) Кѡнстандинъ син на Таше иконописателъ ѿ Крушево“. Бележки
Света Петка (Вратница)

„Света Петка“ (на македонска литературна норма: „Света Петка“) е църква в тетовското село Вратница, Северна Македония, част от Тетовско-Гостиварската епархия на Македонската православна църква – Охридска архиепископия. Градена е в 20-те години на XX век на темели от средновековна църква, посветена на света Петка. Част от иконите са на Димитър Папрадишки от 1927 година. Галерия Икони от църквата, днес в Тетовската галерия за икони Бележки
Kostel svaté Petky (Vratnica)

Kostel svaté Petky (makedonsky: Црква Св. Петка) je kostel ve vesnici Vratnica v Severní Makedonii. Jedná se o hlavní vesnický kostel, který byl postaven na základech původního středověkého kostela, zasvěcené rovněž Paraskevě Srbské (zvané Petka). Pozůstatky původního kostela jsou dodnes viditelné a jsou registrované jako archeologické naleziště. Současný kostel byl vystavěn ve 20. letech 20. století a byl několikrát terčem loupeží. Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svaté Petky na Wikimedia Commons Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Црква „Св. Петка“ - Вратница na makedonské Wikipedii.
Свети Спас (Матка)

„Свето Възнесение Христово“ или „Свети Спас“ (на македонска литературна норма: „Свети Спас“) е средновековна православна църква в северната част на Северна Македония. Църквата „Свети Спас“ е изградена в местността Петров камен високо над пролома Матка, на левия бряг на река Треска. Непосредствено южно от нея са руините на църквите „Света Неделя“ и „Света Троица“. Църквата е построена на най-високата позиция на заравнено плато на рида и представлява малък еднокорабен храм. Датира вроятно от късния XIV век и е изградена върху основите на по-стар и много по-голям култов обект. Бележки
Свети Теодор Тирон (Янчище)

„Свети Теодор Тирон“ (на македонска литературна норма: „Свети Теодор Тирон“) е църква в тетовското село Янчище, Северна Македония, част от Тетовско-Гостиварската епархия на Македонската православна църква – Охридска архиепископия. Намира се край селските гробища и е изградена в 1967 година. В църковния двор има импозантна трапезария, чийто темелен камък е поставен в 2002 година, а е осветена на 22 септември 2007 година от Кирил Положко-Кумановски. В църквата работи Стойче Станков. Галерия Бележки
Kostel svatého Teodora Tirona (Jančište)

Kostel svatého Teodora Tirona (makedonsky Црква Св. Теодор Тирон) je kostel ve vesnici Jančište v Severní Makedonii. Kostel se nachází u výjezdu z vesnice směrem do vesnice Preljubište. Kolem kostela se nachází vesnický hřbitov. Historie V roce 1947 byly na tomto místě nalezeny pozůstatky kostela, pocházejícího již z dob starověku. V roce 1967 byla na tomto místě zahájena stavba nynějšího kostela. Hlavním patronátem je první sobota velikonočního půstu. Architektura V kostele se nachází ikona Panny Marie s Kristem z roku 1898 od Jakova Radeva Mažoskiho. Na nádvoří kostela se nachází refektář, jehož základní kámen byl položen v roce 2002 a vysvěcen byl 22. září 2007 metropolitou Kirilem Položsko-kumanovským a několika místními kněžími. Galerie Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Црква „Св. Теодор Тирон“ - Јанчиште na makedonské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Teodora Tirona na Wikimedia Commons
Света Троица (Крушево)

„Света Троица“ (на македонска литературна норма: Света Троица) е църква в град Крушево, част от Крушевско-Демирхисарската епархия на Македонската православна църква – Охридска архиепископия. Църквата е построена в 1881 година в края на града, в така наречената Гюпска махала (Гюпско маало). Църквата е опожарена при потушаването на Илинденско-Преображенското въстание. Скоро след това е повторно изградена. Бележки
Света Троица (Ново село)

„Света Троица“ (на македонска литературна норма: „Света Троица“) е християнски храм в Ново село, Щипско, Република Македония. Църквата е част от Брегалнишката епархия на Македонската православна църква. Обявена е за паметник на културата. Църквата се намира югозападно от Ново село и е гробищен храм на Щип. Строена е в периода 1922 - 1925 година. Осветена е в 1925 година. Ктитор на храма е Тодор Чепреганов. Бележки
Holy Trinity Church, Novo Selo, Štip

The Holy Trinity Church is a Macedonian Orthodox cemetery church in the neighbourhood of Novo Selo, Štip. The church is registered as a Cultural Heritage of North Macedonia. History It was built in the period 1922 to 1925. It was consecrated in 1925, but there is no information from whom. The church is a founding work of Todor Čepreganov from Štip. Gallery See also Jewish Cemetery - a cultural heritage site Dormition of the Theotokos Church - the seat of Novo Selo Parish and a cultural heritage site Ascension of Christ Church - a cultural heritage site Saint John the Baptist Church - a cultural heritage site References External links The official website of Breganica Diocese