NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Сграда на Събранието на община Битоля на улица „Кирил и Методий“ № 6

Сградата на Събранието на община Битоля (на македонска литературна норма: Зграда на Собранието на општина Битола) е архитектурна забележителност в град Битоля, Северна Македония, обявена за паметник на културата. Местоположение Разположена е на улица „Св. св. Кирил и Методий“ № 6. До нея е Сградата на Събранието на община Битоля на улица „Славко Лумбарко“ № 8. История Изградена в 1903 година като собственост на „Свети Димитър“, катедралната църква на гръцката Пелагонийска митрополия. Сградата се използва като административна и е дадена на френското консулство в града. Архитектура Архитектурната концепция на сградата е комбинация между жилищна и обществена сграда. Архитектурните му характеристики са чист френски неокласицизъм - един от най-хубавите примери в Северна Македония. Южната фасада е решена с чисти класически форми с дорийски колони с канелюри и балкон на етажа във вид на колонада, при което се формира отворена галерия. Фасадата е богато декорирана с профилация около прозорите както и употреба на керамопластични украси във вид на розети над отворената галерия. Бележки
Исхак бей джамия (Скопие)

Гази Исхак бей джамия, известна като Аладжа джамия, тоест Шарената джамия (на турски: Gazi Ishak Bey Camii; на македонска литературна норма: Гази Исхак бег џамија, Алаџа џамија), е мюсюлмански храм в Скопие, столицата на Северна Македония. История Джамията се намира до Битпазар и една от първите османски постройки в града. Над главния вход има каменен надпис на арабски език, който казва, че джамията е построена е в 1438 - 1439 година от османския пълководец Исхак бей, син на Игит паша, втори управител на Скопие. Според насписа над малката врата на източната стена в 1519 година джамията е разширена от Хасан бей, внук на Исхак бей. Името Аладжа, в превод Шарена, получава от различните керамични плочки, с които е била украсена фасадата ѝ, и които по-късно са унищожени. Архитектура Джамията принадлижи към типа завие – малък ислямски манастир, с по-късни странични разширения. Тремът е по цялата източна страна и е на четири масивни каменни колони. Молитвеното пространство и страничните помещения са покрити с куполи, докато разширенията и централната част на трема са покрити с полуцилиндрични и цилиндрични сводове. Декоративните елементи съществуват до Скопското земетресение от 1963 година. След него са запазени само фрагменти върху аркадата на трема. Декорацията в стил руми, е направена в барелеф. Богата релефна декорация има и във вътрешността на джамията, върху арките и пандантивите, докато куполът е оребрен. Минарето е с височина приблизително 30 m и е изградено от прецизно издялани правоъгълни каменни блокове. Шерефето има перфорирана ограда и сталактитна украна под него. В двора на джамията има стари надгробни камъни, датиращи от XVI до XIX век. Паша бей тюрбе Край джамията е разположено красивото Паша бей тюрбе, построено през първата половина на XV век. То принадлежи към типа затворени тюрбета с шестоъгълна основа и сводест купол върху осмоъгълен барабан. Тюрбето заедно с Йени джамия в Битоля е уникално на Балканите с украсата си от цветни фаянсови плочки. Бележки
Bunte Moschee (Skopje)

Die Bunte Moschee (auch Aladja-Moschee oder Ishak-Bey-Moschee, mazedonisch Исхак-бегова џамија Ishak-begova džamija oder auch Шарена џамија (Алаџа-џамија) Šarena džamija (Aladža-džamija), albanisch Xhamia e Isak-Beut, türkisch Alaca Cami oder auch İshak Bey Cami) ist eines der ältesten osmanischen Bauwerke in der mazedonischen Hauptstadt Skopje. Geschichte 1438 durch den osmanischen Markgrafen İshak Bey als ein Hospiz (imaret/zaviye) mit Bethaus (mescit) errichtet, wurde das Gebäude im Jahre 1519 vom Neffen des Bauherren, einem gewissen Mehmed Bey, in eine Freitagsmoschee umgewandelt. Das Innere des Gebäudes wurde in dieser Zeit umgestaltet, Zwischenwände niedergerissen, und auch der einst bunt bemalte Portikus dürfte aus dieser Zeit stammen. Bis zum großen Erdbeben im Jahre 1963, bei dem große Teile der Stadt zerstört wurden, war die Moschee mit floralen Ornamenten und arabischer Kalligraphie geschmückt. Zum Komplex gehörte auch eine Madrasa (einschließlich einer Bibliothek), von der heute allerdings nichts mehr sichtbar ist. Neben der Moschee sind einige Grabsteine und die mit türkisen Kacheln verzierte Türbe (Mausoleum) eines namentlich unbekannten Notablen der zweiten Hälfte des 15. Jahrhunderts. Gekrönt wird der Komplex durch das 30 Meter hohe Minarett. Etymologie Der Name Aladja leitet sich vom türkischen Wort alaca ab und bedeutet bunt. Siehe auch Osmanische Architektur Weblinks Seite über die Bunte Moschee im Projekt Altstadt von Skopje des Instituts für Informatik Skopje (mazedonisch)
Mosquée Aladja

La mosquée Aladja ou mosquée Ishak Bey (en macédonien : Алаџа џамија ou Исхак-бегова џамија) est une mosquée ottomane située dans la ville de Skopje, en Macédoine du Nord. Elle se trouve en bordure du vieux bazar et a été construite en 1438 par le commandant turc Ishak Bey. Son nom signifie « mosquée peinte » en turc et rappelle les céramiques décoratives qui recouvraient ses murs. Ces céramiques ont été détruites par le grand incendie qui ravagea la ville en 1689 et seules celles du turbe sont encore visibles aujourd'hui. Selon une inscription au-dessus de l'entrée, la mosquée aurait été agrandie par un descendant d'Isak Bey en 1519. Le bâtiment a une forme modeste, ses portes sont massives et richement sculptées, et son minaret fait 30 mètres de haut. L'intérieur est orné de décors peints et de reliefs. Galerie Notes et références Voir aussi Articles connexes Vieux bazar de Skopje Culture de la Macédoine du Nord Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de l'islam Portail de Skopje
Moschea Aladža (Skopje)

La moschea Aladža (in macedone Алаџа џамија?) o moschea di Išak Bey (in macedone: Исхак-бегова џамија) è una moschea ottomana di Skopje, capitale della Macedonia del Nord. Si trova a nord del vecchio bazar cittadino, presso il Bit Pazar (Mercato verde). Storia e descrizione L'iscrizione presente sopra l'ingresso data la costruzione della moschea tra il 1438 ed il 1438 e identifica il committente in Išak Bey, un alto dignitario ottomano. L'edificio venne poi ingrandito nel 1518 da Hassan Bey, nipote di Išak Bey. Il nome aladža, dipinta, richiama alle numerose pitture che adornavano le pareti dell'edificio, andate del tutto perdute. in occasione del terremoto del 1963, eccezion fatta per alcuni resti nell'area del portico. L'ingresso della moschea è caratterizzato da un portico supportato da quattro massicce colonne e sormontato da cupole. Accanto alla sala della preghiera sorgono due corpi di fabbrica laterali, probabilmente una volta parti integranti della sala stessa. Sia la sala che i fabbricati laterali sono sormontati da cupole. Il minareto, alto 30 m, è stato realizzato con dei blocchi di pietra e presenta un balcone dotato di un parapetto finemente decorato con motivi a muqarnas. La türbe di Pascià Bey Nel giardino della moschea sorge la türbe di Pascià Bey, costruita nel XV secolo con blocchi di pietra. Secondo il cronista turco Evliya Çelebi il sepolcreto venne realizzato per il figlio di Išak Bey. La struttura si presenta come un türbe chiuso, con una base esagonale, un tamburo ottagonale a sua volta sormontato da una cupola. La caratteristica che rende unico questo edificio nel panorama architettonico macedone è l'impiego fatto dai progettisti di maioliche blu, azzurre, verdi e turchesi per decorare il tamburo e la base esagonale, sulla quale sono presenti dodici stelle a sei punte. Solamente in un'altra moschea macedone, la moschea nuova di Bitola, sono presenti decorazioni di ceramiche colorate. Note Voci correlate Architettura ottomana Vecchio Bazar di Skopje Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su moschea Aladža
Мечеть Ісхака-бея

Мечеть Ісхака-бея (мак. Исхак-бегова џамија), також відома як Барвиста мечеть (мак. Шарена џамија; мечеть Аладжа (мак. Алаџа-џамија)) — мечеть у Скоп'є, розташована в безпосередній близькості від ринку Біт-Пазар. Побудована за наказом другого османського намісника міста Ісхак-бея в 1438 році. Протягом історії мечеть зазнала значних реконструкцій, кілька разів ремонтувалася та розширювалася. Також включала тюрбе, медресе, імарет та конаджи (релігійний будинок); а Ісхак-бей заснував у ній одну з перших ісламських бібліотек у Європі. Назва Мечеть названа на честь замовника її будівництва, Ісхака-бея. Окрім того, що вона відома як «Мечеть Ісхака-бея», вона також відома як «Барвиста мечеть», що походить від різнокольорової керамічної плитки, що прикрашає фасад та склепіння. Історія Згідно зі збереженими записами, мечеть збудована в 1438 році, лише через два роки після будівництва мечеті Султана Мурада, а її будівництво наказав другий османський намісник Скоп'є Ісхак-бей. Вхідний напис до мечеті свідчить, що за наказом Мехмеда, онука Ісхак-бея, вона була розширена в 1519 році, коли було додано два бічні нефи. Будівля зазнала значних пошкоджень під час пожежі 1689 року, коли барвиста керамічна плитка, що прикрашала фасад і тамбур, була повністю знищена. Землетрус 1963 року також завдав значних пошкоджень, після чого тюрбе було відремонтовано, а в 1972 році встановлено нову керамічну плитку з фаянсовим оздобленням. Примітки
Logovardi Airfield

Logovardi Airfield (Macedonian: Аеродром Логоварди, romanized: Aerodrom Logovardi) is an aerodrome located in Bitola, North Macedonia. Service On 23 July 2007, the Logovardi airfield was used as a base for firefighting to combat wildfires within the region. In the 1970s and 1980s, the Aero Club Mirko Todorovski hosted a popular air show each May. The airshow ended, however, after the breakup of Yugoslavia. On 24 May 2008, after 20 years of inactivity, the field was reopened as a gathering spot for air enthusiasts from across Macedonia. The annual air show has since been resumed by Mirko Todorovski. The most recent of these performances was the Bitola and Bitola Air Race which took place on 9 September 2011. History In 1935, Aeroput added a stop in Bitola on Sundays to the Belgrade-Skopje-Thessaloniki line with a Spartan Cruiser II plane. References External links Bitola-Logovardi Airport hangar & ICP MXP-740 Savannah aircraft at concrete apron Utva 75 of Air Club Bitola (Z3-DCH) at Bitola-Logovardi Airport runway Pictures of Bitola-Logovardi Airport
Aeropuerto Logovardi

El Aeropuerto de Logovardi es un aeropuerto a 9 km de Bitola, Macedonia del Norte. Status Logovardi es un aeropuerto activo con superficies de pista permanentes pero con menos de las estructuras mínimas requeridas para ser considerado aeropuerto A, B, o C​ Servicio El 23 de julio de 2007 la región de Bitola quedó destruida por los fuegos forestales. El aeropuerto de Logovardi fue utilizado como base desde la cual los aviones de extinción trabajaban para ayudar a sofocar los fuegos. El aeropuerto es utilizado por el aero club Mirko Todorovski que alberga una muestra aérea en mayo de cada año. La muestra aérea fue un gran espectáculo en los 70 y 80 pero que cayó en el olvido tras la segregación de Yugoslavia. Por primera vez tras 20 años de inactividad, el 24 de mayo de 2008, el aeropuerto de Logovardi volvió a acoger dicha muestra y a sus entusiastas. La muestra aérea se convertirá en una tradición cada año.​ Historia En 1935, Aeroput abrió la ruta Belgrado-Niš-Bitola con aviones Spartan Cruiser II. Referencias Véase también Bitola-Logovardi Airport hangar & ICP MXP-740 Savannah aircraft at concrete apron Utva 75 of Air Club Bitola (Z3-DCH) at Bitola-Logovardi Airport runway Pictures of Bitola-Logovardi Airport
Aeroporto di Logovardi-Bitola

L'Aeroporto di Logovardi-Bitola (IATA: N/A, ICAO: LW74) è l'aeroporto di Bitola, in Macedonia del Nord. È situato 9 km dalla città. Storia Il primo volo, della compagnia nazionale jugoslava Airput, è avvenuto nel 1935 con gli aerei Spartan Cruiser per la linea Belgrado-Niš-Bitola. Voci correlate Aeroporti in Macedonia Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Aeroporto di Logovardi-Bitola
Церква Святого Миколая (Растеш)

Церква Святого Миколая — головна сільська церква в поречському селі Растеш, Македонія. Церква розташована нижче села, праворуч від дороги до села, на подвір’ї якої також є кладовище. Історія Церква збудована у 1925 році. Галерея Кладовища Примітки
Церква Святого Преображення (Брест, Північна Македонія)

Церква Святого Преображення (мак. Црква „Св. Преображение“) — церква у с. Брест, общини Македонськи-Брод в Македонії. Розташована на вершині Фойник вище села. Була відновлена в 2010-2012 рр. До церкви можна дістатися по стежці з сіл Брест та Косово, а також по гірській дорозі від села Требовле. Посилання Дебарсько-Кічевська єпархія
Света Неделя (Битоля)

„Света Неделя“ (на македонска литературна норма: „Света Недела“) е възрожденска православна църква в Битоля, Северна Македония. История Църквата е построена вляво от северния вход на града и е осветена на 13 октомври 1863 година от митрополит Венедикт Византийски. През лятото на 1864 година в новопостроената църква и в отсъствието на митрополит Венедикт, за пръв път се служи на църковнославянски. След завръщането си обаче Венедикт прекратява тази практика. Голяма роля богослужението в нея да бъде на български език има Васил Манчев, както и Пере и Коне Чоновци (Каранджулови). Манчев успява да я превърне в притегателен център и за прилепчани, пристигащи в Битоля за неделния пазар, които се черкуват в нея и се наслаждават на българското черковно пеене. На 26 октомври 1869 година гражданите на Битоля извоюват църковната си независимост от Цариградската патриаршия в „Света Неделя“ и създават българска църковна община. Най-голямата икона в църквата е на светите братя Кирил и Методий, надписът на която гласи: В 1864 година е изписан и куполът. Има и втори слой живопис от края на XIX век, но е доста повреден. Изписана е и западната фасада. Описание Църквата представлява трикорабна базилика с осмоъгълен купол в средата. Слепите куполи са разположени на най-източните и западни страни и затова са трудни за виждане отвън. Галерията е на западната страна. Дървеният иконостас и повечето от иконите са от по-ново време. Апостолските икони са дело на Соломон Николов. В църковния двор се намират гробища на загинали в Илинденско-Преображенското въстание, а също и гробовете на войводата Доне Кърчаров от Зовик, Димко Николов, Александър Турунджев, Иван Димов – Пашата, Димко Сарванов, Михаил Димев, Кирил Лозанчев. По време на Първата световна война 40 български войници са погребани в Битоля, седем от които в двора на църквата „Света Неделя“, а останалите в гробищата на Хераклея. Галерия Бележки
Church of Saint Nedela

The Church of Saint Nedela (Macedonian: Црква „Св. Недела“, romanized: Crkva „Sv. Nedela“) is a Macedonian Orthodox church in Bitola, North Macedonia. It was completed in October 1863. The icons of the Apostles in the church were done by the artist Solomon Nikolov. The church is the setting of the film Fair in front of the Church of St. Nedela in Bitola, filmed by the pioneering Manaki brothers from 1905 to 1912. Cemetery The grounds of the Church of Saint Nedela contain a cemetery. Seven Bulgarian soldiers were buried here following World War I. Notable burials Mihail Dimev Kiril Lozančev Dimko Nikolov Jon Pašata Dimche Sarvanov Aleksandar Turundzhev References
Црква Света Недеља у Битољу

Црква Света Недеља у Битољу изграђена је 1863. и посвећена од Бенедикта Византијског 13. октобра 1863. Највећа икона у цркви је икона Ћирила и Методија, под којим стоји натпис на бугарском језику бугарски просветители од Преслав 1875 год - тада је црква била под бугарском јуриздикацијом. Изнад улаза стоји и натпис: Тоя светї храмъ на прѣсветая и славна великомѫченица Недѣля се издїгнѫ отъ основание съ иждивението на Българитѣ при владикованието на Вїсокопрѣосвещенния г-нъ г-нъ Венедиктъ Византийский който и я освети Битоля 13 октомври 1863 год. У преводу: Овај свети храм за пресвету и славну великомученицу Недељу су основали и подигли уз помоћ Бугара за време владања господина Бенедикта Византијског, који је цркву осветио. Битољ 13. октобар 1863. Гробље Поред цркве налази се и велико гробље. Ту се налазе гробови илинденских устаника; Александар Турунџев, Димко Сарванов - Могилче (мошти 2013 пренесене у црквву Св. Архангел Михаил у село Могила), Михаил Димев и страних дипломата (Битољ је био некад Град конзула за време Османског царства). За време Првог светског рата покопано је око 40 бугарских војника; 7 на двору цркве а остали на буковском гробљу. Референце Спољашње везе
Успение Богородично (Крушево)

„Успение Богородично“ (на македонска литературна норма: „Успение Богородично“) е църква в град Крушево, част от Крушевско-Демирхисарска епархия на Македонската православна църква – Охридска архиепископия. История Построена е през 1867 година и е официално открита през 1868 година, когато е учредена и Крушевската българска църковна община. До Балканските войни е главна църква на Българската екзархия в града. По време на Илинденско-Преображенското въстание от 1903 година църквата е частично унищожена при бомбардировките на турската артилерия по града, след което е възстановена. Църквата е еднокорабна, градена с обработен камък. Покривът е двускатен, а в средата се издига висок осмостранен барабан. Вътрешността на църквата е разделена на три кораба с помощта на колони, по три на северната и южната страна. Църквата има прекрасна живопис. Над западната врата в 1870 г. Стойче Станков изписва сцената „Успение“ и оставя възспоменателен надпис. Във вътрешността на църквата доминира голям монументален иконостас, изработен и изписан през 1868 година от крушевските майстори Николай Михайлов, Анастас Зограф и Стоян Станков Рензов. На иконата на Свето Преображение Коста Анастасов“ се е подписал „χιρ Κοσταδιν ιοσ του Άναστασι 1868“. На иконата на Свети Илия е оставил надпис: „Сіѧ стаѧ икона пророка Иліа приложиѧ еснафъ кюркъцискыи, на новиїо храмъ Успеніе Богородицы въ Мало миѧчкѡ, приложи ѧ за душевно егѡ спасеніе въ вѣчно споминаніе и срукю Атанасъ съ сынови егѡ ѿ Крушево 1868 иуніѧ 19.“ Надписът на „Събор Апостолски“ е: „Сіѧ стаѧ икона дванадѣсетъ апостолы приложиа еснафъ дулћерскы масторы міѧцы проложиа въ храмъ престыѧ Богородицы за душевно егѡ спасеніе ивоъ вѣчнѡ споменаніе исруки Анастасови иконописателъ м. іуниѧ 20 1870.“ В женската църква е иконата на Въведение Богородично, която е надписана „Исъ рукі Анастасови 3: 1868.“ Бележки
Свети Никола (Суходол)

„Свети Никола“ (на македонска литературна норма: „Свети Никола“) е православна църква в битолското село Суходол, Северна Македония. Църквата е под управлението на Преспанско-Пелагонийската епархия на Македонската православна църква. Тя е католиконът на Суходолския манастир. История и архитектура От надписната плоча до входа на конака е отбелязано, че църквата е построена в 1931 година, след което е съборена в 1994 година и е построена на новото място при манастира в 1996 година. Сградата на църквата е кръстокуполен храм с осмоъгълен купол, който има по една монофора от всяка страна и многоъгълна апсида от източната страна. Главният вход е от западната страна, като от двете страни на входната врата има вертикална остъклена фреска – отляво е Дева Мария с Исус, а отдясно е Свети Никола. Църквата има и страничен вход от южната страна. Цялото здание е боядисано в бяло и е покрито с керемиден покрив. Камбанарията на църквата има квадратна основа. Ръбовете на ъглите са насочени навън и се виждат тухлите, от които са изградени. Подобно на църквата, камбанарията е изцяло боядисана в бяло и покрита с керемиден покрив. Галерия Бележки
Свети Димитър (Добровени)

„Свети Димитър“ (на македонска литературна норма: „Свети Димитриј“) е възрожденска православна църква, главната църква на село Добровени, част от Преспанско-Пелагонийската епархия на Македонската православна църква – Охридска архиепископия. География Църквата се намира на входа на селото, от дясната страна на пътя, който води от село Бач, на възвишение, което му придава доминантно положение спрямо останалата част на селото. История и архитектура Храмът е построен в 1886 година. Тя е напълно разрушена през Първата световна война, след което е възстановена върху старите си основи в 1927 година. Сградата на църквата е с правоъгълна основа и полукръгла апсида от източната страна. Входът е от южната страна и над него има ниша с фреска, изобразяваща Свети Димитът Солунски. Дворът на църквата е ограден с каменна ограда и в него се помещават камбанарията, селското гробище и една помощна постройка. Камбанарията е с квадратна основа и се издига над оградата в североизточния ѝ ъгъл. Изградена е от камък и е отворена в горната си част на височината на камбаната. Покрита е с ламаринен покрив. Сръбско военно гробище До селските гробища в двора на църквата се намира сръбско военно гробище. По време на Първата световна война в село Добровени е разположена военна болница, така че загиналите войници са погребвани на различни места край селото. След края на войната гробовете са преместени на сегашното им място и така е създадено гробището. Галерия Бележки
Света Троица (Локвени)

„Света Троица“ или „Свети Дух“ (на македонска литературна норма: „Света Троица“) е православна църква в прилепското село Локвени, Северна Македония. Църквата е под управлението на Преспанско-Пелагонийската епархия на Македонската православна църква. Църквата е гробищен храм, разположен в източната част на селото. Издигната е в 1936 година върху по-старо църквище и е осветена в същата година. В архитектурно отношение е сграда с централен купол и полукръгла апсида на изток. Селските гробища около църквата са осквернени през март 2014 година. Бележки
Успение Богородично (Бела църква)

„Успение на Пресвета Богородица“ (на македонска литературна норма: „Успение на Пресвета Богородица“) е възрожденска православна църква в прилепското село Кривогащани, Северна Македония. Църквата е под управлението на Преспанско-Пелагонийската епархия на Македонска православна църква. В надпис над входа е изписана годината 1878, която обаче вероятно е само годината на обновяването на храма и на изписване на втория стенописен слой. В архитектурно отношение е еднокорабна засводена сграда, с полукръгла апсида на източната страна. При строежа на сградата са използвани мраморни и каменни антични плочи с надписи, няколко стели с релефи и други архитектурни елементи от римския период, носени от Бучинското кале. В 1990 година Виктор Лилчич открива при църквата основи на раннохристиянска базилика. Бележки
Чарши джамия (Прилеп)

Чарши джамия (на македонска литературна норма: Чарши џамија) е мюсюлмански храм в град Прилеп, в централната част на Северна Македония. Джамията е изградена в началото на XV век. Храмът е разположен в центъра на Прилеп, непосредствено до Саат кула в Старата чаршия. Изградена е при султан Мехмед II Завоевателя и е добър представител на Бурсенския стил от този период. Градена е на няколко фази. Първата е отбелязана в запазения автентичен надпис на османски турски, който дава дата 1475. Минарето също е градено на няколко фази. Има постамент на полигонална основа, височина от 25 метра, украсено с два балкона. По време на Военния конфликт в Република Македония през 2001 година джамията е опожарена при протести и днес е в руини. Бележки
Паметник костница (Велес)

Паметникът костница (на македонска литературна норма: Спомен-костурница) е мемориален комплекс с изглед към река Вардар в близост до град Велес, Северна Македония. В костницата са останките на партизани от комунистическата съпротива и цивилни жертви. Строена е между 1979 и 1980 година. Общи данни Паметникът е изпълнен като стилизирана германска каска, разделена на 4 части Изградена е от армиран бетон, в която има освен останките и скулптури и музей с изложба и документи за периода 1941 – 1945 година. По стените е наредена композиция от мозайка, която представя мотиви от комунистическата съпротива. Архитект на костницата е Саво Суботин, скулптор е Любомир Денович, а художник е Петър Мазев (1979 – 1980). Вижте също Списък на паметници на комунистическата съпротива във Вардарска Македония Бележки