NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Стибера

Стибера или Стимбара (на македонска литературна норма: Стибера, на старогръцки: Στύμβαρα, Стимбара, Στύβερρα, Стюбера) е археологически обект, античен град край прилепското село Чепигово, Северна Македония. Местоположение Археологическият обект на град Стибера се намира в северната част на Пелагония, на рида Бедем, южно от село Чепигово, на 16 km западно от Прилеп. Обектът се намира над вливането на река Блато в Черна, в античността Еригон. История Градът е споменат от Страбон като Στύμβαρα. Според някои принадлежи към Девриоп, според някои към Пелагония. В кампанията от 200 г. пр.н.е. тук е третият лагер на консула Сулпиций по време на Първата македонска война. Стибера съществува от III век пр.н.е. до III век от н.е. Предполага се, че по време на най-големия разцвет града са живели над 20 000 жители. Формирането на града започва през Елинистическия период IV – III век пр.н.е. Град Стибера има своя разцвет през II век сл. н.е., когато е извършена най-голямата реконструкция на сградите на града и когато са създадени най-много мраморни скулптури и епиграфски паметници. Откриването през 2009 година на останки от архитектурна и портретна мраморна пластика и фрагменти от мраморни плочи с надписи потвърждава важната роля на Стибера и нейните граждани сред свободните градове на римските провинции. Градският живот в града замира през втората половина на III в. сл.н.е. На 28 април 1989 година Стибера е обявена за паметник на културата. Описание В Стибера са открити множество скулптури, които са били поставени в храм, посветен на богинята на съдбата Тюхе. Част от откритите статуи са в Прилепския музей, в музеите в Скопие, а една част е изложена пред сградата на северномакедонското правителство. Предполага се, че с досегашните разкопки са разкрити едва 1 – 2% от археологическото богатство на града. В 2006 година в Стибера е открита голяма скулптура в реален размер, на която обаче скоро е открадната главата. В града е открит гимназиум. Бележки
Stymbara (Macedonia)

Stymbara (Ancient Greek: Στύμβαρα), also known as Stuberra (Στυβέρρα) or Stubera, was a town on the frontier of Macedonia, which is by some assigned to Deuriopus, and by others to Pelagonia, which in the campaign of 200 BCE was the third encampment of the consul Sulpicius during the First Macedonian War. It was also the scene of action during the Third Macedonian War. The site of Stymbara is near the modern Čepigovo, in North Macedonia. References Sources This article incorporates text from a publication now in the public domain: Smith, William, ed. (1854–1857). "Stymbara". Dictionary of Greek and Roman Geography. London: John Murray. External links Media related to Stymbara (Macedonia) at Wikimedia Commons
Библиотека „Гоце Делчев“ (Щип)

Националната институция Университетска Библиотека „Гоце Делчев“ – Щип (на македонска литературна норма: Национална установа Универзитетска Библиотека „Гоце Делчев“ - Штип) е градска библиотека в град Щип, Република Македония. История В 1872 година българската община в Щип основава читалище „Деятелност“. В дописка до вестник „Право“ от 1873 година Т. Д. Живков пише, че целта на читалището е да ограмотява незнаещите и да „да помага на бедните сирачета в Щипско и Новоселското училище с потребните за тях книги и да издържа ученици в по-главните училища извън Щип“. Българските училища в Щип са имали и малки библиотеки. Между двете световни войни в града съществува малка библиотека. В 1941 година по време на българското управление във Вардарска Македония е отворена библиотека с читалня. След войната, в 1946 година е създадена библиотеката „Гоце Делчев“ с дарени от частни лица около 700 – 900 книги. Новата сграда на библиотеката отваря врати на 4 май 1978 година. Фондът на библиотеката е около 200 000 монографии и над 1300 периодични издания. Библиотеката поддържа традиционната проява Митровденски срещи, на която се представят доктори на науки от Щип и Щипско. Библиотеката разполага и с мобилен клон за обслужване на планинските райони на общините Щип и Карбинци. Институцията е една от трите библиотеки в държавата, които със закон са прогласени за депозитни библиотеки. Сграда Сградата на библиотеката, разположена на улица „Вита Попйорданова“ № 5 и изградена в 1974 – 1978 година, е обявена за паметник на културата. Бележки
FK Mladost Krivogaštani

FK Mladost Krivogaštani (Macedonian: ФК Младост Кривогаштани) is a football club based in the village of Krivogaštani near Prilep, North Macedonia. They are currently competing in the Macedonian Third League (South Division). History The club was founded in 1930. References External links Club info at MacedonianFootball (in English) Football Federation of Macedonia (in Macedonian)
Пресвето сърце Исусово (Битоля)

„Пресвето Сърце Исусово“ (на македонска литературна норма: „Пресвето Срце Исусово“) е църква в Битоля, Северна Македония, съкатедрала на Скопската епископия на Римокатолическата църква. Църквата е разположена на главната улица в града Широк сокак. Първата католическа енория в Битоля е създадена в 1856 година от мисията на французите лазаристи. Пръв свещеник е отец Жозеф-Жан Лепавек (1806 - 1875). В 1857 година Лепавек купува от битолския валия Реджеп паша хотел „Локанда“ на Широк сокак. Хотелът с площ от 12 000 m2 е изграден за нуждите на турската войска. На мансардата Лепавек прави малък параклис „Пресвето Сърце Исусово“, в който на Великден 1857 година отслужва първата света литургия. Мисията, ползваща се с подкрепата на френското консулство, изгражда и училище и интернат. В 1870 година мястото, където е днешната църква, е изградена нова католическа църква в бароков стил. Тя обаче изгаря в 1900 година и на нейно място в 1909 година е изградена днешната в неоготически френски стил. Архитектите на църквата са французи, но строителите са местни майстори. Църквата има три олтара, много икони и статуи с различна големина и кръщелня. Главният олтар от кестеново дърво, в готически немски стил, е изработен в Мюнхен, Германия. Останалите два по-малки олтара са изработени в неоготически френски стил. Новият олтар както и амвонът са изработени в 1975 година от орехово дърво и са резбовани от битолчанина Георги Караджов. Доминираща е статуята на Пресветото Сърце Исусово, която се намира в центъра на главния олтар. Камбанарията на църквата е изградена в периода 1938 – 1940 година и е подарък от словенските вярващи. Църквата има много богата библиотека и архивен фонд за Лазаристката мисия и училищата, отворени в Битоля за пропаганда на католицизма. Бележки
Heiliges Herz Jesu (Bitola)

Die Kirche Heiliges Herz Jesu (mazedonisch Црква Пресвето Срце Исусово) ist die Konkathedrale des Bistums Skopje in Nordmazedonien. Sie befindet sich an der Straße Schirok Sokak in der südmazedonischen Stadt Bitola. An der Stelle, an der sich heute Herz Jesu erhebt, wurde von den Vinzentinern im Jahre 1857 eine Kapelle errichtet, da durch eingewanderte Konsulatsangehörige und Kaufleute mit ihren Familien Bedarf für römisch-katholische Seelsorge entstanden war. Hierfür wurde zuvor von Pater Juan Jose Lepavek das bis dahin für die türkische Armee genutzte Hotel Locanda von Redzep Pascha aufgekauft, dem Vâli (Gouverneur) von Monastir. 1870 wurde eine neue Kirche im barocken Stil errichtet, die jedoch 1900 abbrannte. 1909 baute man schließlich das heute noch stehende Gebäude im französischen neugotischen Stil. Die Konkathedrale hat drei Altäre, der gotisch-deutsche Hauptaltar aus Holz stammt aus München. Der Brunnen wurde von dem mazedonischen Graveur George Karadschow errichtet; der Kirchturm entstand von 1938 bis 1940 und war ein Geschenk slowakischer Gläubiger. Weblinks und Quellen Catholic Church “Sacred Heart of Jesus” in Bitola. Macedonia Travel Guide, abgerufen am 22. April 2016.
Co-Cathedral of the Sacred Heart, Bitola

The Co-Cathedral of the Sacred Heart (Macedonian: Црква Пресвето Срце Исусово, romanized: Crkva Presveto Srce Isusovo) is the name given to a religious building of the Catholic church that is located in the city of Bitola in North Macedonia and is the co-cathedral of the Diocese of Skopje. The establishment of the church dates back to the nineteenth century, by the Vincentians, who set out to spread the Catholic faith among the Orthodox population of the Ottoman Empire. The founder of the Church was Juan Jose Lepavek, who in 1857 bought a hotel from which to develop a future church, which was completed in 1870, but destroyed by fire in 1900. The present church dates from 1909 and is neo-Gothic style. The church tower was built between 1938 and 1940. See also Roman Catholicism in North Macedonia Co-Cathedral of the Sacred Heart References
Concatedral del Sagrado Corazón de Jesús (Bitola)

La Concatedral del Sagrado Corazón de Jesús​ (en macedonio: Црква Пресвето Срце Исусово) Se encuentra ubicada en la ciudad de Bitola, en Macedonia del Norte y es el concatedral de la diócesis de Skopie. El establecimiento de la iglesia data del XIX, por un Lazarista, quien se propuso difundir la fe católica entre la población ortodoxa del Imperio otomano. El Fundador de la Iglesia fue Juan José Lepavek, que en 1857 compró un hotel desde el que se desarrollaría la futura iglesia, terminada en 1870, pero destruida por un incendio en 1900. La iglesia actual data de 1909 y es de estilo neogótico. La torre de la iglesia fue construida entre 1938 y 1940. Véase también Iglesia católica Sagrado Corazón de Jesús Referencias
Concattedrale del Sacro Cuore di Gesù (Bitola)

La concattedrale del Sacro Cuore di Gesù (in macedone: Црквата „Пресвето Срце Исусово“) si trova nella città di Bitola, in Macedonia del Nord ed è concattedrale della diocesi di Skopje. Storia L'istituzione della chiesa risale al XIX, ad opera dei lazzaristi, che si proponevano di diffondere la fede cattolica tra la popolazione ortodossa dell'Impero ottomano. Fondatore della chiesa fu Giovanni-Giuseppe Lepavek, che nel 1857 acquistò un albergo dal quale si sarebbe sviluppata la futura chiesa, completa nel 1870, ma distrutta in un incendio nel 1900. La chiesa attuale risale al 1909 ed è in stile neogotico. Il campanile della chiesa è stato costruito tra il 1938 ed il 1940. Descrizione La chiesa ha tre altari, molte icone e statue di varie dimensioni ed un battistero. L'altare maggiore in castagno è stato realizzato in stile gotico a Monaco di Baviera, in Germania. Al centro dell'altare maggiore domina la Statua del Santissimo Cuore di Gesù. Note Voci correlate Diocesi di Skopje Cattedrali in Macedonia del Nord Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su concattedrale del Sacro Cuore di Gesù Collegamenti esterni (EN) Concattedrale del Sacro Cuore di Gesù, in GCatholic.org.
Konkatedra Najświętszego Serca Jezusowego w Bitoli

Konkatedra Najświętszego Serca Jezusowego w Bitoli (mac. Катедрала Пресвето срце Исусово во Битола, Katedrała Presweto Srce Isusowo wo Bitoła) – rzymskokatolicka konkatedra diecezji Skopje znajdująca się w Bitoli, w Macedonii Północnej. Mieści się przy ulicy Szirok Sokak. Historia Francuscy lazaryści odegrali najważniejszą rolę w tworzeniu pierwszej katolickiej parafii w Bitoli w 1856 roku. Założycielem parafii był ojciec Zan - Zosef Lepavek. W 1857 roku, od Valiji Redzepa Pashy z Bitoli, kupił hotel Locanda o łącznej powierzchni 12.000 m². Ten hotel położony był na Sirok Sokak, i został wybudowany na potrzeby armii tureckiej. W facjacie, ojciec Lepavek urządził małą kaplicę, gdzie na Wielkanoc 1857 roku, odprawił pierwszą świętą liturgię, a kaplica poświęcona była Najświętszemu Serca Jezusa. Katolicka misja otrzymała wielką pomoc od francuskiego konsulatu, które pomogły tej misji w pracy na różne sposoby. Na Sirok Sokak został zbudowany nowy kościół katolicki. Kościół ten wybudowany w neobarokowym stylu w 1900 roku spłonął w pożarze. W 1909 roku na tym samym miejscu obecny kościół katolicki został wybudowany w neogotyckim francuskim stylu. Wnętrze kościoła składa się z trzech ołtarzy, licznych obrazów i rzeźb różnej wielkości, chrzcielnic jak też ławek dla wiernych. Najbardziej dominującym pomnikiem jest pomnik Najświętszego Serca Jezusa, umieszczony w środku ołtarza głównego. Dzwonnica kościelna została zbudowana w latach 1938–1940, i jest darem od słoweńskich wiernych. Linki zewnętrzne Informacje o konkatedrze
Собор Святейшего Сердца Иисуса (Битола)

Собор Святейшего Сердца Иисуса (макед. Црква Пресвето Срце Исусово) — католический храм, находящийся в Северной Македонии в городе Битола. Со-кафедральный собор епархии Скопье. Находится на главной городской улице Широк Сокак. Инициаторами строительства католического храма в Битоле были католические миссионеры из монашеского ордена лазаристов, которые в XVIII веке распространяли католицизм среди местного православного населения. Основателем католического прихода в Битоле был священник Жан-Жозеф Лепавек, который в 1857 году купил отель «Локанда» на главной улице города Широк Сокак. В этом отеле была обустроена часовня размером 15х7х4. Для этой часовни из Рима привезли икону «Святейшего Сердца Иисуса», которая сохранилась до нашего времени. В это же время помещение бывшей гостиницы также некоторое время использовалось для французского консульства. Часовня просуществовала до 1870 года, когда на её месте стал строиться храм в стиле барокко. В 1877—1881 годах к храму была пристроена колокольня, был установлен колокол. В 1900 году этот храм сгорел дотла. 27 декабря 1909 года после младотурской революции началось строительство современного храма. Из Франции прибыл архитектор, который начал строить храм в стиле французской неоготики. Храм незначительно пострадал во время Первой мировой войны. Главный алтарь в готическом стиле был сделан из каштана и доставлен из Мюнхена. Остальные боковые храмы выполнены в стиле неоготики. Колокольня, построена на пожертвования словенскими католиками, была сооружена 1938—1940 годах. В 1975 году были установлены новый алтарь и амвон из орехового дерева изготовил македонский скульптор Георгий Караджовски (Ѓорѓи Караџовски). Литература Стерјовски, Александар (2020). Битола — Градби. Битола: Конзулат на Република Србија во Република Македонија. стр. 498—501. ISBN 978-608-65122-8-6. Примечания Ссылки КАТЕДРАЛА ПРЕСВЕТО СРЦЕ ИСУСОВО Католичка црква «Пресвето Срце Исусово» — Битола
Церква Вознесіння Христового (Белиця)

Церква Вознесіння Христового (також називається Святого Спаса) — сільська церква в поречському селі Белиця, Македонія. Церква розташована на асфальтованій дорозі, яка сполучає Нижню та Верхню Белицю. Галерея Примітки
Въведение Богородично (Варош)

„Въведение на Пресвета (Пречиста) Богородица“ или „Света Богородица Пречиста“ (на македонска литературна норма: „Воведение на Пресвета Богородица“, „Света Богородица Пречиста“) е средновековна православна църква в прилепския квартал Варош, Северна Македония. Част е от Преспанско-Пелагонийската епархия на Македонската православна църква. Църквата е еднокорабна, изградена от ломен камък, като в горната част на сградата има украса от два реда тухли. Църквата е по-висока от стандартите за типа си, с полукръгла апсида отвън и отвътре. В източниците се откриват данни, че е построена от Павел и Радослав, синове на Тодор в XV век - 1416 или 1438 година. Във вътрешността на църквата, в апсидата, са запазени изображенията на Света Богородица Ширшая небес с малкия Исус Христос на гърдите, а под нея композицията Великият вход. Те са изработени от талантлив зограф с прецизен рисунък и впечатляващ колорит. Сигнатурите са написани на славянски. Бележки
Свети Четиридесет мъченици (Битоля)

„Свети Четиридесет мъченици Севастийски“ (на македонска литературна норма: „Свети Четириесет Маченици Севастиски“) е православна църква в Битоля, Северна Македония. Част е от Преспанско-Пелагонийската епархия на Македонската православна църква – Охридска архиепископия. Църквата е разположена в местността Къркардаш, в Баир махала. Според легендата църквата е построена на едно от местта на най-кървавите сражения при завоюването на Битоля в 1382-1383 година от страна на османския военачалник Евренос. Крепостта се бранела от четиридесет братя (на турски kırk + kardaş) и затова и църквата носи това име. Бележки
Свети Архангел Гавриил (Битоля)

„Свети Архангел Гавриил“ (на македонска литературна норма: „Свети Архангел Гаврил“) е православна църква в Битоля, Северна Македония, част от Преспанско-Пелагонийската епархия на Македонската православна църква. Църквата е разположена в западната част на града в махалата Довледжик. В архитектурно отношение е кръстокуполна църква вписан кръст от средновековен тип. Построена е след Първата световна война като параклис-костница за сръбски войници загинали във войната. Бележки
Kostel svatého Archanděla Michaela (Podbrege)

Kostel svatého Archanděla Michaela je hlavní kostel ve vesnici Podbrege v Severní Makedonii. V roce 2007 byla postavena zcela nová budova kostela a ta původní z roku 1916 byla poté zbořena. Nachází se na zdejším hřbitově. Historie Kostel byl postaven v roce 1916 na místě, kde se nikdy předtím žádný chrám nenacházel. Nový kostel byl vysvěcen 7. října 2007. Byl postaven hned vedle původní budovy, která byla po otevření nového kostela zbourána. Galerie Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Црква „Св. Архангел Михаил“ - Подбреге na makedonské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu kostel sv. Archanděla Michaela na Wikimedia Commons
Модрищки манастир

Модрищкият манастир „Свети Атанасий Велики“ или „Свети Атанас“ (на македонска литературна норма: Модришки манастир „Свети Атанасиј Велики“, „Свети Атанас“) е поствизантийска църква в поречкото село Модрище, Северна Македония. Църквата е част от Бродското архиерейско наместничество на Дебърско-Кичевската епархия на Македонската православна църква – Охридска архиепископия. Манастирът съществува някъде от около XIII век. В писмените извори се споменава най-рано в 1316 година под името „Света Богородица“, когато неговият игумен Вартоломей присъствал на избора на охридския архиепископ Никодим. Сегашната църква е изградена в 1728 година или в първите десетилетия на ХІV век, откогато е запазената живопис. От първоначалната църква са запазени части от западната, северната и източната страна. Представлява еднокорабна църква с тристранна апсида, която вероятно е имала и купол. Градена е от дялани камъни и редове тухли. Авторът на живописта е зографът изписал и „Свети Никола“ в Шишево, в пролома на Треска. Бележки
Свети Атанасий (Богданци)

„Свети Атанасий“ (на македонска литературна норма: „Свети Атанасиј“) е възрожденска православна църква в град Богданци, югоизточната част на Северна Македония. Част е от Повардарската епархия на Македонската православна църква. Църквата е изградена в през първата половивна на ΧΙΧ век от майстор Андон Китанов. Многократно е обновявана с парите на местното население. Представлява трикорабна сграда, със сводове покрити с равни дървени тавани и двускатен покрив. Църквата е частично изписана в XIX век в горните дялове на централния кораб. Има хубав иконостас, със стари царски двери, резбовани с растителни и животински мотиви, както и стари икони от XIX век. В 1983/84 година е изградена нова камбанария с градски часовник в горния ѝ край, а в 1986/87 е изградена и кръщелня, осветена от архиепископ Гаврил Охридски и Македонски. На 26 декември 2014 година църквата изгаря до основи при пожар, причинен от електрическата инсталация. Иконите са спасени. Храмът веднага започва да се възстановява и на 20 януари 2015 година е осветен основният камък на новата църква. Бележки
Свети Атанасий (Радиовце)

„Свети Атанасий“ (на македонска литературна норма: „Свети Атанасиј“) е църква в село Радиовце, Северна Македония, част от Тетовско-Гостиварската епархия на Македонската православна църква – Охридска архиепископия. Църквата е разположена в центъра на селото, на стария път, който води за Гостивар и Тетово. Храмът е издигнат в 1917 година от майстор Аврам Стойков Леков от Ябланица с ктиторството на Цветко Аврамов и радиовските селяни. В 1919 година църквата е изписана от дебърските майстори Кръстьо Николов, Димитър Донев и Рафаил Кръстев. Надписът в храма гласи: Бележки
Рождество Богородично (Битоля)

„Рождество на Пресвета Богородица“, известна като „Света Богородица“ (на македонска литературна норма: „Рождество на Пресвета Богородица“, „Света Богородица“), е възрожденска православна църква в Битоля, Северна Македония, част от Преспанско-Пелагонийската епархия на Македонската православна църква. Местоположение Църквата е разположена на десния бряг на Драгор, до училището „Св. св. Кирил и Методий“. История Инициативата за изграждането ѝ започва в 1869 година от страна на Битолската българска община, начело с Димитър Робев и д-р Константин Мишайков. Д-р Мишайков купува мястото край Пипер хан за строеж на църквата. Изградена е в 1870 година, а осветена в 1876 година. Църквата става катедрала на Пелагонийската епархия на Българската екзархия, докато епархията на Вселенската патриаршия е с катедрала в „Свети Димитър“. Описание Църквата е известна е със своя иконостас и резба. Иконостасът, дело на дебърски мияшки майстори, е съставен от иконостасите на църквите „Свети Димитър“ от Магарево (1835) и „Успение Богородично“ в Търново (1837), които са разрушени през Първата световна война. От днешния иконостас особено забележителна е арката над царските двери с резбовани фигури на Господ Исус Христос и Дванадесетте апостоли. В църквата има икони от XIX и XX век от различни дарители, а най-много от битолските еснафи. При построяването на църквата е бил поставен мраморен български надпис, днес изхвърлен и начупен в гробищата на църквата. Бележки
Church of the Nativity of the Virgin Mary, Bitola

The Church of the Nativity of the Virgin Mary (Macedonian: Црква „Св. Богородица“, romanized: Crkva „Sv. Bogorodica“) is a Macedonian Orthodox church of the Prespa-Pelagona Diocese in Bitola, North Macedonia. The church was built in 1870 and consecrated in 1876 by the Bulgarian Exarchist community and has icons dating from the 19th century. Among the church's icons is a čudotvorna ("miraculous") icon of the Virgin Mary that had been stolen from the church in the 1970s and returned in 2017. The church is listed as an Object of Cultural Heritage by the Ministry of Culture. References Further reading Robert Mihajlovski (1994). Hram "Presveta Bogorodica" – Bitola. Macedonian Orthodox Church.
Црква Свете Богородице у Битољу

Црква Свете Богородице налази се у центру града Битоља, на десном брегу реке Драгор. Црква је друга највећа црква у Битољу, изграђена за време 1870-1871, са помоћу ктитора, доктора Константина Мишајкова и Димитрија Робева.. Спомен плоча данас се налази у битољској митрополији. Црква је изграђена у стилу трибродске базилике, са трамовима на јужној, северној и западној страни. Црква је на свим странама украшена фрескама и иконама, има и галерије на спрату. Део цркве има и барокне елементе, који потпадају у стил када је грађена; Битољ је био тада јак трговачки и дипломатски град (Град Конзула), где је буржоазија све више пратила европске вредности. Црква је у 19. веку била катедрала (саборна црква) Бугарске егзархије, установе која је активно спроводила бугаризацију. Унутрашњост Иконостас је састављен од делова иконостаса цркве Света Богородица из Трнова и од делова цркве Свети Димитрије из Магарева. Делови су рађени од две различне резбарске радње. У цркви се налазе иконе из 19. и 20. века, рад битољских еснафа. Референце