NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Дреновски манастир

Дреновският манастир „Свети Атанасий“ или „Свети Атанас“ (на македонска литературна норма: Дреновски манастир „Свети Атанасиј“, „Свети Атанас“) е православен манастир, разположен северно от прилепското село Дреновци, Северна Македония. Манастирът е под управлението на Преспанско-Пелагонийската епархия на Македонска православна църква. Манастирът има една-единствена църква – „Свети Атанасий“. Представлява малка и еднокорабна сграда, с полукръгла апсида. Остатъци от живопис има само в олтарната апсида. Според размерите, архитектурата и живописта, църквата е от XVII век. Бележки
Манастирски манастир

Манастирският манастир „Свети Никола“ (на македонска литературна норма: Манастирски манастир „Свети Никола“) е средновековен манастир, край мариовското село Манастир, част от Преспанско-Пелагонийската епархия на Македонската православна църква – Охридска архиепископия. Църквата е трикорабна базилика без нартекс, която на източната страна завършва с три апсиди. Централният кораб е посветен на Света Богородица, северният на Свети Архангел Михаил, а южният на Свети Никола. От надписа на южния и северния зид от централния кораб се разбира, че църквата е изградена в 1266 година на темелите на старата църква, изградена в 1095 година от протостатора Алексий, роднина на византиския император Алексий I Комнин. В 1266 година игуменът Акакий, носил преди замонашването си името Йоаникий издигнал отново църквата, която в 1271 година е изписана. От надписа от 1271 година се разбира, че за изработката на фреските от страна на дякон референдар Йоан са били ангажирани много вещи майстори, между които и зографът Йоан, чието име се свързва с фреските от манастирската църква „Свети Архангел Михаил“ в прилепския Варош. Смята се, че дело на този зограф са фреските от централния кораб на църквата. Запазените фрески от 1271 година като „Света Богородица с ангелите“ и „Свети Никола“ показват силен колорит и стил близък до Константинополската иконографска школа. Имат голяма художествена стойност и са сравними с тези в „Свети Георги“ в Курбиново и в „Света София“ в Охрид. Ктиторската композиция, на която ктиторът Акакий държи църквата в своите ръце, може да се види в северния кораб на църквата. Данни за изписването на църквата могат да се прочетат на гръцкия надпис, който е от 1560 година. По-големи преправки и презиждане на една голяма част от северната стена, църквата претърпява в XIX век. По време на Първата световна война пострадва силно, особено западната стена и сводът. По-късно е възстановена, но без живопис. От 2007 година в манастира е възстановен монашеският живот, като митрополит Петър Преспанско-Пелагонийски дава благословия на викарния си епископ Климент Хераклейски и на неговото монашеско братство от Зързенския манастир да се погрижат и за този манастир. Бележки
Свети Никола (Беловодица)

„Свети Никола“ (на македонска литературна норма: „Свети Никола“) е православна възрожденска църква в прилепското село Беловодица, Северна Македония. Църквата е под управлението на Преспанско-Пелагонийската епархия на Македонската православна църква. Църквата е издигната и изписана в 1885 година. Представлява трикорабна сграда, с полукръгла апсида на източната страна, която отвън е разчленена на пет слепи ниши. На западната страна има галерия на кат. Много от иконите са на дебърския майстор Евтим Спасов. Иконата на Богородица (92 х 63 cm) е подписана: „Из руки го Ефтим Спасовичъ Зографъ от Гари 1885“. Бележки
Свети Никола (Брод, Битолско)

„Свети Никола“ или „Свети Талалей“ (на македонска литературна норма: „Свети Никола“, „Свети Талалеј“) е възрожденска църква в битолското село Брод, част от Преспанско-Пелагонийската епархия на Македонската православна църква – Охридска архиепископия. Църквата е гробищен храм, разположен в северозападната част на селото. Издигната е в 1840 година. По време на Първата световна война, когато Брод е на фронтовата линия, църквата е разрушена. Обновена е в 1996 година. На иконостаса има икони и от XIX век. Църквата е еднокорабна, с размери 12 на 7 метра и височина от 5-6 метра. Бележки
Свети Никола (Вранче)

„Свети Никола“ (на македонска литературна норма: „Свети Никола“) е православна възрожденска църква в прилепското село Вранче, Северна Македония. Църквата е под управлението на Преспанско-Пелагонийската епархия на Македонска православна църква. Църквата е разположена в центъра на селото. Пред входа, от западната страна има много антични мраморни надгробни стели. Църквата е дело на българската община и според надписа над южния вход отвътре е издигната в 1874 година при „патриарх“ Антим I Български (като титлата му Български е издрана в надписа по-късно) и изписана в 1875 година от майстор Петре и сина му Глигур от Тресонче. Енорийски свещеник е „папа Ристе“, а еклисиарх Тоше. Църковни настоятели и заслужили за изграждането на църквата са: Аризанко, Найдо Гайда, Йосиф, Найдо Костадинов, Стойан Боте, Мирче, Богдан, Иван, Петко, Тале и всички селяни вранчани. Над тремот има втори надпис за спомен на покойните Блажко и Васил Трайкови от 1913/15 година, които подарили „два каменни дирека“ за црквата. Църквата представлява еднокорабна сграда, с петостранна апсида отвън на източната страна и галерия на кат от западната. На западната страна има дограден трем, над който има камбанария. В началото на ХХ век старата живопис е покрита с нова. Църквата е реставрирана в 1926 година от Милан М. Дукич от Осой, Дебърско, но реконструкцията е лошо направена и оригиналните стенописи са повредени. Бележки
Свети Никола (Голем Радобил)

„Свети Никола“ (на македонска литературна норма: „Свети Никола“) е православна възрожденска църква в прилепското село Голем Радобил, Северна Македония. Църквата е под управлението на Преспанско-Пелагонийската епархия на Македонската православна църква. В църквата има три надгробни римски стели. На едната са представени две жени, мъж и дете и конник на калката, на втората пет стоящи фигури, а на третата трима мъже и една жена. Църквата е издигната и изписана в 1870 година. Представлява трикорабна базилика, с полукръгла апсида на източната страна. На западната страна има отворен трем. Църквата е изписана с оригинални стенописи и има красив възрожденски иконостас. Бележки
Свети Никола (Небрегово)

„Свети Никола“ (на македонска литературна норма: „Свети Никола“) е православна възрожденска църква в прилепското село Небрегово, Северна Македония. Църквата е под управлението на Преспанско-Пелагонийската епархия на Македонската православна църква. Църквата е издигната в 1882 година в източната част на селото като гробищен храм. Представлява еднокорабна сграда, полукръгло засводена, с полукръгла апсида на източната страна, която отвън е разчленена на седем плитки ниши. В църквата има находки от римско време. В южния зид от външната страна на църквата е взидана мраморна плоча с релефно изображение на Атина и Херкулес. Пред църквата се намира фрагментиран стълб. Бележки
Света Петка (Брайчино)

„Света Петка“ (на македонска литературна норма: „Света Петка“) е средновековна църква в преспанското село Брайчино, част от Преспанско-Пелагонийската епархия на Македонската православна църква – Охридска архиепископия. Местоположение Църквата е в центъра на манастирски комплекс на изток от селото. До северната стена на светилището има извор със светена вода, смятана за изцелителна. История Издигната и изписана е в последната четвърт на XV век. В един период е била запусната. Архитектура Представлява еднокорабна, малка по размери сграда с двускатен покрив и тристрана апсида. Стенописи Най-старата живопис е запазена на източната и западната стена на наоса, както и на западната фасада от най-стария дял, която с по-късното дограждане става източна стена на нартекса. На източната стена в апсидалната конха са допоясните изображения на Света Богородица с малкия Христос в горния дял и Светата литургия, в която участват отците Свети Василий Велики и Свети Йоан Златоуст, в най-долната зона. Между тях е малкият Христос, който като жертва лежи в широка градина. От двете страни са мъчениците Свети Симеон и Свети Даниил. В нишата на протезиса е фигурата на първомъченик Свети Стефан, а в тази на дяконикона е допоясното изображение на Роман Сладкопевец. В по-горната зона на източната стена обичайно е Благовещение с фигурите на Архангел Гавриил и Света Богородица. На някогашната западна фасада доминира изображението на Страшния съд, запазена само в елементи. Най-горе е иконографията на Царския дейсис. В патронната ниша е допоясното изображение на Света Петка с кръст в дясната ръка. Вляво и вдясно от нишата са Свети Мина и Свети Георги на кон. Стилистичният анализ показва, че неизвестният автор принадлежи към Костурската школа. В църквата са запазени и остатъци от стенописи и икони от XVI, XVII и XIX век. Стенописите от края на XV век са дело на ателие, принадлежащо към Костурската художествена школа. Бележки
Свети Никола (Топлица)

„Свети Никола“ (на македонска литературна норма: „Свети Никола“) е православна възрожденска църква в прилепското село Топлица, Северна Македония. Църквата е под управлението на Преспанско-Пелагонийската епархия на Македонската православна църква. Край църквата има находки от римско време. В олтара за честна трпеза служи мраморна плоча, която на челната страна има три бюста и конник, представени в плитък релеф. В притвора като база на стълб е поставена надгробна стела от бял мрамор, на която има 4 фигури в плитък релјеф. Покрай тях има още една стела, на която има две фигури без глави, в стеож, и трета запазена в долния дял. Под фигурите има поле с гръцки надпис на 5 реда. Църквата е издигната и изписана в 1860 година. Има красив възрожденски иконостас. Автори на живописта са Ангелко и Велян Андонови от Папрадище. Представлява трикорабна сграда, с полукръгла апсида на източната страна. Църквата е обновена в 1892 година, когато на западната страна е дограден трем. Бележки
Свети Никола Летни (Маврово)

„Свети Никола Летни“ (на македонска литературна норма: „Свети Никола Летни“) е възрожденска църква в село Маврово, Северна Македония, част от Тетовско-Гостиварската епархия на Македонската православна църква – Охридска архиепископия. Църквата изградена от рекански майстори в 1850 година. Престолните икони са изписани в 1855 година от видния дебърски майстор Дичо Зограф. По-късно в църквата работи и друг дебърски майстор Мелетий Божинов. Църквата е потопена под Мавровското езеро в 1953 година, но към началото на XXI век поради засушаване е в голяма степен на сухо. В средата на 90-те години на XX век в Маврово започва изграждането на нова църква „Свети Никола“, подобна на потопената, която е завършена в 2006 година. Галерия Отвътре Отвън Бележки
St Nicholas Church, Mavrovo

St Nicholas Church (Macedonian: Св. Никола Летен) is an abandoned church in Mavrovo, North Macedonia which is submerged in Mavrovo Lake. Built in 1850 with icons painted by Dicho Zograf, the church served as the main village church of Mavrovo. With the construction of the hydroelectric power station in Mavrovo and the artificial Mavrovo Lake, the church got submerged under water. During summer periods of drought, the church is accessible through land. Despite being submerged in water, the church has preserved its initial construction. Its bell tower still exists, although the church's interior is destroyed and the roof has completely caved in. Construction Construction work around the church started in 1850 by local construction workers from the Mavrovo region and the church was completed in 1857. Materials used to build the church included marble and granite. The altar was also made of marble. The iconostasis and the icons were painted in 1855 by painter Dicho Zograf of the Debar Art School movement, who in North Macedonia is seen as an ethnic Macedonian while in Bulgaria as a Bulgarian. Some were also later painted by Maletij Bozhinov. It was built with a five-sided apse, a bell tower and an iconostasis. Submersion Towards the end of 1952, with the construction of the artificial Mavrovo Lake and the accompanying hydroelectric power station in the village of Mavrovo, the icons and other religious objects found inside the church were moved to the one located across it. During the submersion, the wooden iconostasis, icons, books and religious objects were forgotten inside although they were later taken and reconstructed. In 1953, the church was submerged in the lake. The following years, the church alternates between being partially submerged in water and accessible through land (mainly during summertime), depending on the water content of the lake. Reconstruction plans In 2014, the Teatrix company from Skopje announced a plan to convert the church into a tourist attraction by sanctioning and protecting the church. Plans were also announced to keep the initial construction of the church, reconstruct the walls and the roof. Gallery Inside Outside See also List of churches in North Macedonia Mavrovo References External links Media related to Submerged church of St. Nicholas (Mavrovo) at Wikimedia Commons
Iglesia de San Nicolás, Mavrovo

La Iglesia de San Nicolás (en macedonio: Св. Никола Летен) es una iglesia ortodoxa abandonada ubicada en la región de Mavrovo, en Macedonia del Norte. Fue construida en el año 1850 y originalmente funcionaba como la iglesia principal del pueblo de Mávrovo. Las pinturas religiosas (iconos) que decoran la iglesia fueron realizadas por el reconocido artista Dicho Zograf, especialista en imágenes sagradas. En 1953, con la construcción de una central hidroeléctrica y la creación del Embalse de Mavrovo, la iglesia quedó parcialmente sumergida bajo las aguas del lago artificial. Desde entonces, permanece sumergida la mayor parte del año, aunque durante los períodos de sequía en verano es posible acceder a ella por tierra.​ A pesar de ello, la iglesia ha conservado su construcción original. Su campanario aún existe, aunque el interior de la iglesia está destruido y el tejado se ha derrumbado por completo. ​ Las obras de construcción de la Iglesia de San Nicolás comenzaron en 1850, realizadas por trabajadores locales de la región de Mavrovo, y concluyeron en 1857. Para su edificación se utilizaron materiales como mármol y granito, y tanto el altar como otros elementos arquitectónicos fueron elaborados en mármol. El iconostasio y los iconos fueron pintados en 1855 por el artista Dicho Zograf representante del movimiento de la Escuela de Arte de Debar. En Macedonia del Norte, Zograf es considerado un macedonio étnicoo ​ ​ mientras que en Bulgaria se le identifica como búlgaro. Posteriormente, algunos iconos fueron añadidos por Maletij Bozhinov.​ ​ La iglesia fue diseñada con una ábside pentagonal, un campanario y un iconostasio característico de la tradición ortodoxa. ​ A finales de 1952, con la construcción del lago artificial de Mavrovo y la central hidroeléctrica asociada en el pueblo de Mavrovo, los iconos y demás objetos religiosos que se encontraban en el interior de la iglesia fueron trasladados a otra iglesia ubicada frente a ella. Sin embargo, durante la inundación, el iconostasio de madera, los iconos, los libros y otros objetos litúrgicos fueron olvidados dentro del templo, aunque posteriormente fueron recuperados y restaurados. En 1953, la iglesia quedó sumergida bajo las aguas del lago. En los años siguientes, su estado ha variado entre estar parcialmente inundada o accesible por tierra, dependiendo del nivel de agua del embalse, especialmente durante el verano ​ ​ En 2014, la empresa Teatrix, con sede en Skopie, anunció un plan para convertir la iglesia en una atracción turística, mediante su protección y rehabilitación. El proyecto contemplaba conservar la estructura original del edificio, así como reconstruir los muros y el techo de la iglesia ​ Interior Exterior Véase también Portal:Macedonia del Norte. Contenido relacionado con Macedonia del Norte. Referencias
Cerkiew św. Mikołaja w Mawrowie

Cerkiew św. Mikołaja w Mawrowie (mac. Црква Св. Никола Летен, pot. Потопената црква, pol. Zatopiona cerkiew) – ruina prawosławnej cerkwi św. Mikołaja zlokalizowana w północnomacedońskiej wsi Mawrowo (gmina Mawrowo-Rostusza, połoski region statystyczny). Historia Świątynia stanowi jedną z głównych atrakcji Parku Narodowego Mawrowo. W 1953 została zalana wodami sztucznego zbiornika (budowa rozpoczęła się w 1952), zbudowanego na potrzeby elektrowni Mawrowo. Ze względu na zmienny poziom wód sztucznego jeziora, w różnych okresach i porach roku budynek pozostaje zalany lub stoi na suchym lądzie. Od początku XXI wieku, z uwagi na suszę, z reguły pozostaje dostępny dla zwiedzających, którzy nadal się tutaj modlą i zapalają świece. Obiekt o skromnej formie został zbudowany w 1857 (lub 1850) na ówczesnych polach wsi Mawrowo. Wzniesiono go z marmuru i granitu, wraz z marmurowym ołtarzem oraz ikonostasem (zachowanym) i ikonami autorstwa Dicho Zografa. Ikony i inne elementy wyposażenia przeniesiono do nowej cerkwi pod tym samym wezwaniem, położonego nieco na północ od zatopionej. W początku XXI wieku planowano otoczenie świątyni murem, który zapewniłby jej ochronę przed wodami jeziora, jednak ostatecznie zrezygnowano z tego pomysłu. Później zaprezentowano projekt koncepcyjny rewitalizacji terenu, stworzony przez studio „Teatrix” ze Skopje, którego celem jest ożywienie pamięci o budowli, odtworzenie jej i zaadaptowanie na centrum kulturalne. Amerykański portal „Huffington Post” umieścił cerkiew na liście najpiękniejszych opuszczonych świątyń świata. Galeria Przypisy
Церковь Николы Летнего

Церковь Николы Летнего (макед. Црква „Св. Никола Летен“) — заброшенный православный храм в селе Маврово, община Маврово и Ростуша, Северная Македония. В 1953 году частично затоплена водами Мавровского водохранилища. История Церковь была построена в 1850—1857 годах реканскими мастерами. В храме располагался мраморный жертвенник, ценный иконостас и иконы, написанные Дичо Зографом. В 1925 году к храму была пристроена колокольня, средства на строительство которой выделила сербская благотворительница Босилька Янич в честь своего покойного мужа, родившегося в Маврове. В 1952—1953 годах затоплена в результате наполнения Мавровского водохранилища. Вся утварь была консервирована и вывезена в соседнюю церковь. В 1990-х годах в Маврово началось строительство новой церкви Святого Николая, освящённой в 2006 году. Существовали проекты возрождения старого храма, но от них решили отказаться. Примечания
Црква Светог Николе у Маврову

Црква Светог Николе у Маврову (мак. Црква „Св. Никола Летен“ Маврово) била је главна сеоска црква у селу Маврово, у северозападном делу Северне Македоније. Црква је данас потопљена у води Мавровског језера. Изграђена је 1850. године. Када је 1953. године почела градња „хидросистема Маврово” и створено Мавровско језеро, црква је завршила под водом. Међутим, у последње време, са периодима суше, црква је на сувом и може се посетити. Иако углавном потопљена у водама језера, црква и даље одолева зубу времена и сачувала је свој првобитни изглед. Зидови и звоник и даље постоје, иако је унутрашњост углавном уништена, а кров се потпуно урушио. Црква је била на врху листе напуштених цркава у свету од стране портала „Хафингтон поста”. Историја Црква је изграђена од стране мајстора из региона Реке 1850. године. Седам година касније је завршена, а изграђена је од мермера и гранита, имала је мермерни олтар, вредан иконостас и иконе које је урадио Димитар Дичо Крстевић (Зограф). Сами становници села Маврово су причали да је у изградњи коришћен најквалитетнији камен и специјална опрема. Изграђена је као једнобродна црква са петостраном апсидом, звоником и иконостасом. Иконе су насликане 1855, од стране уваженог иконописца Дича Крстевића. Касније је у цркви радио дебарски иконописац Мелетиј Бојинов. Српска добротворка Босиљка Јанић је подигла звонару на цркви 1925. године, што показује табла коју је посветила супругу Голубу Јанићу који је био родом из Маврова. Кад се повуче вода, на задњој страни цркве може се видети гроб и споменик пароха Јована Милошевића и његовог сина Арсенија. Споменик је подигнут 1930. године. Потапање Крајем 1952. године, када је започета изградња Мавровског језера, неке иконе и други верски предмети премештени су у малу црквицу која се налази преко пута. При потапању заборављен је дрвени иконостас, поједине иконе, као и књиге и остали црквени предмети. Међутим, они су касније нађени и конзервирани. Црква је потопљена 1953. године, али лети када су суше и вода се повуче, црква је на сувом и може се чак посетити. Средином 1990-их година у Маврову је почела да се гради нова црква Светог Николе, завршена је 2006. Пре него што је изграђена нова црква, постојала је идеја да стара црква буде постављена изнад нивоа воде, али се од те идеје одустало и уместо тога је саграђена нова црква. У последњих неколико година у више наврата је било иницијатива да црква или остане иста као до сада или да служи својој сврси. Представљен је пројекат за обнову, али и до данас није било никаквих промена када је у питању ова потопљена црква. Галерија Унутрашњост Спољашњост Види још Маврово Православље у Северној Македонији Референце
Sankt Nikolaus kyrka, Mavrovo

Sankt Nikolaus kyrka är en dekonsekrerad makedonisk-ortodox kyrkobyggnad belägen i Mavrovosjön i Mavrovo i västra Nordmakedonien. Kyrkan är helgad åt den helige Nikolaus av Myra. Historik Kyrkan uppfördes i början av 1850-talet med femsidig absid, klocktorn och ikonostas. År 1953 anlades den artificiella Mavrovosjön och ett vattenkraftverk, vilket ledde till att kyrkobyggnaden översvämmades. Bilder Källor Cortesi, Max (18 juli 2022). ”St Nicholas Church – Mavrovo”. Atlas Obscura. https://www.atlasobscura.com/places/st-nicholas-church-mavrovo. Läst 23 juli 2025. ”7 best submerged churches to amaze you”. 203 Challenges. 8 mars 2022. https://www.203challenges.com/7-best-submerged-churches-to-amaze-you/. Läst 23 juli 2025. Noter Externa länkar Mavrovo Lake Church – Church of Saint Nikolas på Youtube Wikimedia Commons har media som rör Sankt Nikolaus kyrka, Mavrovo.
Успение Богородично (Боровец)

„Успение Богородично“ или „Света Богородица“ (на македонска литературна норма: „Успение на Пресвета Богородица“) е православна църква, разположена в стружкото село Боровец, Северна Македония. Църквата е изградена в XIX век в северната част на селото и дворът ѝ граничи с този на джамията. В църквата в 1867 година рисува икони видният дебърски майстор Дичо Зограф. Бележки
Свети Атанасий (Секирци)

„Свети Атанасий“ или „Свети Атанас“ (на македонска литературна норма: „Свети Атанас“, „Свети Атанасиј“) е българска възрожденска православна църква в прилепското село Секирци, Северна Македония. Част е от Преспанско-Пелагонийската епархия на Македонската православна църква. Църквата е гробищен храм, разположен в западната част на селото. Изградена е в 1856 година и е осветена на 2 май същата година от митрополит Венедикт Византийски. Представлява еднокорабна сграда с полукръгла апсида от източната страна. Изписана е в 1920 година. В църквата работи дебърският майстор Станко Цветков – името му се чете в надписа на западната стена до образа на Свети Атанасий, където се е подписал като „Зограф Стоян от Крушево“. Бележки
Света Троица (Ропотово)

„Света Троица“ (на македонска литературна норма: „Света Троица“) е православна възрожденска църква в прилепското село Ропотово, Северна Македония. Църквата е под управлението на Преспанско-Пелагонийската епархия на Македонската православна църква. Църквата е гробищен храм и е разположена в северната част на селото. Издигната е в 1859 година и осветена от митрополит Венедикт Византийски. Вътрешността на църквата е изписана в 1910 година от Димитрий, Ефтим и Георги от село Гари, Дебърско и Стефан Илиев от Жабяни. Представлява еднокорабна сграда, с полукръгла апсида, която отвън е разчленена на пет плитки ниши. Бележки