NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Iglesia de la Ascensión de Jesús

La Iglesia de la Ascensión de Jesús (en macedonio: Црква Св. Спас) Es una Iglesia Ortodoxa de Macedonia en Skopie, Macedonia del Norte. Está situada al este de la fortaleza de Kale. La iglesia fue construida en el siglo XVI​ y es de tres naves, con arcos y cubierta con cúpulas. En el oeste se encuentra la galería para las mujeres. En la pared sur, durante la reparación del año litúrgico 1963-1964 se descubrió una pintura plana que data del siglo XVI-XVII. Durante el siglo XIX la iglesia obtuvo su aspecto actual. En 1824 se completó el iconostasio; este y los iconos fueron hechos por las cooperativas y comerciantes de Skopie. Véase también Arquitectura de las iglesias ortodoxas Referencias
Église Saint-Sauveur de Skopje

L'église Saint-Sauveur ou de l'Ascension (Црква Св. Спас en macédonien ; Спас désignant aussi bien le Christ lui-même que son Ascension) est une église orthodoxe située à Skopje, en Macédoine du Nord. Elle se trouve dans le centre de la ville, dans le vieux bazar et en contrebas de la forteresse. L'église est connue pour sa cour fermée où se trouve la tombe du héros national macédonien Goce Delčev. La tombe est fleurie tous les 4 mai, anniversaire de la naissance de Delčev. Historique L'édifice a été construit à la fin du XVIIe ou au début du XVIIIe siècle, après le gigantesque incendie qui a détruit la ville en 1689. L'église reçoit son aspect actuel après des restaurations massives au XIXe siècle. L'iconostase a été achevée en 1824 par des artisans du bazar. Elle fait dix mètres de long. Notes et références Voir aussi Liens internes Vieux bazar de Skopje Église orthodoxe macédonienne Liens externes Portail de Skopje Portail de l’architecture chrétienne
Chiesa dell'Ascensione di Gesù (Skopje)

La chiesa dell'Ascensione di Gesù (in macedone Црква „Св. Спас“?) è una chiesa ortodossa macedone di Skopje, capitale della Macedonia del Nord. Si trova nello storico quartiere del vecchio bazar, a poche decine di metri dalla fortezza. Storia e descrizione Il precedente edificio andò completamente distrutto in occasione dell'incendio del 1689, mentre la chiesa attuale fu costruita tra la fine del XVII e l'inizio del XVIII secolo. Nel XIX secolo la chiesa fu oggetto di un pesante restauro che le conferì l'aspetto attuale. Nel 1824 venne collocato all'interno un iconostasi, realizzata con il contributo delle maestranze artigiane del bazar. Durante la dominazione ottomana venne posta sotto la giurisdizione della chiesa ortodossa greca fino al 1874, anno in cui la popolazione cristiana decise il passaggio sotto la chiesa ortodossa bulgara. Nel 1900 la chiesa tornò sotto il controllo greco. All'interno della chiesa si trova la tomba del rivoluzionario macedone Goce Delčev. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su chiesa dell'Ascensione di Gesù
Црква Светог Спаса у Скопљу

Црква Светог Спаса у Скопљу је православна црква која се налази у Старој скопској чаршији у Скопљу, Северна Македонија. Прошлост Црква Св. Спаса у Скопљу је стара средњовековна задужбина српског цара Душана. Њу су у 19. веку преотели Грци од Срба и држали је више деценија. Две недеље су и тада српски свештеници службовали, а треће недеље био је ред грчки. Избијале су честе свађе и туче око распореда служења, па се дешавало да цркву Турци замандале више месеци. Зато су се скопски Срби жртвовали; изградили нову цркву и мењали се са Грцима за ону стару предачку. Сама црква је 1913. године "неугледна, ниска и без звоника, али иконостас, то је право чудо од дрвореза". На сред цркве се тада налазила камена плоча са грбом цара Душана. Грци су током свог управљања ту плочу прилично оштетили да се не види српско обележје. О цркви Иконостас у цркви је био направљен 1824. године, а 1867. године је био урађен део престоних икона. Иконостас је био дрворезбарско дело руку мајстора Петра Филиповића Гарка и његове браће Филипа и Благоја из села Мале Реке, у Дебарском срезу. Краљ Александар Карађорђевић је посетио 1926. године ту цркву, у којој му се свидео иконостас, и по том обрасцу је затим (од 1926) наручен и израђен иконостас, старе Карађорђеве цркве у Тополи. Фонд цркве Св. Спаса у Скопљу основан је 1908. године а његови оснивачи су пре свега Срби трговци. Када су 1932. године вршени радови у цркви и порти, нађени су средњовековни факти. Када је срушена зграда за становање испод је откривен је један стари зид (из 15. века) и отвори ходника старих лагума. Срушен је стари звоник и на његовом месту је изграђена костурница. Подигнут је тада нови звоник, који је конструисао и изградио Пејев Јона. Током поправке цркве у периоду 1963—1964. године су на јужном делу зида откривене фреске које потичу из 16. или 17. века. Свој коначан изглед црква је добила током 19. века. Саркофаг Гоце Делчева У дворишту цркве се налази дрвена порта и камени саркофаг у којем је тело Гоце Делчева, македонског револуционара. Саркофаг је 1946. године Комунистичка партија Бугарске поклонила Македонији. Референце
Samuel's Fortress, Ohrid

Samuel's Fortress (Macedonian: Самуилова тврдина, romanized: Samuilova tvrdina, Bulgarian: Самуилова крепост, romanized: Samuilova krepost) is a fortress in the old town of Ohrid, North Macedonia. It was the capital of the First Bulgarian Empire during the rule of Tsar Samuel at the turn of the 11th century. Today, this historical monument is a major tourist attraction and was heavily restored in 2003 with the addition of entirely new battlements where none had survived. According to recent excavations by Macedonian archaeologists, it was contended that this fortress was built on the place of an earlier fortification, dated to the 4th century BC, which was probably built by King Philip II of Macedon. During the late 900s, King Samuil of Bulgaria restored the fortress by rebuilding it into a medieval style stronghold which still stands as is today. Gallery References See also List of castles in North Macedonia
Fortaleza de Samuel (Ohrid)

La fortaleza de Samuel es una fortaleza en la antigua ciudad de Ohrid, Macedonia del Norte. Fue la capital del Primer Imperio búlgaro durante el gobierno de Samuel de Bulgaria en el siglo x.​ Hoy en día, este monumento histórico es una importante atracción turística y fue restaurado en 2003. Según las recientes excavaciones por arqueólogos macedonios, se afirma que esta fortaleza fue construida en el lugar de una fortificación anterior, que data del siglo IV a. C., que fue construida probablemente por el rey Filipo II de Macedonia.​ Galería Referencias
Forteresse de Samuel

La forteresse de Samuel (en macédonien Самуилова тврдина) est un monument d'Ohrid, ville du sud-ouest de la Macédoine du Nord. Histoire La forteresse est mentionnée la première fois dans des chroniques de 476 et fut probablement largement remaniée par le tsar de Bulgarie Samuel Ier. Ce dernier avait fait d'Ohrid la capitale de son empire en 969. En 1018, les Byzantins reprennent le contrôle de la ville et l'empereur Basile II fait démolir en grande partie les défenses de la ville. La forteresse possède aujourd'hui 18 tours carrées et 4 portes, dont une nous est parvenue intacte. Les murs les plus hauts font de 10 à 16 mètres. Voir aussi Articles connexes Patrimoine naturel et culturel de la région d'Ohrid Samuel Ier de Bulgarie Liens externes (mk) Résultats des études archéologiques sur la forteresse (en) Samuel's Empire - History of Ohrid sur vmacedonia.com Notes et références Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de l’histoire militaire Portail de la Bulgarie Portail de la Macédoine du Nord Portail du haut Moyen Âge
Samuilova tvrđava u Ohridu

Samuilova tvrđava u Ohridu zvana i Ohridsko Kale je utvrda iznad starog dijela grada Ohrida, u Republici Makedoniji. U njoj se nalazio glavni grad Samuilove države, vjeruje se da najveći dio njenog današnjeg izgleda potječe upravo iz tog vremena (1018.). Utvrda se nalazi na dva brda čiji se vrhovi uzdižu od 90 do 50 m iznad Ohridskog jezera, koje pruža prirodnu zaštitu južnoj strani utvrde. Tvrđava je s tri strane; zapadne, sjeverne i istočne, utvrđena bedemima različite visine (ovisno o terenu). Danas je tvrđava povijesni spomenik, jedna od glavnih turističkih atrakcija grada Ohrida. Tvrđava je temeljno renovirana 2003. godine. Povijest utvrde Na području današnjeg Ohrida, još za drevne Grčke postojao je grad Lihnidos čije se središte nalazilo na prostoru današnje tvrđave (Gornji grad) o čemu svjedoče brojni arheološki nalazi. Jaka utvrda u Lihnidosu prvi put se spominje u bizantskoj kronici Ivana Malalasa oko 476. godine kad ju je ostrogotski kralj Teodorik I. neuspješno pokušao zauzeti. Nakon osnutka Samuilovog carstva nova prijestolnica njegova carstva (nakon Prespe) postao je Ohrid koji je tad utvrđen bedemima. Nakon propasti Samuilove države, utvrdu zauzima 1018. godine bizantski car Bazilije II. Nakon toga utvrda prelazi iz ruke u ruku između Bugara i Bizanta, potom je osvajaju Normani na svom pohodu na Balkan. Srpski kralj Dušan je zauzima 1334. godine, i od tad je utvrda u srpskim rukama sve do smrti Kraljevića Marka 1394. godine, tada je utvrda mirnim putem pala u osmanske ruke. Tvrđava je višestruko renovirana i dograđivana još od vremena Bizanta, preko osmanskih vremena do danas. Prema najnovijim arheološkim iskapanjima i saznanjima koje su proveli makedonski arheolozi, izgleda da je tvrđava sagrađena na mjestu starije utvrde, iz 4. stoljeća prije Krista, koju je vjerojatno sagradio kralj Filip II. Makedonski. Do sada su arheolozi pronašli ostatke utvrđenog zida i kula koje potječu iz rane antike. Znanstveni dokaz za svoje tvrdnje pronašli su i u zapisu iz Liviusa iz 208. godine prije Krista u kojem se spominje Tvrđava Lihnidos. Izvori Vanjske poveznice O Samuilovoj tvrđavi na stranicama arheologija.fr.gr
Fortezza di Samuele (Ocrida)

La fortezza di Samuele (in macedone Самуилова тврдина?, in bulgaro Самуилова крепост?) è una fortezza nella città vecchia di Ocrida, in Macedonia del Nord. Ocrida fu la capitale del primo impero bulgaro durante il governo dello zar Samuele di Bulgaria all'inizio dell'XI secolo. Oggi, questo monumento storico è un'importante attrazione turistica ed è stato ampiamente restaurato nel 2003 con l'aggiunta di merlature completamente nuove delle quali nessuna era sopravvissuta. Secondo recenti scavi di archeologi macedoni, si sostiene che questa fortezza sia stata costruita sul luogo di una precedente fortificazione, datata IV secolo a.C., che fu probabilmente edificata dal re Filippo II di Macedonia. Durante la fine del 900 d.C., il re Samuele di Bulgaria restaurò la fortezza ricostruendola in una roccaforte in stile medievale che si erge ancora com'è tutt'oggi. Galleria d'immagini Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Fortezza di Samuele (Ocrida)
Fort van Samuel

Het Fort van Samuel is een fort in het oude centrum van Ohrid, dat de hoofdstad was van het Eerste Bulgaarse Rijk gedurende de regeerperiode van Samuel van Bulgarije in de Middeleeuwen. Nu is het een historisch monument waar veel toeristen op af komen. De oude stadsmuur bestaat nog uit 18 torens en 4 poorten, in totaal is de muur 3 km lang en 16 meter hoog. In 2003 is het fort nog gerenoveerd. Foto's
Самуилова тврђава

Самуилова тврђава је средњовековно утврђење у Охриду на обали Охридског језера и спада у ред градских тврђава. Утврђење је смештено на два брда чији се врхови уздижу на 90 и 50 метара изнад нивоа језера које га окружује и пружа природну одбрану његовој западној и јужној страни. Град је са три стране (западна, северна, источна) опасан бедемима различите висине у зависности од положаја. Назив Утврђење се назива Самуилова тврђава или Самуилов град према цару Самуилу коме се приписује изградња утврђења у његовом данашњем облику. Поред овог назива често се користи и термин Охридска тврђава односно Охридски град јер се данашњи Охрид дуго времена налазио унутар бедема утврде. Прошлост Самуиловог града За опширнију историју погледајте чланка Охрид На подручју Охрида у антици је постојао град Лихнидос чије се средиште простирало на простору данашњег Горњег града о чему сведоче бројни археолошки налази. Јака тврђава се на овом месту први пут помиње у хроници Јована Малале око 476. године када је остроготски краљ Теодорик неуспешно покушао да је заузме. Након успеха великог словенског устанка против Византије и стварања словенског Самуиловог царства нова престоница (након Преспе) постао је Охрид који је опасао бедемом. У склопу утврђеног града подигао је и Горњи град(Горњи Сарај) са својим дворцем који се издизао над осталим делом града знаним као Варош. Након пропасти Самуилове државе, град 1018. године осваја византијски цар Василије II. Током времена налазио се у поседу Бугара и Византинаца, а освојили су га Нормани на свом походу на Балкан. Српски краљ Душан га заузима 1334. године и он је од тада у српским рукама све до смрти Марка Краљевића (1394. године), када пада у турске руке. За време српске управе градом су управљали: Севастократор Бранко Младеновић Деспот Јован Оливер Цезар Гргур Андрија Гропа Град је мирно прешао у турске руке, без рушења или репресалија према локалном становништву. Међутим када су становници Охрида помогли Скендербегу, султан Мухамед II је након победе над њим одвео један број градских бојара у Цариград као заробљенике. Археолошки налази у тврђави На подручју Горњег града(Цитаделе) током последњих година извршен је већи број археолошких истраживања у којима је откривено неколико веома вредних предмета. Поред већег броја сребрних предмета (малих колица, сандала,...) нађене су и две златне маске, као и златна наруквица са прстеном. Значај налаза ових маски је у томе што је тиме потврђена претпоставка да су оне биле саставни део античкомакедонске културе, пошто су на ширем подручју града Охрида почетком XX века пронађене 4 овакве маске. Две од тих маски су завршиле у Софији, док се две налазе у збирци Народног музеја у Београду. Сви ови предмети припадају Античкомакедонској цивилизацији у чије време се на овом месту налазио град Лихнидос, а датирани су између V и III века п. н. е.. Види још Охрид Цар Самуило
Самуїлова фортеця

Самуїлова фортеця — фортеця на горі в місті Охрид, Північна Македонія, над Охридським озером. Названа на честь болгарського царя Самуїла, який втім у 967—1014 роках лише розширив та перебудував давньоримське й більш давнє укріплення. Згадується в працях історика Лівія у 209 році до н. е. Історія Полібій згадує пагорб на північно-східному березі Охридського озера, на якому Філіп II Македонський планував побудувати фортецю. Давньоримський історик Лівій у 209 році до н. е. вперше згадує фортифікаційні споруди на охридському пагорбі навколо міста Ліхнід. Фортеця згадується в праці літописця Івана Малали за 487 рік у зв'язку з невдалим штурмом військами короля остготів. Найбільшого розмаху укріплення отримали під час правління болгарського царя Самуїла з 976 по 1014 роки та його нащадків до 1018 року. Тоді місто було захоплено візантійськими військами Василія II Болгаробійці, а укріплення зруйновано. Фортецю було відбудовано за імператора Олексія I Комніна. Джерела Tsar Samuel's Fortress. NATURAL AND CULTURAL HERITAGE OF THE OHRID REGION(англ.)
Лешочки манастир

Лешочкият манастир (на македонска литературна норма: Лешочки манастир) е православен манастир в диоцеза на Македонската православна църква – Охридска архиепископия. Разположен е северно от положкото село Лешок, Северна Македония, на шарпланинската височина Плоча. Към манастирския комплекс няколко църкви. Стар манастир Най-старият храм е „Свети Атанасий“, така нареченият Стар манастир. Останките на храма се намират над калето на Лешок. „Свети Атанасий“ Католиконът „Свети Атанасий“ на новото място на манастира е от XIX век. Намира се на мястото на манастирския чифлик на средновековния манастирски комплекс. Църквата понася значителни щети по време на военния конфликт през 2001 година. Армията за национално освобождение контролира почти цяла Северозападна Македония и води престрелки с македонските правителствени сили. Македонското население в смесените райони започва да се изтегля от зоните в обсега на АНО. В тази напрегната обстановка албански екстремисти поставят експлозиви в главната църква на манастирския комплекс до село Лешок и на 21 август 2001 година взривяват до основи църквата. След подписването на Охридското споразумение обстановката в страната се нормализира и това дава възможност да се започне работата по възстановяването на църквата. С проектът по възстановяването на църквата в Лешок се заема Институтът за опазването на паметниците в Северна Македония. Към този проект се включва и Европейския съюз, който отпуска 430 000 евро. С тези пари се осъществи възстановяването на църквата със същите камъни, които са използвани при първоначалния ѝ строеж. Всички те са номерирани и сортирани от Македонския институт за паметниците, който осъществи проекта. С парични средства се отзовава и Норвегия. Европейската агенция за възстановяване отпуска допълнителни средства на Македонския институт в размер на 150 000 евро, с които ше бъдат реставрирани и консервирани 392 m2 стенописи в църквата. След четири години, на 23 юли 2005 година, църквата „Свети Атанасий“ е преосветена и отново открита за богослужения. „Успение Богородично“ Втората църква „Успение Богородично“ или „Света Богородица“ е двуапсидна църква от XIX век, изографисана от майстор Михаил Гюрчинов от Галичник в 1849 г. при игумена Силвестър (1845 – 1860). Български възрожденски писател Кирил Пейчинович е игумен на манастира от 1818 до смъртта си в 1845 година и гробът му се намира до църквата „Света Богородица“. „Св. св. Кирил и Методий“ Църквата параклис „Св. св. Кирил и Методий“ се помещава в източната страна на южния корпус на манастира. Третата църква на манастирския комплекс е посветена на Лазар Хребелянович и е построена по югославско време между Първата и Втората световна война. В 1929 година в Лешочкия манастир рисува видният български зограф Данаил Несторов. Галерия Външни препратки Албански екстремисти превзеха манастира „Свети Атанасий“ в село Лешок Албански бунтовници взривиха православна църква Бележки
Kloster Lešok

Kloster Lešok ist ein mazedonisch-orthodoxes Kloster in Nordmazedonien. Es liegt etwa 8 km außerhalb der Stadt Tetovo nahe der Grenze zu Kosovo. Zum Klosterkomplex gehören zwei Kirchen, die dem heiligen Athanasius und der Jungfrau Maria geweiht sind. Die Kirche der Jungfrau Maria wurde 1326 im byzantinischen Stil erbaut. Viele originale Teile der Marmorausstattung der Kirche befinden sich heute im Museum von Tetovo. Im 19. Jahrhundert setzte eine Wiederbelebung der Klostertradition ein und Kloster Lešok entwickelte sich zu einem kulturellen Zentrum. Die Kirche des heiligen Athanasius wurde 1924 neben der Kirche der Jungfrau Maria errichtet. Auf dem Klostergelände befindet sich das Grab des bulgarisch-makedonischen Gelehrten Kiril Pejtschinowitsch (* 1770; † 1865). Ihm zu Ehren findet regelmäßig ein internationales Übersetzertreffen in Lešok statt. Heute werden die restaurierten Schlafräume des Klosters für den Tourismus genutzt. Galerie Weblinks Einzelnachweise
Monastère de Lešok

Le monastère de Lešok (en macédonien : Лешочки манастир, Lešočki manastir) est un monastère orthodoxe situé dans la municipalité de Tearce, en Macédoine du Nord. Il se trouve près du village de Lešok, sur les contreforts sud des monts Šar et à 8 kilomètres de Tetovo. Il a été fondé au XIVe siècle et compte deux églises, dédiées à Saint-Athanase et à la Sainte-Mère-de-Dieu. Elles sont décorées de fresques, et celles-ci comptent trois couches différentes, réalisées lors de la construction, puis au XVIIe siècle et enfin en 1879. Le monastère est mentionné pour la première fois en 1326 et il est détruit par des janissaires en 1710 avant d'être restauré par Kiril Pejčinoviḱ, figure littéraire et religieuse de Macédoine, au début du XIXe siècle. La tombe de Pejčinoviḱ est par ailleurs encore présente dans le jardin monacal et les moines accueillent tous les ans une rencontre internationale de traducteurs littéraires en son hommage. Le monastère a été gravement endommagé par des insurgés albanais lors du conflit de 2001 en Macédoine, mais il a été entièrement restauré depuis. Notes et références Voir aussi Tearce Église orthodoxe macédonienne Portail de l’architecture chrétienne Portail du monachisme Portail de la Macédoine du Nord Portail du christianisme orthodoxe
Lešočki manastir

Lešočki manastir (mak. Лешочки манастир) se nalazi u blizini sela Lešok, pored grada Tetova, u Sjevernoj Makedoniji. Monastir se nalazi se pored sela Lešok, na padinama Šar-planine, na nadmorskoj visini od 610 m. Unutar manastirskog kompleksa nalaze se dvije crkve; crkva Blažene Djevice Marije i crkva sv. Atanazija, konaci, gospodarske zgrade i kambanariju (zvonik) ovaj današnji je iz 19. st.). Povijest Točno vrijeme izgradnje crkve Blažene Djevice Marije je i danas nejasno. Najstariji dokumenti u kojoj se crkva spominje potječu iz prve polovice 14. st., iz 1326. ali ima nekih pokazatelja koji ukazuju na to da je podignuta i prije 14. stoljeća. Crkva je ima tlocrt u obliku trolista (trikonhosa), narteks joj je dograđen naknadno. U crkvi postoje tri sloja fresaka, iz tri različita razdoblja. Najstariji donji sloj je iz vremena izgradnje crkve (14. st.), srednji sloj je iz 17. stoljeća, a posljednji najviši je iz 1879. godine. Ovaj sloj fresaka je rad slikara Mihajla Gjurčinova i njegove radionice iz Galičnika. On je i autor nekoliko ikona na crkvenom ikonostasu. 1818. godine na mjesto igumana dolazi Kiril Pejčinović, koji je na tom mjestu ostao do svoje smrti 1845. Njegovim dolaskom, sa Svete gore Atos, manastir i njegovi konaci su temeljito obnovljeni i nanovo oslikani. Istovremeno pokrenuta je i biblioteka, sa školom. U to vrijeme manastir je postao značajni prosvjetiteljski i kulturni centar Sjeverne Makedonije i šire regije. U manastirskom dvorištu nalazi se grob slavenskog prosvjetitelja Kirila Pejčinovića (1770. – 1845.). Njemu u čast u manastiru se održavaju tradicionalni Međunarodni susreti književnih prevodilaca. U blizini Lešočkog manastira, kod sela Brezno, nalaze se ostatci starije crkva sv. Atanazija. Ta crkva je iz 14. st. izvrstan je primjer bizantske arhitekture. Dio mramornih stupova, dijelovi crkvenog ikonostasa, danas se nalaze u Gradskom muzeju Tetovo. Manastir je više puta teško oštećivan, rušen, pa zatim obnavljan. Prvi put 1690. godine za osmanlija, drugi put je manastir teško oštećen za etničkih borbi u Zapadnoj Sjevernoj Makedoniji 2001. godine od strane paravojnih snaga albanaca. Danas su manastrirski konaci tijekom ljeta u funkciji turizma, u njima je moguće odsjesti. Pored manastira je autobusna stanica, s koje voze autobusi na redovnim linijama za Tetovo. Izvori Vanjske poveznice Манастирот во Лешок Св.Атанасиј[neaktivna poveznica] (mak.)