Museu Arqueològic de la República de Macedònia del Nord

El Museu Arqueològic de la República de Macedònia del Nord es troba a la ciutat de Skopje, a Macedònia del Nord, i s'inaugurà el 1924. Història Una primera col·lecció d'objectes arqueològics de Macedònia del Nord es trobava en la facultat de filosofia de Skopie. Poc després, el 1924, es creà el Museu de Skopie, amb un sector arqueològic, un altre d'etnogràfic i un altre d'història medieval. Estigué fins al 1945 en Kurshumli An i entre els anys 1945 i 1963 en un edifici que havia tingut funcions militars, a la Fortalesa de Skopje. El terratrèmol en la ciutat l'any 1963 va provocar que el museu tornàs a Kurshumli An. El 2014 s'inauguraren unes noves instal·lacions al bell mig de Skopje, que és la seu oberta a hores d'ara. Col·leccions Aquest museu comprén objectes arqueològics de tot el territori de la República de Macedònia del Nord. Les col·leccions es divideixen en seccions: Prehistòria, Antiguitat, Edat mitjana, Antropologia, Numismàtica i Lapidarium. Prehistòria La major part dels objectes del Paleolític, —eines de pedra i restes d'animals— provenen de la Cova de Makarovec i del jaciment de Golema Pest. Del neolític n'hi ha objectes procedents sobretot de dos grups culturals, el d'Amzabegovo i el de Velushina. Entre aquests hi ha objectes de ceràmica d'ús domèstic i ritual, i altres objectes destinats al culte i eines de materials diferents. En destaquen les nombroses figuretes femenines. En la part final d'aquest període sorgeixen alguns objectes pertanyents a la Cultura de Vinča. L'edat del coure (cap als 4200-2000 abans de la nostra era) està representada en el museu per figuretes antropomòrfiques i unes altres amb forma d'animals, atuells de ceràmica, eines de coure i altres materials, entre altres objectes. Molts en procedeixen de jaciments de dos assentaments relacionats amb una mateixa cultura, de Shuplevec i Bakarno Gumno. A l'edat del bronze (fins al segle xii abans de la nostra era) pertanyen una sèrie d'objectes de ceràmica i eines de pedra i de metall, entre altres. N'és destacable la ceràmica de molt diverses formes de l'edat del bronze mitjà del jaciment de Radoborska, a prop de Bitola. Altres objectes de l'edat del bronze recent, dels segles XIII-XII ae, com ara atuells que imiten la ceràmica micènica, joies per a dones i objectes d'ús quotidià masculins, pertanyen a la necròpoli de Dimov Grov. D'altra banda, l'edat del ferro (entre els segles XI i VI abans de la nostra era) està representada per moltes peces de ceràmica de diferents formes; armes i estris de ferro, i joies provinents d'enterraments, moltes de les quals mostren una riquesa destacable. Són singulars una sèrie d'objectes de bronze coneguts com a "bronzes macedoniopeonis", de significat religiós. Antiguitat La secció de l'Antiguitat es divideix entre les troballes dels períodes arcaic, clàssic, hel·lenístic, romà i de l'Antiguitat tardana. Del període arcaic (cap a 660-460 abans de la nostra era) destaquen les troballes de l'antiga ciutat de Lignida i de Gorna Porta, entre les quals hi ha màscares d'or, armes, joies i atuells. També, en una tomba de Tetovo es trobà la figureta de bronze d'una mènada datada de cap als 520-510 ae. Al període clàssic (segles V-IV ae) pertanyen una altra sèrie d'objectes entre els quals hi ha atuells de ceràmica de figures vermelles. En destaca una hídria amb una representació del culte a Dionís. També hi pertanyen armes, figuretes de terracota i joies. Entre aquestes destaca un important grup de joies procedents del jaciment de Gorna Porta. Dins del període hel·lenístic (323-31 ae) n'hi ha moltes joies, armes, figuretes de terracota, atuells de ceràmica i metall tant importades com de fabricació autòctona, i altres estris d'ús quotidià. Sobreïxen els objectes que procedeixen del jaciment d'Isar (a Marvinci), i de l'antiga Lignida. De l'època romana, representada en el museu per molts objectes d'ús quotidià, destaquen la reconstrucció d'un carro d'ús funerari, ampolles de vidre multicolors, figuretes de terracota i joguets infantils. A l'Antiguitat tardana (segles IV-VI) pertanyen artefactes diversos: llums, joies, objectes de vidre, atuells i objectes decoratius, etc. Alguns en pertanyen a l'art paleocristià. En destaca una diatreta ricament decorada. Edat mitjana i període otomà A l'alta edat mitjana (segles VII-IX) pertanyen alguns objectes de la cultura romana d'Orient primerenca, així com dels pobles eslaus que s'assentaren a la zona en aquesta època. Molts són utensilis d'ús quotidià trobats en tombes d'aquest període. Altres objectes estan relacionats amb el cristianisme. Una altra part pertany a una època posterior, els anys de la denominada "edat mitjana madura" (1000-1206). Més tard, en la baixa edat mitjana abunden els objectes d'ús litúrgic. En destaca un dipòsit de joies d'aquest període, trobat a Gorno Orizari. D'altra banda, la col·lecció permanent corresponent al període otomà, que abasta des del segle XIV fins al 1912, es compon sobretot d'objectes de ceràmica i vidre, i de joies d'argent. Numismàtica La col·lecció de monedes es divideix en una secció de monedes de l'Antiguitat, amb peces compreses entre els segles VI abans de la nostra era i l'Antiguitat tardana i, d'altra banda, una secció de monedes medievals, d'entre els segles V i XIV. Les més antigues són monedes de les tribus de Peònia, dels més antics reis i ciutats de Macedònia i de l'època romana. Les més representatives pertanyen a la seca romana d'Estobos i al període romà d'Orient d'entre els segles XI i XIII. Lapidarium El museu també acull una col·lecció d'inscripcions epigràfiques, làpides i escultures, sobretot d'època romana. En destaquen les singulars làpides de l'àrea de Tikveš i les estàtues provinents de l'antiga ciutat d'Estíbara. Referències