Cerkev sv. Nikolaja, Saint-Nicolas-de-Port

Katoliška župnija in romarska cerkev sv. Nikolaja v Saint-Nicolas-de-Portu, občini v departmaju Meurthe-et-Moselle v francoski zgodovinski regiji Lorena, se je začela graditi konec 15. stoletja in je bila končana sredi 16. stoletja. Posvečena je sv. Nikolaju iz Mire in velja za največjo in zadnjo cerkev, zgrajeno v Franciji v flamboyant slogu. Cerkev ima številna vitraje iz 16. stoletja. Leta 1840 je bila cerkev v Franciji uvrščena na seznam zgodovinskih spomenikov (Monument historique). Papež Pij XII. je cerkev leta 1950 povzdignil v status manjše bazilike. Še danes v cerkvi vsako leto decembra poteka procesija v čast sv. Nikolaja. Zgodovina Leta 1098 so iz njegove grobnice v italijanskem mestu Bari v Port prinesli relikvijo svetega Nikolaja, škofa iz Mire, in jo tam hranili v kapeli, posvečeni Notre-Dame. V Portu je obstajal brod čez reko Meurthe, ki ga je nadzorovala opatija Gorze. Že leta 1101 je bila prva romarska cerkev posvečena in posvečena svetemu Nikolaju. Leta 1193 jo je nadomestila večja cerkev. Romanja in maše so v Port privabljale romarje in trgovce z vse Evrope, kar je utrdilo bogastvo mesta. Po zmagi v bitki pri Nancyju leta 1477 nad Karlom Drznim, zadnjim vojvodo Burgundije, je vojvoda René II. Lotarinški podprl gradnjo nove cerkve. V zahvalo za zmago je sv. Nikolaja razglasil za zavetnika Lorene. Temeljni kamen Velike cerkve (Grande Église), ki je postala nacionalno svetišče Lorene, je bil položen leta 1495. Prezbiterij in transept sta bila dokončana pred letom 1510, ladja pa nekaj let pozneje. Stolpa sta bila postavljena do leta 1544 in okoli leta 1560 prekrita s svinčenimi kupolami. Leta 1635, med tridesetletno vojno, je bila cerkev oropana in požgana. Nekateri vitraji so bili v požaru izgubljeni. Med letoma 1847 in 1855 so bila okna restavrirana, delno zamenjana in ponovno sestavljena. Arhitektura Zunanjost Na zahodni fasadi se dvigata dva kupolasta stolpa, visoka 87 oziroma 85 metrov. Portalni steber večstopenjskega glavnega portala s koničastim lokom krasi kip sv. Nikolaja, ob čigar vznožju je vidna solnica s tremi učenjaki, ki so bili obujeni od mrtvih. Številne niše na fasadi in arhivolte ne vsebujejo figur; domnevno niso bile nikoli upodobljene. Ohranjeni so le baldahini, okrašeni z kroketi, in konzole pod podstavki, izklesane z živalmi in grotesknimi figurami. Vsi trije portali, tako kot okna z loki in rozeta, so okrašeni z zatrepi. Frizi z kroketi in krogi nad glavnim portalom uokvirjajo figuro Kristusa, ob straneh pa dva angela držita grba. Oporniki na zunanjih stenah prenašajo potisk oboka na opornike, ki jih kronajo visoke fiale. Na dnu strehe so nameščeni veliki, štrleči bruhalniki s figurativnimi vzorci. Na ulici Rue des Fonts so še vedno vidne trgovske trgovine, vklesane v zunanjo steno cerkve. Notranjost Cerkev je triladijska z dvodelnim transeptom, ki ne sega dlje od ladje in prezbiterija s petosminsko apsido in dvema stranskima apsidama. Tri dvodelna lancetna okna, ki segajo do oboka, osvetljujejo prezbiterij. Ladja ima dve nadstropji in nenavaden, nagnjen tloris. Velika okna v svetlobnem nadstropju so postavljena nad visokimi arkadami s koničastimi loki, ki se odpirajo proti stranskim ladjam. Triforija ni. Ladjo in transept pokriva zvezdasti obok, ki ga podpirajo visoki stebri brez kapitelov. Le ozki, dekorativni obroči označujejo prehod, kjer se rebra oboka združijo s stebri. Severno in južno fasado transepta prebijata dve veliki štiridelni okni, katerih zgornji konci tvorijo rozeto. Južni krak transepta ima značilen steber, ki je v zgornjem delu zasukan. Stenske poslikave V cerkvi so odkrili stenske poslikave iz začetka 16. stoletja. Večina slik je na stebrih. Med drugim prikazujejo svetega Iva, svetega Martina, ki si deli plašč z beračem, in sveto Apronijo, sestro svetega Aperja (Epvreja), škofa iz Toula. En prizor prikazuje Marijo z otrokom Kristusom, obkroženo z Janezom Krstnikom, apostolom Janezom in svetim Deziderijem, prvim škofom iz Langresa, ki drži njegovo glavo v roki. Drug prizor prikazuje Marijo Magdaleno, ki jo angeli dvigajo v nebesa, na ozadju bazilike Sainte-Marie-Madeleine v Saint-Maximin-la-Sainte-Baume v Provansi. Nadaljnja slika prikazuje Snemanje s križa. Vitraji Pri izdelavi vitrajev je sodelovalo več delavnic. Več kot trideset stekel, ustvarjenih med letoma 1508 in 1510, izvira iz neimenovane delavnice v Loreni, vključno z oknom v severni apsidi, ki prikazuje svetega Sebastijana in obglavljenje svete Barbare. Za tri velika korna okna je vojvoda René II. Lorenski naročil delo takrat znanemu slikarju stekla Nicolasu Droguetu iz Lyona, ki je do leta 1510 delal v Saint-Nicolas-de-Portu. Omenjena je tudi delavnica v Troyesu in slikar stekla po imenu Jacot; njegova vitraja so ohranjena v stolnici v Saint-Étienneu in kolegijski cerkvi Saint-Gengoult v Toulu. Večino oken je izdelal Valentin Bousch iz Strasbourga, ki je med letoma 1514 in 1520 v Saint-Nicolas-de-Portu vodil pomembno delavnico z več zaposlenimi. Med drugim je ustvaril ... Okno z upodobitvijo Kristusove preobrazbe in spodnji prizori Mučeništva svetega Sebastijana v oknu v severni ladji kora sta bila ustvarjena. Zgornji prizori tega okna, ki prikazujejo Poklon modrecev, se pripisujejo znani nürnberški delavnici Veita Hirschvogla, ki je izdelal tudi številne vitraže po načrtih Albrechta Dürerja. Karikature za okno bazilike svetega Nikolaja je okoli leta 1508/10 ustvaril slikar in Dürerjev sodelavec Hans Süß von Kulmbach. Oprema Skulpture svetega Roka, svetega Sebastijana, svetega Štefana in Pieta izvirajo iz 16. in 17. stoletja. Oltar krstilnice izvira iz okoli leta 1515. Oltarna slika prikazuje Jezusa in dvanajst apostolov. Figura Madone z detetom v Notre-Dame de Port izvira iz 13. stoletja. Sklici Literatura Michel Hérold: Découvrir la basilique de Saint-Nicolas-de-Port. Connaissance et Renaissance de la Basilique, Saint-Nicolas-de-Port 2008, ISBN 2-9525452-2-7. Michel Hérold: Les vitraux de la basilique de Saint-Nicolas-de-Port. Connaissance et Renaissance de la Basilique, Saint-Nicolas-de-Port 1996. Zunanje povezave Base Mérimée: Basilique Saint-Nicolas, Ministère français de la Culture. (francosko) Base Palissy Pietà aus dem 16. Jahrhundert Basilique Saint-Nicolas Pfarrei Saint-Nicolas (abgerufen am 1. Mai 2015)