NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Cloître des Récollets

Le cloître des Récollets est un ancien couvent médiéval du quartier de l’Ancienne Ville de Metz en Moselle. Les bâtiments actuels accueillent l'Institut européen d’écologie de Jean-Marie Pelt et les archives municipales. Contexte historique Fondé par des moines de l’ordre des Cordeliers qui s’installèrent sur la colline Sainte-Croix en 1230, le cloître fut occupé à partir de 1602 et jusqu’à la Révolution par des Récollets qui s’y établirent à leur place. Construction et aménagements L’édifice a été construit aux XIIIe et XIVe siècles. La salle capitulaire, le jardin central et son puits ainsi que le cloître en sont représentatifs. Les galeries gothiques et la salle capitulaire ne sont pas voûtées, mais plafonnées à l'aide de bois comme on peut le voir aujourd'hui. Les galeries voûtées sont en effet rares à Metz, et le principe d'utilisation du bois reprend celui utilisé en général dans l'architecture civile. On peut remarquer un gisant et des pierres tombales enchâssés dans les murs du cloître, ainsi que d'anciennes colonnes à décors floraux (probablement de l'ancienne chapelle), placées de façon isolée dans les jardins. En 1975 une peinture murale des années 1330-40 représentant l'Annonciation a été découverte dans une niche du mur occidental du cloître, agrandie plus tard pour former l'enfeu d'un certain Jean Braidy, mort en 1373. Au XVIIe siècle l'édifice est en partie remanié avec des matériaux réemployés. La porte donnant sur la rue des Murs, conservée après le réaménagement des années 1960, témoigne de l'architecture classique adoptée. Affectations successives En 1791, l’armée du Rhin s’y installe. L’église du couvent et la quatrième galerie du cloître furent détruites en 1804. Au XIXe siècle, les bâtiments accueillent un orphelinat. Depuis 1972, le couvent abrite l’Institut européen d’écologie fondé par l'adjoint à la mairie Jean-Marie Pelt et depuis 2002, les archives municipales de la ville de Metz. Les façades, toitures et galeries du couvent sont classées monument historique depuis le 23 mars 1972. Galerie de photographies Personnalités liées au cloître Gabriel Sagard Bibliographie Ernest de Bouteiller « Sur deux pierres tombales trouvées aux Récollets de Metz (XIVe et XVe siècles) » dans le Bulletin de la Société d’archéologie et d’histoire de la Moselle, 1861, p. 151. Charles-Henri Burtin, « Notices historiques (sur les anciens monastères de Metz : Carmélites, Récollets, Saint-Clément, Saint-Vincent) », Le Vœu national, 1882-1883. Notes et références Voir aussi Articles connexes Liste des monuments historiques de Metz Liens externes Ressource relative à l'architecture : Mérimée Portail de Metz Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de l’architecture chrétienne Portail des monuments historiques français
АЕЦ „Катеном“

АЕЦ „Катеном“ е атомна електрическа централа в Лотарингия, в община Катеном, Франция, на р. Мозел между Тионвил (на 10 км нагоре по реката) и Трир (80 км надолу). Близо е до град Люксембург (35 км) и Мец (40 км). Описание Има 4 реактора с вода под налягане, които са построени между 1979 и 1991 и всеки от тях произвежда 1300 MW електричество. Централата е относително модерна и голяма. През 2006 произвежда най-много електричество (34 TWh) – само след АЕЦ Гравлин (38.5 TWh) и АЕЦ Палуел (34.9 TWh). Охлаждане Използват се четири отделни охладителни кули, които използват 890000000 м3 вода от река Мозел годишно. Допълнително е създадено езерото Миргенбах, за да съхранява вода. През 1985 е създадено и друго езеро в планината Вогези. Създаването му е наводнило някои подземни части на Линията „Мажино“ Събития През март 2001, от сградата на реактор 3 са евакуирани 131 души, заради фалшива тревога. Никой не е ранен и няма изпусната радиация. На 12 март 2008, служител е изложен на около 1/20 от годишната максимална доза. Осем работника са изложени на радиация през март 2005. Източници
Central nuclear de Cattenom

La central nuclear de Cattenom es una central nuclear ubicada en Cattenom, Francia, tiene una altura de 5 km y una base de 3 km. Es operada por Électricité de France. Cuenta con una capacidad de generar 5448 megawatts. También es la tercera generadora de energía eléctrica en el país solo detrás de la Central nuclear de Gravelines y la Central nuclear de Paluel.​ Referencias Enlaces externos Portal:Energía. Contenido relacionado con Energía. Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Central nuclear de Cattenom.
Centrale nucleare di Cattenom

La centrale nucleare di Cattenom è una centrale nucleare francese situata nella Lorena, sul territorio del comune di Cattenom, a nord di Thionville (10 km), a prossimità della Mosella e ai bordi del lago artificiale di Mirgenbach. La centrale si trova anche a prossimità del confine con il Lussemburgo (20 km a nord) e con la Germania (20 km a est). L'impianto è composto da 4 reattori PWR operativi – modello P4 REP 1300 – da 3 817MWt e da 1 362MWe. I 4 reattori di Cattenom fanno parte di un programma comprendente una serie di 20 reattori del modello P4 REP 1300 (2 Belleville, 4 Cattenom, 2 Flamanville, 2 Golfech, 2 Nogent, 4 Paluel, 2 Penly 2 Saint-Alban). Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su centrale nucleare di Cattenom Collegamenti esterni (FR) Centrale nucléaire de Cattenom, su edf.fr. URL consultato il 30 settembre 2018 (archiviato dall'url originale il 28 settembre 2018). (FR) Centrale nucléaire de Cattenom, su asn.fr. (EN) IAEA - Nuclear Power Reactors in the World, 2018 edition (PDF), su www-pub.iaea.org. (EN) IAEA - PRIS database - Nuclear Power Reactor Details - CATTENOM-1, su pris.iaea.org. (EN) IAEA - PRIS database - Nuclear Power Reactor Details - CATTENOM-2, su pris.iaea.org. (EN) IAEA - PRIS database - Nuclear Power Reactor Details - CATTENOM-3, su pris.iaea.org. (EN) IAEA - PRIS database - Nuclear Power Reactor Details - CATTENOM-4, su pris.iaea.org.
Kerncentrale Cattenom

De kerncentrale Cattenom is een kerncentrale in de Franse gemeente Cattenom, gelegen in de Franse regio Grand Est. De kerncentrale ligt op 35 km van de stad Luxemburg, 9 km van de grens met het groothertogdom Luxemburg en 12 km van het Duitse Saarland. Zowel in vermogen als in productie is het een van de grootste kerncentrales van Frankrijk. Er werken 1200 werknemers van EDF, vooral ten tijde van onderhoudscycli wordt dit aantal verdubbeld met werknemers van onderaannemers. De centrale gebruikt water uit de Moezel als koeling. Als bijkomende veiligheidsvoorziening zijn er ook twee kunstmatige meren aangelegd. Het stuwmeer van Mirgenbach (ook bekend als étang de Tilly) aangrenzend aan het domein van de kerncentrale en het meer dan 100 km verwijderde 304 ha grote stuwmeer van Pierre-Percée (ook lac du Vieux-Pré) in de Vogezen laten toe bij laag debiet van de Moezel, ter compensatie water uit de meren vrij te geven, en zo het debiet van de Moezel voldoende groot te houden. Op 7 oktober 2010 kondigde EDF de intentie aan middels bijkomende investeringen de reactoren langer dan de voorziene 40 jaar operationeel te willen houden. Vanuit de 36 meest nabijgelegen Luxemburgse gemeenten werd door inwoners en sympathisanten in 2011 hiertegen protest georganiseerd. Eerder in 2010 waren er ook al vanuit de Duitse grensstreek manifestaties tegen de aanwezigheid van de centrale georganiseerd. Vermogen De centrale omvat vier drukwaterreactoren, elk van 1.300 MW. De centrale produceerde in 2009 33,7 TWh, in 2010 net geen 35 TWh. Het recordjaar tot heden was 2005 toen er 38,2 TWh werd geproduceerd. De cumulatieve belasting bedraagt 73,7% van het theoretisch maximum.
Elektrownia jądrowa Cattenom

Elektrownia jądrowa Cattenom (fr. Centrale Nucléaire de Cattenom) – francuska elektrownia jądrowa położona w sąsiedztwie miasteczka Cattenom, w regionie Lotaryngia, nad rzeką Mozelą. Elektrownia położona jest w niedużej odległości od Luksemburga (35 km), Metz (40 km) i Trewiru (80 km). Elektrownia posiada cztery bloki energetyczne. Operatorem jest Électricité de France. Elektrownię budowały firmy GTM i Spie Batignolles. Elektrownia Elektrownia zatrudnia około 1200 pracowników. Do studzenia wody chłodzącej reaktory używa się 4 kominów chłodniczych, zużywających rocznie około 890 mln m³ wody z Mozeli. Dodatkowo stworzono dwa rezerwuary wody, jezioro Mirgenbach i zbiornik w dolinie Pierre-Percée. Utworzenie tego ostatniego spowodowało zalanie części Linii Maginota, Ouvrage Kobenbusch. Bezpieczeństwo W czerwcu 2013 roku doszło do pożarów transformatorów w blokach nr 1 (7 czerwca) i nr 3 (11 czerwca). W przypadku tego pierwszego doszło do automatycznego wyłączenia się reaktora. 12 marca 2008 jeden z pracowników elektrowni otrzymał jednorazowo 1/20 rocznej dozwolonej dawki promieniowania. W marcu 2005 doszło do napromieniowania 8 pracowników elektrowni. W trakcie fali upałów w 2003 roku zezwolono na zrzut wody bez chłodzenia do Mozeli. Jeden z takich zrzutów spowodował przekroczenie, dopuszczalnego decyzją prefekta, wzrostu temperatury wód rzeki o 0,7°C (wobec dopuszczalnego 1,5°C). W marcu 2001 z powodu fałszywego alarmu ewakuowano 131 osób z bloku nr 3. Reaktory Bibliografia World Nuclear Association: Cattenom-1, France. [dostęp 2013-11-16]. (ang.). World Nuclear Association: Cattenom-2, France. [dostęp 2013-11-16]. (ang.). World Nuclear Association: Cattenom-3, France. [dostęp 2013-11-16]. (ang.). World Nuclear Association: Cattenom-4, France. [dostęp 2013-11-16]. (ang.). Linki zewnętrzne EJ Cattenom na stronach EdF (fr.)
Usina Nuclear de Cattenom

A Usina Nuclear de Cattenom é uma usina nuclear situada no Grand Est, comuna Cattenom, na França, no Rio Mosela entre Thionville (7 km a montante) e Trier (48 km a jusante). Ela está perto da cidade de Luxemburgo (22 km) e Metz (32 km). Descrição A instalação é composta de 4 reatores de água pressurizada que foram todos construídos entre 1979 e 1991, e têm uma potência elétrica de 1300 MW cada. A usina é relativamente moderna e grande. Em 2006 foi a terceira maior produtora de eletricidade (34 TWh) dentree as usinas nucleares na França atrás de Gravelines (38.5 TWh) e Paluel (34.9 TWh). A unidade emprega cerca de 1.200 trabalhadores e cerca de 1.000 mais durante o tempo de interrupção (para realizar os serviços de manutenção). A estação recebeu a sua certificação ISO 14001 em 2005, e ganhou seu ISO 9001 e OHSAS 18001 em 2007. Refrigeração A usina utiliza 4 torres de resfriamento que utilizam 890.000.000 m3 de água do Mosela anualmente. Além disso, uma reserva de água no local, o Lago Mirgenbach, foi criada. A criação deste lago conduziu à inundação das partes subterrâneas da Ouvrage Kobenbusch, parte da Linha Maginot. Em 1985, um lago artificial também criado no vale Pierre-Percée em Vosges. Durante a onda de calor na europa em 2003 , permitiu-se despejar a água com calor residual usada para o resfriamento diretamente no rio Mosela. O aquecimento da água, nestes casos, é limitada a 1,5 graus Celsius por decreto prefeitoral. Aquecimento de 2,2 graus foi provocado acidentalmente uma vez. Eventos Em Março de 2001, o edifício do reator da Unidade 3, foi evacuada com 131 pessoas, aparentemente devido a um falso alarme. Ninguém ficou ferido e não houve nenhum lançamento de radiação. Oito trabalhadores foram expostos à radiação em Março de 2005. Em 12 de Março de 2008, um empregado foi exposto a cerca de 1/20 do máximo dose anual permitida. Em 28 de fevereiro de 2013, dois trabalhadores por contrato morreram e um terceira ficou seriamente ferido em um acidente durante o trabalho de manutenção no edifício do reator. Eles estavam trabalhando em uma plataforma que parece ter se soltado causando a queda dos trabalhadores por vários metros até o chão abaixo. Em 7 de junho de 2013, o transformador da unidade 1 pegou fogo. O bloco ligou-se automaticamente e ninguém ficou ferido. Em 11 de junho de 2013, o transformador da unidade 3 pegou fogo. Bifenilpoliclorado foi usado na construção do transformador, que é conhecido por ser tóxico e cancerígeno quando inalado. Na noite de 31 de janeiro de 2017, por volta das 10 da noite, um edifício administrativo pegou fogo. Os reatores não foram desligados e continuaram em operação normal após o incêndio. Esta lista não pretende ser completa. As referências incluem a lista oficial da ASN, que nomeia 88 eventos entre Março de 2000 e Março de 2008. Resistência à terremotos O Ministério da Ecologia declarou que a área em torno de Cattenom tem um risco muito baixo de ocorrência de terremotos. Referências
АЭС Каттеном

АЭС Каттеном (фр. Centrale nucléaire de Cattenom) — действующая атомная электростанция на северо-востоке Франции в регионе Лотарингия. АЭС расположена на территории коммуны Каттеном в департаменте Мозель. При выборе места для станции был предусмотрен риск наводнения — она расположена в 3 км от реки Мозель и находится на 20 метров выше отметки всех происходивших в этом регионе когда-либо наводнений. АЭС включает в себя 4 энергоблока с реакторами с водой под давлением (PWR) P’4 разработки Framatome мощностью по 1362 МВт каждый. Информация об энергоблоках Примечания
АЕС Каттеном

АЕС Каттеном (фр. Centrale nucléaire de Cattenom) — діюча атомна електростанція на північному сході Франції в регіоні Лотарингія. АЕС розташована на території комуни Каттеном в департаменті Мозель. При виборі місця для станції був передбачений ризик повені — вона розташована за 3 км від річки Мозель і знаходиться на 20 метрів вище позначки всіх повеней, що колись відбувалися в цьому регіоні. АЕС включає в себе 4 енергоблоки з реакторами з водою під тиском (PWR) P'4 розробки Framatome потужністю по 1362 МВт кожен. Історія Рішення про розміщення електростанції датується 1978 роком (уряд Раймона Барра). Люксембург тоді рішуче оскаржив це рішення. Розташування реакторів станції почалося в 1979 році і закінчилося в 1991 році. Станція була розташована на місці колишніх казарм 168-го піхотного полку, який відповідав за оборону робіт лінії Мажино, які розташовані в лісі Каттеном (структура Гальгенберга, структура Кобенбуша, структура Буа-Карре та ін.). З самого початку проекту атомній електростанції Каттеном протистояли у Франції, Люксембурзі, Німеччині та особливо в прикордонному регіоні Саар. Події У березні 2001 року реакторну будівлю енергоблоку No3 було евакуйовано зі 131 людиною, ймовірно, через помилкову тривогу. Ніхто не постраждав, викидів радіації не було. У березні 2005 року вісім працівників зазнали опромінення. 12 березня 2008 року працівник отримав приблизно 1/20 річної максимально допустимої дози. 28 лютого 2013 року двоє контрактників загинули і третій отримав важкі травми внаслідок нещасного випадку під час ремонтних робіт у будівлі реактора. Вони працювали на платформі, яка, схоже, від’єдналася, скинувши працівників на кілька метрів на поверх нижче. 7 червня 2013 року загорівся силовий трансформатор блоку №1. Блок автоматично вимкнувся, і ніхто не постраждав. 11 червня 2013 року загорівся силовий трансформатор енергоблоку №3. У конструкції трансформатора використовувався поліхлордифеніл, який, як відомо, є токсичним і канцерогенним при вдиханні. Увечері 31 січня 2017 року близько 22 години загорілася адміністративна будівля. Реактори не були зупинені і продовжували працювати в нормальному режимі після пожежі. Цей список не є повним. Посилання включають офіційний список ASN, у якому названо 88 подій між березнем 2000 року та березнем 2008 року. Інформація по енергоблоках Примітки
Rockhal

El Rockhal és una sala de concerts situada a Esch-sur-Alzette, al Gran Ducat de Luxemburg. Inaugurada el 23 de setembre de 2005, té una capacitat màxima de 6.500 persones, i està situada en l'antic emplaçament industrial de Belval. El Rockhal consta de diverses parts: La sala principal amb una capacitat màxima de 6.500 places de peu o 2.800 seients en una àrea de 2.625 m². El Club, un petit local, amb una capacitat màxima de 1.100 places de peu sobre una superfície de 560 m². «The Floor», situat al segon pis, té una capacitat de 200 places. El Centre de Recursos i Música amb sis sales d'assaig, un estudi d'enregistrament, un estudi de ball i un centre de documentació. El «Rockhalcafé», un bar i un restaurant, que també acull espectacles més petits. El primer concert organitzat el 23 de setembre de 2005 va ser per The Prodigy i després Korn, l'endemà. [2] Depeche Mode es va presentar a la sala de concerts el 6 de maig de 2009 durant la seva gira Tour of the Universe per presentar el seu dotzè àlbum Sounds of the Universe, enfront d'una multitud de 6.000 persones. Vegeu també Aalt Stadhaus Den Atelier Referències Enllaços externs Web oficial
Rockhal

Die Rockhal (dt.: „Rock-Halle“) ist eine Konzerthalle in Esch an der Alzette im Süden Luxemburgs. Der große Saal der Rockhal hat eine Publikumskapazität von 6500 Personen. Daneben, im selben Gebäude, gibt es noch einen kleinen Saal, den Rockhal Club, für 1200 Leute sowie eine Brasserie. Die Halle wurde im September 2005 mit einem Gratiskonzert der Gruppe The Prodigy eröffnet. Bisher sind in der Rockhal aufgetreten: Blink-182, Anastacia, Die Antwoord, Chuck Berry, Joe Cocker, Christopher Cross, Daft Punk, Deep Purple, Depeche Mode, Pet Shop Boys, Die Toten Hosen, Dream Theater, Evermore, David Guetta, Jethro Tull, Kiss, Mark Knopfler, Avril Lavigne, Lana Del Rey, Linkin Park, LMFAO, Amy Macdonald, Marilyn Manson, John Mayall, Michael Schenker’s Temple of Rock (MSG), Michel Teló, Kylie Minogue, Muse, Nickelback, Nightwish, One Republic, Prince, Sean Paul, Katy Perry, Judas Priest, Lady Gaga, P!nk, Pussycat Dolls, Queen + Paul Rodgers, Rammstein, Rihanna, Rise Against, Slash, Slipknot, Ringo Starr, Gwen Stefani, Sum 41, Them Crooked Vultures, Scorpions, Tokio Hotel, Billy Talent, Mumford & Sons, In Extremo, Amon Amarth, Machine Head, ZZ TOP und viele andere. Weblinks Homepage Einzelnachweise
Rockhal

The Rockhal, officially Centre de Musiques Amplifiées, is a concert hall in Esch-sur-Alzette, in southern Luxembourg. It opened on 23 September 2005, has a maximum capacity of 6,500 people and is sited on the former industrial site of Belval in the west of Esch. Building The Rockhal consists of four different parts: The main hall with a maximum capacity of 6,500 standing places or 2,800 seats on an area of 2625 m2; The club, the small venue at the Rockhal, with a maximum capacity of 1,100 standing places on an area of 560 m2; The “Rockhalcafé”, a bar and restaurant, which also hosts smaller shows; The Music & Resources Centre with six rehearsal rooms, a recording studio, a dance studio and a documentation centre. Entertainment Since its opening, Rockhal has been one of the top entertainment venues in the country, with many international and regional artists having performed at the venue spanning a wide range of music genres. A list of notable concerts held at the venue are listed in the table below; non-concert entertainment events are also included. References External links Media related to Rockhal at Wikimedia Commons Official website
Rockhal

La Rockhal est une salle de concert située à Esch-sur-Alzette au Luxembourg. Le public frontalier qu'il soit français, belge ou allemand s’y presse pour sa programmation. D'une capacité maximale de 6 500 personnes, la Rockhal est ouverte depuis le 23 septembre 2005 sur l’ancien site industriel de Belval. Histoire La construction d'une salle de musique au Luxembourg était déjà envisagée depuis la fin des années 70. En 1995, l'installation de la salle de concert était prévue dans la halle des soufflantes sur la friche industrielle à Belval-Ouest. Finalement, ce sera un nouveau bâtiment qui verra le jour sur la friche industrielle de Belval-Ouest. En 2002, le nouveau projet de loi du Centre de Musiques Amplifiées a été déposé à la Chambre des Députés par la Ministre des Travaux Publics. Examiné par le Conseil d'État et rapporté à la Chambre des Députés, le projet de loi a été voté le 20 mars 2003. Le 21 juillet 2003, le Fonds Belval a procédé au début de la construction de la Rockhal accompagné de l’ancienne Ministre de la Culture, Erna Hennicot-Schoepges, et de nombreux invités. La Rockhal est le premier projet du Fonds Belval à Belval-Ouest. Le premier concert proposé par la salle est celui de The Prodigy, un groupe electro-rock britannique. Au cours de la pandémie de Covid-19 au Luxembourg, la Rockhal est réaménagée en centre de soins avancés à partir du 23 mars 2020. Programmation Allant du rock au reggae en passant par l'électro et le rap, le blues, le métal, la pop ou encore le jazz, la Rockhal organise pas moins de 100 et 160 concerts chaque année. Plus qu’une salle de concerts, la Rockhal est un endroit de rencontre, de partage, d’apprentissage et de fête. La Rockhal programme alors tous genres de spectacles laissant la scène aux comiques et aux arts de rue comme le Cirque du Soleil. Description de la salle La Rockhal est composée de quatre scènes : le Main Hall qui peut accueillir 6 500 visiteurs, le Club qui peut recevoir jusqu’à 1 200 personnes et enfin le Floor qui a une capacité de 250 entrées. Notes et références Voir aussi Site officiel Portail des arts du spectacle Portail de la musique Portail du Luxembourg
Rockhal

La Rockhal, ufficialmente Centre de Musiques Amplifiées, è una sala da concerto della città di Esch-sur-Alzette, nel sud del Lussemburgo. Inaugurato il 23 settembre 2005, ha una capacità massima di 6.500 persone e sorge sull'ex sito industriale di Belval, a ovest di Esch-sur-Alzette. Storia La costruzione di una sala da musica in Lussemburgo era già prevista dalla fine degli anni settanta. Nel 1995, si prevedeva che l'installazione della sala da concerto venisse realizzata nella Halle des Soufflantes, sul terreno industriale abbandonato di Belval-Ouest. Alla fine è stato costruito un nuovo edificio a Belval-Ouest. Nel 2002, il Ministro dei Lavori Pubblici ha presentato alla Camera dei Deputati una nuova proposta di legge sul Centre de Musiques Amplifiées. Esaminato dal Consiglio di Stato e ripresentato alla Camera dei Deputati, il disegno di legge è stato approvato il 20 marzo 2003. Il 21 luglio 2003, il Fonds Belval ha inaugurato la Rockhal, insieme all'ex Ministra della Cultura Erna Hennicot-Schoepges e da numerosi ospiti. La Rockhal è stato il primo progetto del Fonds Belval nel Belval-Ouest. Il primo concerto del locale è stato quello dei The Prodigy, una band electro-rock britannica. Durante la pandemia di COVID-19, la Rockhal è stato trasformato in un centro di assistenza avanzata a partire dal 23 marzo 2020. Descrizione Il Rockhal è composto da quattro parti diverse: La sala principale, con una capacità massima di 6.500 posti in piedi o 2.800 posti a sedere su una superficie di 2625 m2; Il club, la piccola sala del Rockhal, con una capacità massima di 1.100 posti in piedi su una superficie di 560 m2; il “Rockhalcafé”, un bar e ristorante che ospita anche spettacoli minori; il Music & Resources Centre, con sei sale prova, uno studio di registrazione, uno studio di danza e un centro di documentazione. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Rockhal Collegamenti esterni Sito ufficiale, su rockhal.lu. Rocklab (canale), su YouTube.
Rockhal

De Rockhal is een concertzaal in Esch-sur-Alzette, in het zuiden van Luxemburg. De zaal werd geopend op 23 september 2005, en heeft een maximale capaciteit van 6500 mensen. Het gebouw bevindt zich op het voormalig industrieel gebied van Belval in het westen van Esch. Gebouw De Rockhal bestaat uit 4 verschillende delen: De hoofdzaal met een maximale capaciteit van 6.500 staanplaatsen of 2.800 zitplaatsen op een oppervlakte van 2625 m² De Club, de kleine zaal in de Rockhal, met een maximale capaciteit van 1.100 staanplaatsen op een oppervlakte van 560 m² Het "Rockhalcafé", een bar en restaurant, waar ook kleinere shows worden georganiseerd Het Music & Resources Centre met zes oefenruimtes, een opnamestudio, een dansstudio en een documentatiecentrum