NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Національна художня галерея (Вільнюс)

Національна художня галерея (лит. Nacionalinė dailės galerija, з 1993 по 1999 рік — Національна галерея) — художня галерея в місті Вільнюс, філія Литовського художнього музею. Галерея заснована 1993 року, спеціалізується на сучасному мистецтві. Розташована на правому березі річки Няріс за адресою: проспект Конституційос 22. Структура музею виставкові зали постійної експозиції — 10 (загальна площа 1750 м²); виставкові зали тимчасової експозиції — 2 (160 м² і 1051 м²); конференц-зал (152 місця); інформаційний центр; освітній центр; запасники; книжковий магазин; кафе; офісні приміщення. Історія Національна галерея Литовського художнього музею відкрита 1993 року в будівлі колишнього музею революції. До 1999 року тут були виставлені твори литовського народного мистецтва і твори, подаровані Вітаутасом Кашубою. Через поганий технічний стан будівлі 1999 року галерея була закрита на реконструкцію. 10 вересня 2002 року уряд Литовської Республіки затвердив концепцію Національної художньої галереї, яка передбачала реконструкцію і розширення існуючої будівлі. Проект архітекторів Одріуса Бучаса, Дарія Чаплінскаса і Гінтараса Кугініса став переможцем архітектурного конкурсу, проведеного 2003 року. Реконструкція будівлі почалася 2005 року і мала тривати два роки, але зайняла 4 роки через гірший, ніж очікувалося, стан будинку. 19 червня 2009 галерея була відкрита для публіки. З нагоди відкриття в галереї була представлена ​​постійна експозиція, присвячена литовському мистецтву 20-го століття, і міжнародна виставка «Діалог квітів і звуків. Роботи М. К. Чюрльоніса і сучасників». Колекція Колекція творів мистецтва Литви налічує понад 46 000 експонатів: живопис, скульптура, графіка, фотографія, інсталяції та відео-арт. У постійній експозиції представлено 450 творів мистецтва 180 авторів. Посилання Офіційний сайт музею (лит.) (англ.) Национальная художественная галерея при Литовском художественном музее / Музеи Литвы (рос.) Национальная художественная галерея (WEB-Archive) / Vilnius Tourism (рос.)
Rathaus Kaunas

Das Rathaus Kaunas (lit. Kauno rotušė) befindet sich in der ehemaligen litauischen Hauptstadt Kaunas und ist eines von drei historisch erhaltenen Rathäusern in Litauen (die anderen sind das Rathaus Vilnius und das Rathaus Kėdainiai). Das Rathaus liegt am historischen Rathausplatz in der Altstadt Kaunas. Der Rathausturm ist 53 Meter hoch. Das Rathaus wird wegen seiner hohen, weißen Gestalt umgangssprachlich „Weißer Schwan“ genannt und heute vornehmlich für feierliche, repräsentative Veranstaltungen, Konzerte, Festivals (zum Beispiel, Pažaislis-Festival), für Hochzeitszeremonien („Hochzeitspalast“) sowie für den Empfang hoher Gäste genutzt. Geschichte Im Jahr 1542 wurde mit dem Bau des neuen Rathauses im gotischen Stil begonnen, nachdem der Vorgängerbau durch einen Brand vollständig zerstört worden war. 1562 konnte das Gebäude fertiggestellt werden. Es verfügte ursprünglich lediglich über eine Etage, ohne Turm, jedoch mit gewölbten Kellerräumen, in denen sich auch das Gefängnis befand. Noch im 16. Jahrhundert wurden die zweite Etage und der Turm im Renaissancestil hinzugefügt. Durch die Stadtbrände 1670 und 1732 wurde auch das Rathaus in Mitleidenschaft gezogen. Während der Jahre 1771 bis 1780 wurde es erneut rekonstruiert. Dabei wurde der Turm um ein Stockwerk erhöht. Der Architekt J. Matekeris gestaltete Fassade und Inneres im Stil des Barock und des Klassizismus neu. 1795 fiel Kaunas bei der dritten polnischen Teilung an Russland. Das Rathaus wurde nicht mehr gebraucht. Im 19. Jahrhundert wurde das Gebäude für verschiedene Zwecke genutzt, so waren etwa die Räumlichkeiten der russisch-orthodoxen Kirche, ein Munitionslager und das russische Theater hier untergebracht. In den Jahren 1869 bis 1944 befand sich in dem Bauwerk wieder die Stadtverwaltung. Anfang der 1970er Jahre fand eine weitere Restaurierung des alten Gebäudes statt. Seit 1973 wird das alte Rathaus als Standesamt benutzt. Die letzte Renovierung des Rathauses wurde 2005 getätigt. Dabei wurden die Fassade und die Turmuhr erneuert sowie Fenster und Türen ausgetauscht. Im Keller befindet sich eine historische Ausstellung des Stadtmuseums. Literatur Antanas Pilypaitis. Kauno rotušė. – V.: Valstybinė politinės ir mokslinės literatūros leidykla, 1961. Vytautas Levandauskas, Regina Levandauskienė, Žibartas Simanavičius. Kauno rotušės aikštė. – V.: Mintis, 1981. Weblinks Fotogalerie Museum im Rathaus (engl.) Einzelnachweise
Hôtel de ville de Kaunas

La mairie de Kaunas (en lituanien Kauno rotušė) est situé dans l'ancienne capitale lituanienne Kaunas et est l'un des trois hôtels de ville historiquement conservés en Lituanie (les autres sont l'hôtel de ville de Vilnius et l'hôtel de ville de Kėdainiai. La mairie est située sur la place historique de la mairie de la vieille ville de Kaunas. La tour de la mairie mesure 53 mètres de haut. L'hôtel de ville est familièrement connu sous le nom de « cygne blanc » en raison de sa grande forme blanche et est maintenant utilisé exclusivement comme bureau d'enregistrement (« palais des mariages »). Historique En 1542, la construction du nouvel hôtel de ville de style gothique commença après que le bâtiment précédent eut été complètement détruit par un incendie. Le bâtiment pouvait être achevé en 1562. À l'origine, il n'avait qu'un étage, sans tour, mais avec des caves voûtées qui abritaient également la prison. Toujours au XVIe siècle, le deuxième étage et la tour de style Renaissance ont été ajoutés. La mairie a également été touchée par les incendies de la ville en 1670 et 1732. Il a été reconstruit à nouveau entre 1771 et 1780. La tour a été surélevée d'un étage. L'architecte J. Matekeris a redessiné la façade et l'intérieur dans le style baroque et classicisme. En 1795, Kaunas tomba aux mains de la Russie lors du troisième partage de la Pologne. La mairie n'était plus nécessaire. Au XIXe siècle, le bâtiment a été utilisé à diverses fins, telles que les locaux de l'église orthodoxe russe, un magasin de munitions et le théâtre russe. Dans les années 1869 à 1944, l'administration de la ville était à nouveau située dans le bâtiment. Une autre restauration de l'ancien bâtiment a eu lieu au début des années 1970. L'ancien hôtel de ville sert de bureau d'état civil depuis 1973. La dernière rénovation de la mairie date de 2005. La façade et l'horloge de la tour ont été rénovées et les fenêtres et les portes ont été remplacées. Au sous-sol se trouve une exposition historique du musée de la ville. Littérature Antanas pilypaïtis. Kauno rotušė. - V. : Valstybinė politinės ir mokslinės literatūros Leidykla, 1961. Vytautas Levandauskas, Regina Levandauskienė, Žibartas Simanavičius. Kauno rotušės aikštė. - V. : Mintis, 1981. Liens web galerie de photos Musée dans la mairie Références Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de la Lituanie
Ratusz w Kownie

Ratusz w Kownie (lit. Kauno rotušė) – ratusz w Kownie, na Starym Mieście, przy pl. Ratuszowym, pochodzący z XVI wieku, popularnie nazywany przez kownian "białym łabędziem". Liczy 53 metry wysokości. Został wzniesiony w 1542 roku jako niski nieotynkowany budynek pozbawiony wieży. W latach 1771–1780 gmach przebudował architekt Jan Mattekier w stylu eklektycznym. W 1824 roku w ratuszu umieszczono cerkiew prawosławną, następnie dowództwo kowieńskiej artylerii. Czternaście lat później roku budynek przekształcono w carską rezydencję, przebudowując go w stylu klasycyzmu z elementami gotyckimi i barokowymi. Przez jakiś czas działał tu teatr, a od 1869 roku do I wojny światowej rosyjska administracja Kowna. Po uzyskaniu przez Litwę niepodległości ratusz dalej mieścił władze miejskie. Po 1945 roku zakwaterowano tu kowieński oddział Archiwum Państwowego Litewskiej SRR, przez jakiś czas z pomieszczeń budynku korzystała też Kowieńska Politechnika (1951–1960). Obecnie znajduje się tu muzeum ceramiki. W październiku 2003 roku obiekt został wpisany na listę architektonicznego dziedzictwa Litwy. Linki zewnętrzne Litwa i Białoruś 2003. ravfoto.strefa.pl. [dostęp 2018-02-26]. (pol.). Ratusz w Kownie i Pałac Prezydencki w Wilnie. rt-sciany.pl, 2009-11-16. [zarchiwizowane z tego adresu (2013-05-03)]. (pol.).
Ратуша (Каунас)

Каунасская ратуша (лит. Kauno rotušė) стоит посреди ратушной площади в сердце Старого города Каунаса, Литва. Здание относится к XVI веку. Сегодня в ратуше располагается Каунасский городской музей, открыта смотровая площадка. История Строительство каунасской ратуши началось в 1542 году. Сначала это было одноэтажное здание с некрашенным фасадом. В XVI веке был достроен второй этаж и 8-этажная башня к востоку от здания. Первый этаж был приспособлен для торговли и тюремщиков, второй — для суда, магистрата, сокровищницы, архива и канцелярии. Подвалы использовались для хранения товаров, а подвал башни — как тюрьма. В 1638 году была отреставрирована в стиле Возрождения. В 1771—1775 годах вторая реконструкция была совершена архитектором Й. Матекерисом. Он перестроил часть строения, которое было снесено в XVII веке, перепланировал помещения и добавил ещё один этаж башне, украсил ратушу в стиле барокко и классицизма, перестроил фронтон и поставил там статуи великих князей Литвы (уцелели лишь до XIX века). В 1824 году ратуша использовалась в качестве помещения православной церкви, затем — как склад боеприпасов. В 1836 году ратуша снова была реконструирована. С 1862 по 1869 год в ней размещались Каунасский городской клуб, русский клуб, пожарная часть и русский театр. В 1869 году в ратуше был размещен каунасский муниципалитет. В 1944 году он был заменен архивом, в 1951 году архив был заменен каунасским техническим институтом. В 1973 году на первом и втором этажах ратуши был открыт дворец бракосочетаний, подвалы же использовались музеем керамики. В том же году здание было сильно повреждено реконструкцией. В 2005 году была проведена последняя реконструкция, часть повреждений была устранена, и ратуша была покрашена не белым, а цветом слоновой кости. Каунасская ратуша зовётся «Белым лебедем». Сегодня она используется для свадебных церемоний, официальных встреч гостей города, подписания соглашений и официальных мероприятий. В кино В фильме «Приключения принца Флоризеля» ратуша была снята (боковой фасад) под видом дома генерала Венделера. Ссылки
Mestna hiša, Kaunas

Mestna hiša v Kaunasu (litovsko Kauno rotušė) stoji sredi mestnega trga v središču starega mestnega jedra v mestu Kaunas v Litvi. Zgradba je iz 16. stoletja. V njej je muzej keramike. Zgodovina Mestno hišo odlikujeta vitkost in gracioznost. Njen stolp z višino 53 metrov je najvišji v starem mestu. Sedanja mestna hiša, ki je na trgu, ni bila prva v Kaunasu. Prejšnjo je uničil požar. Mestna hiša v Kaunasu se je začela graditi leta 1542. Sprva je šlo za enonadstropno stavbo z neobdelano fasado in obokanimi kletmi. V 16. stoletju je bilo zgrajeno prvo nadstropje in osem nadstropni stolp na vzhodu stavbe. Pritličje je bilo prilagojeno trgovcem in zaporniškim stražarjem, prvo nadstropje - sodnim procesom, magistru, zakladnici, arhivu in pisarni. Za skladiščenje blaga so uporabljali kleti. Kleti stolpa so bile uporabljene kot zapor. Leta 1638 je bila narejena renesančna obnova. V letih 1771 -1775 je drugo rekonstrukcijo izvedel arhitekt J. Matekeris. Obnovil je del stavbe, ki so jo porušili v 17. stoletju, preuredil prostore in stolpu dodal nadstropje. Mestno hišo je okrasil z okraski v baročnem in klasicističnem slogu, obnovil je pediment in tam postavil skulpture velikih knezov Litve (ohranile so se le do 19. stoletja). Leta 1824 je bila mestna hiša uporabljena za prostore pravoslavne cerkve, kasneje pa za skladišče streliva. Leta 1836 je bila mestna hiša ponovno obnovljena. Tam je bila rezidenca ruskih carjev. Od leta 1862 do 1869 so obstajali mestni klub Kaunas, ruski klub, gasilska pisarna in rusko gledališče. Leta 1869 je bila v Mestni hiši ustanovljena občina Kaunas. Leta 1944 jo je zamenjal arhiv, leta 1951 pa je arhiv zamenjal Tehniški inštitut Kaunasa. Leta 1973 je bila v pritličju in prvem nadstropju Mestne hiše odprta Poročna dvorana (urad za registracijo zakonskih zvez). Kleti je uporabljal Muzej keramike. Istega leta je obnova stavbo zelo poškodovala. Leta 2005 je bila izvedena zadnja obnova, odpravljeno je bilo nekaj poškodb in Mestna hiša je bila tokrat pobarvana ne z belo barvo, temveč z barvo slonovine. Mestna hiša danes Mestna hiša v Kaunasu se imenuje »Beli labod«. Danes se uporablja za poročne obrede, uradno dobrodošlico mestnih gostov, podpisovanje sporazumov in uradne prireditve. V njej je zgodovinski muzej mestnega župana in hrani najpomembnejše atribute mesta, ki se uporabljajo pri obredih - velik mestni ključ, županov znak (pozlačena veriga), vzorce mestnih grbov in zastav, svečan mojstrski znak in tradicionalni zvon ter zgodovinsko zastavo začasnega glavnega mesta iz leta 1930. Knjiga gostov je shranjena v Mestni hiši in ima trenutno več kot 350 zapisov, med njimi pozdravi štirih kraljev in kraljic, treh vojvod, dvanajstih predsednikov, papeža Janeza Pavla II., kardinalov, županov drugih evropskih mest in drugih znanih ljudi. Sklici Literatura Antanas Pilypaitis. Kauno rotušė. – V.: Valstybinė politinės ir mokslinės literatūros leidykla, 1961. Vytautas Levandauskas, Regina Levandauskienė, Žibartas Simanavičius. Kauno rotušės aikštė. – V.: Mintis, 1981. Zunanje povezave Fotogalerija Muzej mestne hiše
Каунаська ратуша

Каунаська ратуша (лит. Kauno rotušė) стоїть посеред ратушної площі у серці Старого міста Каунаса, Литва. Будівля належить до XVI століття. у якій розміщується музей кераміки. Історія Будівництво каунаської ратуші почалося у 1542. Спочатку це була одноповерхова будівля із нерозфарбованим фасадом. В XVI столітті був добудований другий поверх та 8-поверхова вежа на схід від будівлі. Перший поверх був пристосований для торгівлі та тюремників, другий — для суду, магістрату, скарбниці, архіву та канцелярії. Підвали використовували для зберігання товарів, а підвал вежі — як в'язницю. У 1638 була відреставрована у стилі відродження. У 1771–1775 друга реконструкція була здійснена архітектором Й. Матекерісом. Він перебудував частину будівлі, яку було знесено у XVII столітті, перепланував приміщення та додав ще один поверх вежі. Прикрасив ратушу елементами у стилі бароко та класицизм, перебудував фронтон та поставив там статуї великих князів Литви (вціліли лише до XIX століття). З 1824 ратушу використовували як приміщення православної церкви, потім — як склад боєприпасів. У 1836 ратуша знову була реконструйована. З неї було зроблено резиденція російських царів. З 1862 по 1869 в ній розміщувалися Каунаський міський клуб, російський клуб, пожежна частина та російський театр. У 1869 році каунаський муніципалітет розміщувався у ратуші. У 1944 його замінив архів, у 1951 архів замінив каунаський технічний інститут. У 1973 палац одружень був відкритий на першому та другому поверхах ратуші. Підвали використовував музей кераміки. У цей же рік будівля була сильно пошкоджена реконструкцією. У 2005 було проведено останню реконструкцію, частину пошкоджень усунули, і ратушу розфарбували не в білий колір, а кольором слонової кістки. Каунаська ратуша зветься «Білим лебедем». Сьогодні її використовують для весільних церемоній, офіційних зустрічей гостей міста, підписання угод і офіційних заходів. Примітки Посилання
Biržai (stacja kolejowa)

Biržai – stacja kolejowa w miejscowości Birże, w okręgu poniewieskim, na Litwie. Stacja znajduje się na wąskotorowej linii Poniewież – Birże. Od 7 listopada 1996 budynek dworca znajduje się w Rejestrze dóbr kultury. Linie kolejowe Linia Poniewież – Birże Przypisy Linki zewnętrzne Koleje Litewskie
Церковь Успения Пресвятой Богородицы (Гайлюнай)

Церковь Успения Пресвятой Богородицы, Свято-Успенский храм — старообрядческий храм (поморского согласия) в деревне Гайлюнай Молетского района Литвы. Есть старообрядческое кладбище. История Старообрядческий храм в деревне Лазарцы (старое название Гайлюнай) упомянут впервые в начале XIX века. В 1888 году часть прихожан приняла единоверие. У единоверцев появились свой храм и начальная школа. Старообрядческая община продолжала действовать, хоть храм был какое-то время закрыт. На рубеже XIX — XX веков прихожане из федосеевцев стали старообрядцами поморского согласия. Храм сгорел во время Первой мировой войны. Новый храм был построен около 1918 года на средства прихожан. Во время Великой Отечественной войны храм был закрыт. После войны часть прихожан переехала в города. В 1999 году в здании был проведён ремонт. Примечания
Eisenbahnbrückenbunker Jonava

Die Eisenbahnbrückenbunker Jonava (lit. Jonavos geležinkelio tilto bunkeriai) sind zum Schutz der Eisenbahnbrücke Jonava errichtete Bunkeranlagen. Sie befinden sich in unmittelbarer Nähe der Brücke am Fluss Neris in der mittellitauischen Stadt Jonava (Rajongemeinde Jonava). Vier Beton-Bunker sind bis heute erhalten. Im Stadtplan Jonavas sind sie als Nr. S58, S59, S60 und S61 bezeichnet. Sie befinden sich im Territorium von AB „Lietuvos geležinkeliai“. Die Besichtigungsmöglichkeiten für touristische Zwecke sind beschränkt, da die Bunker sich im Schutzgebiet der Eisenbahn befinden. Zwei aktive Eisenbeton-Bunker wurden 1914 und zwei nach dem Ersten Weltkrieg gebaut. Literatur Technikdenkmäler in Litauen // Eligijus Juvencijus Morkūnas. Technikos paminklai Lietuvoje. Kultūros paveldo centro leidykla „Savastis“. Vilnius, 2000. Weblinks Einzelnachweise
Evangelisch-lutherische Kirche Kalvarija

Die Evangelisch-lutherische Kirche Kalvarija (litauisch Kalvarijos evangelikų liuteronų bažnyčia) ist eine nicht mehr als solche genutzte evangelisch-lutherische Kirche in der Stadt Kalvarija der Gemeinde Kalvarija im Bezirk Marijampolė, Litauen. Derzeit gibt es in Kalvarija keine Pfarrei. In der zu Sowjetzeiten geschlossenen Kirche wurden eine Turnhalle und Werkstätten eingerichtet. Geschichte Seit der Reformation lebten Lutheraner in der Umgebung von Kalvarija. Sie lebten unter Katholiken und hatten lange keine eigene Kirche. Um 1750 versammelten sich Lutheraner zu Gottesdiensten privat. Später errichteten die Lutheraner eine Pfarrschule und ein Gebetshaus, wo der besuchende Pfarrer Gottesdienste abhielt. 1828 erhielten die Lutheraner von den zaristisch-russischen Behörden ein Grundstück in der Nähe des Trakts Sankt Petersburg-Warschau und erhielten auch eine finanzielle Zuwendung für den Bau der Kirche. Das evangelisch-lutherische Gebetshaus wurde 1838 nach einem Entwurf von A. Majerskis in der Nähe der Pferdepostgebäude (nach anderen Angaben: 1859) erbaut. Die meisten evangelisch-lutherischen Mitglieder der Pfarrgemeinde waren Deutsche. Als die Zahl der Lutheraner zunahm, musste die Kirche vergrößert werden, was 1890 realisiert wurde. Zur Feier des hundertjährigen Bestehens im Jahr 1938 wurde die Kirche umfassend renoviert. Gottesdienste wurden auf Litauisch und Deutsch abgehalten. Nach dem Zweiten Weltkrieg wurde die Kirche nicht mehr gebraucht. Weblinks Info
Zentralstadion Jonava

Das Zentralstadion Jonava (litauisch Jonavos centrinis stadionas) ist ein Fußballstadion mit Leichtathletikanlage in der litauischen Stadt Jonava. Die Sportstätte verfügt über eine Fläche von 13 970 m² und ist das größte Stadion der Rajongemeinde Jonava; sie bietet Platz für 3.000 Zuschauer und wird von den Fußballvereinen Lietava Jonava, Fajetonas Jonava und Nevėžis Kėdainiai genutzt. Das Stadion befindet sich am Joninės-Tal, zwischen der Jonavos sporto arena und dem Krankenhaus Jonava. Geschichte Der Bau des Stadions erfolgte in der zweiten Hälfte des 20. Jahrhunderts an der Žeimiai-Straße neben dem jüdischen Friedhof Jonavas, dem Krankenhaus und dem Joninių slėnis. Der Name Zentralstadion unterstreicht, dass es das Hauptstadion der Stadt ist. Daneben gibt es das Altstadion Jonava (am linken Ufer der Neris), das ebenfalls noch in Betrieb ist und in der Regel für Trainings der Kinder und Jugendlichen der Sportschule Jonava genutzt wird. Nach der Unabhängigkeit der Litauischen Sozialistischen Sowjetrepublik (LiSSR) von der Sowjetunion 1990 wurde das Stadion in Jonava erneuert. Von 2008 bis 2010 renovierte man das Stadion aus dem Haushalt Litauens und der Rajongemeinde Jonava. Infrastruktur Zwei Rasenplätze (meistens genutzt für Fußball) Laufstrecken Sechs Street-Basketball-Squads Rugby- und Volleyball-Ausrüstungen Beach-Volleyball-Plätze Display und Beleuchtung Galerie Weblinks Einzelnachweise
Central Stadium of Jonava

Central Stadium of Jonava is a multi-purpose stadium in Jonava, Lithuania. It currently has a capacity for 2,580 spectators. History The stadium underwent a phased reconstruction process. In 2017, a modular, movable grandstand was installed on the eastern perimeter, designed to serve either the main stadium, or the adjacent artificial pitch, with a flexible configuration allowing mixed in-between utilization between the two. Following this, construction on the main stand commenced on the West edge in 2017 and concluded in 2021 with the inauguration of the new Main stand, boasting over 2,000 seating capacity, marking the stadium's official reopening. Subsequently, in the same year, a second reconstruction of the opposing Eastern stand commenced, to erect a permanent tribune. A total of additional 1,136 bucket seats were added, replacing the modular structure and again distributed between the pitches. Upon completion of the construction works, the main stadium now holds a seating capacity of 2,580, while the adjacent synthetic pitch accommodating 520 spectators. Events The stadium hosts football matches, regional athletics events, strength sports, etc. It also can host outdoor basketball and volleyball championships. The stadium also has hosted some cultural events. Near the stadium is an outdoor pond, which can be used for water events. Equipment 2 grass fields (mostly using for football) Running tracks 6 street basketball squads Rugby and volleyball equipment Beach volleyball squad Screen and lighting See also Jonava Arena References External links Official website
Estadio Central de Jonava

El Estadio Central de Jonava es un estadio multiusos en Jonava, Lituania.​​ Actualmente es el estadio más grande de la ciudad y en el jugará la selección en la Clasificación para la Eurocopa Sub-21 de 2025.​ La capacidad de asientos se ampliará a 3000.​ Cerca del estadio hay un estanque al aire libre, que se puede utilizar para eventos acuáticos. Eventos El estadio acoge partidos de fútbol,​ eventos regionales de atletismo, deportes de fuerza, etc. También puede albergar campeonatos de baloncesto y voleibol al aire libre. El estadio también ha acogido algunos eventos culturales. Instalaciones El estadio cuenta con: 2 campos de césped (principalmente utilizados para fútbol). Pistas para correr. 6 equipos de baloncesto callejero. Equipos de rugby y voleibol. equipo de voleibol de playa. Pantalla e iluminación artificial. Véase también Anexo:Estadios de fútbol de Lituania Referencias Enlaces externos Página web oficial
Stadion Centralny w Janowie

Stadion Centralny – wielofunkcyjny stadion w Janowie, na Litwie. Został otwarty w 1987 roku. Może pomieścić 2000 widzów. Swoje spotkania rozgrywają na nim piłkarze klubu FK Jonava. W trakcie modernizacji w latach 2017–2021 obiekt zyskał zupełnie nowy wygląd, m.in. powstała nowa trybuna główna, maszty oświetleniowe, a także czterotorowa (sześciotorowa na głównej prostej), tartanowa bieżnia lekkoatletyczna. Otwarcie stadionu po przebudowie miało miejsce 10 czerwca 2021 roku, a na inaugurację odbył się mecz półfinałowy w ramach towarzyskiego turnieju Baltic Cup pomiędzy kobiecymi reprezentacjami piłkarskimi Litwy i Łotwy (5:0). Przypisy