NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Lazdynai-Brücke

Die Lazdynai-Brücke (lit. Lazdynų tiltas) ist eine Straßenbrücke über die Neris in Litauen. Sie befindet sich in der litauischen Hauptstadt Vilnius, im Stadtteil Lazdynai. Geschichte Die Brücke von Lazdynai wurde 1969 in Sowjetlitauen unter Aufsicht vom Bauministerium der Litauischen SSR gebaut. 2009 begannen die Rekonstruktion und die Wiederaufbauarbeiten der Brücke. Die Hauptphase der Arbeiten wurde am 30. August 2010 abgeschlossen. Nach diesen Arbeiten hat die Brücke acht Fahrspuren anstelle der früheren sechs. Das Wiederaufbauprojekt der Brücke wurde Ende Oktober 2010 vollständig abgeschlossen. Bis dahin wurden die Widerstandsteile der Außenfasern im alten Teil der Brücke verstärkt und die Endbearbeitung der Brücke und ihrer Zugänge abgeschlossen. Die Breite des neuen Teils der Lazdynai-Brücke beträgt 11,25 Meter, und zusammen mit dem alten Teil der rekonstruierten Brücke beträgt die Gesamtbreite der Brücke 39 Meter und die Länge der Brücke 233 Meter. Die nächsten Brücken über die Neris sind Vingio parko tiltas bei Vingio parkas in Žvėrynas und Bukčių tiltas in Bukčiai. Einzelnachweise
Valstybės kontrolė

Valstybės kontrolė (VK; dt. Staatskontrolle) ist ein von der Regierung Litauens unabhängiges, nur dem Gesetz unterworfenes Organ der Finanzkontrolle, dessen Aufgabe es ist, die Haushalts- und Wirtschaftsführung der öffentlichen Verwaltung auf Ordnungsmäßigkeit und Wirtschaftlichkeit zu überprüfen, ein litauischer Rechnungshof, das staatliche Rechnungsprüfungsamt in Litauen. Er wurde am 26. Dezember 1918 errichtet. 1995 wurde das Gesetz über Valstybės kontrolė (LR valstybės kontrolės įstatymas; neuer Wortlaut von 2002) sieht vor, dass VK die Ausführung des Staatshaushalts, die Verwendung staatlicher Geldmittel, die Vermögensverwaltung, die Verwendung, die Ausführung des Haushaltsplans des staatlichen Sozialversicherungsfonds (siehe SoDra), die Ausführung des Haushaltsplans der gesetzlichen Krankenkasse (Valstybinė ligonių kasa) prüft. Der Sitz befindet sich in Vilnius, im Stadtteil Lukiškės. Leitung 1918–1919: Vladas Stašinskas 1919: Kostas Daugirdas 1919–1924: Justinas Zubrickas 1924–1925: Vincas Karoblis 1925–1926: Zigmas Starkus 1926: Jonas Mašiotas 1926–1928: Antanas Milčius 1928–1924: Vincas Matulaitis 1934–1940: Konstantinas Šakenis 1990–1992: Kazimieras Uoka 1993–1999: Vidas Kundrotas 1999–2005: Jonas Liaučius 2005–2010: Rasa Budbergytė 2010–2015: Giedrė Švedienė 2015–2020: Arūnas Dulkys Seit 2020: Mindaugas Macijauskas Einzelnachweise
National Audit Office of Lithuania

National Audit Office of Lithuania (Lithuanian: Lietuvos Respublikos Valstybės kontrolė; literally, State Control) is the supreme audit institution in Lithuania, functioning as the independent auditor for the Parliament of Lithuania. The National Audit Office is enshrined in the Chapter XII of the Constitution of Lithuania. History The institution was established on 16 January 1919, as Lithuanian State Control Institution, when the first laws regulating the audit activities were adopted. The modern institution was restored on 5 April 1990. National Audit Office of Lithuania is a member of the International Organization of Supreme Audit Institutions since 1992 and a member of the European Organization of Supreme Audit Institutions since 1993. Role The primary objectives of the institution are: to examine whether the state finances, assets and other resources are used and managed lawfully and efficiently; provide recommendations and encourage more efficient and effective management and use of resources in the public sector. The institution is regulated by the Law on National Audit Office 1995. The Budget Policy Monitoring Department (BPMD) was established in 2015 to monitor Lithuania's compliance with the rules and targets in the European Economic and Monetary Union. Auditors general See also European Court of Auditors Other "Supreme audit institutions" References External links Official site
Landwirtschaftskammer der Republik Litauen

Landwirtschaftskammer der Republik Litauen (lit. Lietuvos Respublikos žemės ūkio rūmai) ist eine berufsständische Organisation der Landwirte in Litauen. Die Landwirtschaftskammer vereint verschiedene NGO-Organisationen der Landwirtschaft Litauens und ist eine Interessenvertretung in der Regierung Litauens und Seimas. Der Hauptsitz ist in Kaunas. Leitung Vorsitzende 1991–2000: Antanas Stancevičius (1920–2007), Professor 2000–2005: Jonas Ramonas (* 1960), Politiker 2005–2011: Bronius Markauskas 2011–2016: Andriejus Stančikas 2016–2018: Sigitas Dimaitis (kommiss.) 2018-: dr. Arūnas Svitojus Stellvertretende Vorsitzende Sigitas Dimaitis und Bronius Markauskas Geschichte Von 1921 bis 1923 gab es Versammlungen der Räte von Landwirten. Mit der Zustimmung des Landwirtschaftsministers Mykolas Krupavičius wurde das Gesetz über die Kammer entworfen. Am 19. Dezember 1925 wurde das Gesetz (Žemės ūkio rūmų įstatymas) verabschiedet. Es trat in Kraft nach der Publizierung bei „Vyriausybės žinios“ am 21. April 1926. 1929 entwarf Architekt Kārlis Reisons das Projekt für das Gebäude der Kammer, das er dann in den Jahren 1930 bis zum November 1931 errichten ließ. 1991 wurde die Kammer wieder gegründet. Weblinks Website Žemės ūkio rūmai - tarp kūjo ir priekalo Einzelnachweise
Museu Lituà d'Etnocosmologia

El Museu Lituà d'Etnocosmologia (en lituà: Lietuvos etnokosmologijos muziejus) és un observatori i el museu etnocosmològic a Kulionys poble situat a 12 km de Molėtai i a uns 70 quilòmetres al nord de Vílnius, Lituània. És el primer museu d'aquest tipus en el món. Va ser establert el 15 de març de 1990 al costat de l'Observatori Astronòmic de Molėtai. Referències Enllaços externs Informació turística del centre a Molėtai
Lithuanian Museum of Ethnocosmology

The Lithuanian Museum of Ethnocosmology (Lithuanian: Lietuvos etnokosmologijos muziejus) is a sky observatory and ethnocosmology museum in Kulionys village located about 70 km (43 mi) north of Vilnius, Lithuania. It is the first museum of such kind in the world. It was established in 1990 next to the Molėtai Astronomical Observatory. History of the museum The museum was opened in 1990. The buildings of the museum are built a few hundred meters from the main observatory of Lithuania. In honor of the 125th anniversary of the Vilnius University Astronomical Observatory (1978), a museum was opened on one of the floors of the telescope tower of the Molėtai Astronomical Observatory, its fund, in addition to the astronomical exhibits (telescopes from the old Vilnius Observatory), included the first ethnographic exhibits. Since for the present embodiment of the ethnocosmological idea other spaces, premises and special buildings were required on a separate hill located several hundred meters from the main observatory, the so-called special astronomical pavilion (1989) was erected. Together with the museum buildings, the concept and concept of ethnocosmology was born - the model of the cosmic world created by the ancient Lithuanian people, the system of communication with it and respect for it. Decision of the Presidium of the Lithuanian Academy of Sciences on 15 March 1990 was founded Ethnocosmological Museum. In the building of the museum's observatory, the dome was erected and a telescope was installed (1997). After transfer to the balance of the museum of land and buildings (2003), the implementation of the architectural idea and the project of the museum was begun. Construction work began. Reconstruction of the museum's buildings took two years (2007-2008). The second telescope with a diameter of 80 cm was installed in the museum's observatory (2008). Exposition of the museum In the architecture of the complex of buildings of the museum the image of the cosmic, world tree is reflected. In the roots of the tree - in the underground gallery rising up the hill - there is an exposition, and on the top of the hill there is a telescope crowning the tower-tree, looking to the sky. The exposition of the museum includes almost everything that is related to cosmology: from ancient meteorological instruments, astronomical and astrological calendars to musical works and works of fine art connected with cosmology. Excursions begin with an inspection of the underground rooms, where the main exposition is located and ends at the viewing platform of the 45-meter-high tower, where you can see the large-scale installations on the museum territory, as well as the landscapes of the lake area. References External links Lietuvos Etnokosmologijos muziejus (official website) Lietuvos Etnokosmologijos muziejus (YouTube)
Литовский этнокосмологический музей

Литовский этнокосмологический музей (лит. Lietuvos Etnokosmologijos muziejus) — музей посвящён истории и перспективам освоения человеком космоса, фактам осознания законов вселенной древним человеком, взаимосвязи народа с небом, Солнцем, Луной, звездами. История музея Музей был открыт в 1990 году. Здания музея построены в нескольких сотнях метров от главной обсерватории Литвы. В честь 125-летия астрономической обсерватории Вильнюсского университета (1978) на одном из этажей башни телескопа Молетской астрономической обсерватории был открыт музей, фонд которого, помимо астрономических экспонатов (телескопов из старой Вильнюсской обсерватории) уже включал первые этнографические экспонаты. Поскольку для настоящего воплощения этнокосмологической идеи требовались другие пространства, помещения и специальные здания на отдельном холме, расположенном в нескольких сотнях метров от главной обсерватории, был воздвигнут так называемый «астрономический павильон специального назначения» (1989). Вместе со зданиями музея родились концепция и понятие «этнокосмология» – созданная литовским народом модель Космического мира, система коммуникации с ним и уважение к нему. Постановлением Президиума Академии наук от 15 марта 1990 года был основан Этнокосмологический музей. В здании обсерватории музея был произведён монтаж купола и введён в строй телескоп (1997). После передачи на баланс музея земли и зданий (2003) было начато воплощение в жизнь архитектурной идеи и проекта музея. Начались строительные работы. Реконструкция зданий музея заняла два года (2007–2008). В обсерватории музея был установлен второй телескоп диаметром 80 см (2008). Экспозиция музея В архитектуре комплекса зданий музея отражён образ космического, мирового древа. В корнях древа – в поднимающейся на холм подземной галерее – размещается экспозиция, а на вершине холма – телескоп, венчающий башню-древо, устремлённую в небо. Экспозиции музея включают практически всё, что связано с космологией: от древних метеорологических инструментов, астрономических и астрологических календарей до музыкальных произведений и творений изобразительного искусства, связанных с космологией. Экскурсии начинаются с осмотра подземных помещений, где размещена основная экспозиция и заканчивается на смотровой площадке башни 45-метровой высоты, откуда открывается вид на масштабные инсталляции на территории музея, а также пейзажи озёрного края. Галереи фотографий музея Примечания Литература Гордон Маклахлен. Литва / пер. с англ. О. В. Горшуновой. — М.: АСТ, 2011. — 334 с. — (Путеводитель Bradt). — 2000 экз. — ISBN 978-5-17-061794-4. Ссылки Литовский этнокосмологический музей (сайт) Литовский этнокосмологический музей (YouTube)
Литовський етнокосмологічний музей

Литовський етнокосмологічний музей (лит. Lietuvos Etnokosmologijos muziejus) — музей, присвячений історії та перспективам освоєння людиною космосу, фактам усвідомлення законів Всесвіту древньою людиною, взаємозв'язку людства з небом, Сонцем, Місяцем та зірками. Історія створення музею Музей був відкритий в 1990 році. Музейні приміщення побудовані в декількох сотнях метрів від Молетської астрономічної обсерваторії. На честь 125-річчя астрономічної обсерваторії Вільнюського університету (1978) на одному з поверхів вежі телескопа Молетської астрономічної обсерваторії був відкритий музей, фонд якого, крім астрономічних експонатів (телескопів зі старої Вільнюської обсерваторії) також включав перші на той час етнографічні експонати. Оскільки для реального здійснення задуму щодо створення етнокосмологічного музею були потрібні інші простори, приміщення та спеціальні будівлі, на окремому пагорбі, розташованому в декількох сотнях метрів від головної обсерваторії, був споруджений так званий «астрономічний павільйон спеціального призначення» (1989). Разом з будівлями музею народилися концепція і поняття «етнокосмологія» — створена литовським народом модель Космічного світу, система комунікації з ним і поваги до нього. Постановою Президії Академії наук Литви від 15 березня 1990 року було засновано Етнокосмологічний музей. У будівлі обсерваторії музею було проведено монтаж купола і введений в дію телескоп (1997). Після передачі на баланс музею землі і будівель (2003) було розпочато втілення в життя архітектурної ідеї та проекту музею. Розпочалися будівельні роботи. Реконструкція будівель музею тривала два роки (2007—2008). В обсерваторії музею був встановлений другий телескоп діаметром 80 см (2008). Експозиція музею В архітектурі комплексу будівель музею висвітлено образ космічного світового древа. У коренях дерева — в підземній галереї — розміщується експозиція, а на вершині пагорба — телескоп, який вінчає вежу-дерево, спрямовану в небо. Експозиції музею включають практично все, що пов'язано з космологією: від древніх метеорологічних інструментів, астрономічних та астрологічних календарів до музичних творів і творів образотворчого мистецтва, пов'язаних з космологією. Екскурсії починаються з огляду підземних приміщень, де розміщена основна експозиція, і закінчуються на оглядовому майданчику вежі, де з 45-метрової висоти відкривається вид на масштабні інсталяції на території музею, а також пейзажі озерного краю. Галереї фотографій музею Література Гордон Маклахлен. Литва / пер. с англ. О. В. Горшуновой. — М. : АСТ, 2011. — 334 с. — (Путеводитель Bradt) — 2000 прим. — ISBN 978-5-17-061794-4. Посилання Литовський етнокосмологічний музей (сайт) [Архівовано 7 червня 2020 у Wayback Machine.] Литовський етнокосмологічний музей (YouTube) [Архівовано 19 березня 2020 у Wayback Machine.] Примітки
Miškų institutas

Das Miškų institutas (dt. 'Forstinstitut', lit. Lietuvos agrarinių ir miškų mokslų centro filialas Miškų institutas) ist ein Forschungsinstitut Forstwissenschaft und Ökologie in Litauen. Es hat die gemeinsame Doktorantur mit Lietuvos žemės ūkio universitetas und der Naturwissenschaftlichen Fakultät der Vytauto Didžiojo universitetas. Der Sitz befindet sich im Dorf Girionys, Rajongemeinde Kaunas (Liepų g. 1). Geschichte Das Institut wurde 1950 in Kaunas errichtet und 1963 nach Girionys gebracht. In Sowjetlitauen gab es Lietuvos miškų ūkio mokslinio tyrimo institutas. Seit 1995 ist das Institut Mitglied von IUFRO und arbeitet mit Instituten in Skandinavien, Deutschland, Polen, Lettland zusammen. 2008 beschäftigte das Litauische Forstinstitut 25 Mitarbeiter, davon zwei habilitierte Doktoren und 20 Doktoren. Am 22. Januar 2010 wurde das Institut zur Filiale von Lietuvos agrarinių ir miškų mokslų centras. Struktur Abteilung für Forstwissenschaft Abteilung für Forstgenetik und Selektion Abteilung für Ökologie Abteilung für Waldressourcen, -wirtschaft und -politik Abteilung für Waldschutz und Jagdkunde Labor für Biotechnologien der Waldpflanzen Bibliothek Arboretum Dubrava (13 ha) 5 Stellen für Waldforschung 500 stationäre Forschungsobjekte Baumschule (76 ha) Direktoren 1950–1961: Antanas Kvedaras (1887–1967) 1961–1970: Mikalojus Lukinas (1906–1987) 1970–1984: Leonardas Kairiūkštis (1928–2021) 1984–1988: Mečislovas Vaičys (1929–2018) 1988–1992: Leonardas Kairiūkštis (1928–2021) 1992–1994: Albertas Vasiliauskas (1935–2024) 1994–1997: Stasys Karazija (* 1930) 1997–2013: Remigijus Ozolinčius (1956–2013) seit 2013: Marius Aleinikovas (* 1976) Literatur Remigijus Ozolinčius. Lietuvos miškų institutas. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIII (Leo-Magazyn). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 274 psl. Einzelnachweise
Wissenschaftsrat Litauens

Der Wissenschaftsrat Litauens (lit. Lietuvos mokslo taryba) ist eine Wissenschaftsbehörde und Beratungsinstitution von Seimas und Regierung Litauens. Die Gebiete sind Wissenschaft, Studium und Entwicklungspolitik. Der Rat wurde vom Seimas ins Leben gerufen. Der Rat besteht aus Vorstand, zwei Expertenausschüssen und einem Wissenschaftsfonds. Dienstsitz ist Vilnius, Gedimino prospektas. Weblinks Website des Wissenschaftsrats Einzelnachweise
Liczuny

Liczuny (lit. Ličiūnai) – wieś na Litwie, w okręgu wileńskim, w rejonie wileńskim, w gminie Podbrzezie, przy drodze magistralnej A14. Historia W Rzeczypospolitej Obojga Narodów leżały w województwie wileńskim, w powiecie wileńskim. Były własnością kapituły wileńskiej, następnie przekazaną przez biskupa wileńskiego Konstantego Kazimierza Brzostowskiego dominikanom obserwantom. Odpadły od Polski w wyniku III rozbioru. W XIX i w początkach XX w. położone były w Rosji, w guberni wileńskiej, w powiecie wileńskim. Po I wojnie światowej pod administracją polską, w Zarządzie Cywilnym Ziem Wschodnich. W latach 1920–1922 w składzie Litwy Środkowej. Od 11 kwietnia 1922 leżały w Polsce, w województwie wileńskim, w powiecie wileńsko-trockim, w gminie Podbrzezie, w pobliżu granicy z Litwą. W 1931 miejscowość liczyła 136 mieszkańców, zamieszkałych w 24 budynkach. Po II wojnie światowej w granicach Związku Sowieckiego. Od 1991 na niepodległej Litwie. Ludzie związani z miejscowością Zdzisław Karkowski – polski inżynier elektryk; urodzony w Liczunach Uwagi Przypisy Bibliografia Liczuny, pow. wileński, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. V: Kutowa Wola – Malczyce, Warszawa 1884, s. 215 . Mapa WIG Orniany. [dostęp 2025-03-15]. (pol.). geoportal.lt. [dostęp 2025-03-15]. (lit. • ang.).
Костёл Всех Святых (Луоке)

Костёл Всех Святых в Луоке (Luokės Visų Šventųjų bažnyčia — римско-католический приходской храм Тельшяйского деканата в местечке Луоке Тельшяйского самоуправления. Ансамбль, включающий здания костёла, колокольни и ограда прилегающей территории с воротами, является охраняемым государством объектом культурного наследия; код в Регистре культурных ценностей Литовской Республики 26963; код самого храма — 1678 (включённого в Регистр ещё в 1992 году), колокольни — 26964. Располагается на холме. Официальный адрес: Луоке, ул. Тельшю 5 (Telšių g. 5). История Первое упоминание местечка Луоке в исторических источниках связано с крещением Жямайтии. По приказу князя Витовта Великого в Жямайтии было построено восемь храмов, один из которых появился и в Луоке. В 1413 году жямайты приняли крещение. Вскоре, предположительно, в 1416 году, был построен храм в Луоке. Первый епископ Жямайтийской епархии жил именно в Луоке. По данным исторических источников, храм несколько раз (во второй половине XVI веке и в 1774 году) восстанавливался. И хотя точные причины и даты остаются неизвестными, зафиксировано, что каждый раз с помощью жямайтийских епископов, в подчинении которых находился костёл, и прихожан, сооружение удавалось восстановить. В XIX веке Луокеский приход был одним из самых богатых в Жямайтии, в нём насчитывалось почти 8 тыс. прихожан. В начале века костёл ещё раз ремонтировался, была возведена новая деревянная часовня. 12 июня 1863 года ксендз Юстинас Сесицкис прочитал в костеле воззвание повстанцев на литовском языке и был сослан за это в Сибирь. Несмотря на то, что на протяжении шести веков костёл неоднократно перестраивался и ремонтировался, он до сих пор сохраняет формы народной архитектуры. Архитектура Храм построен народными мастерами. Здание форм народной архитектуры, деревянное, приземистое, массивных пропорций. Однонефный храм, в плане латинского креста, с башенкой. Вытянутой осью здание ориентировано в направлении восток — запад. Главный фасад ориентирован на запад, трёхстенная апсида — на восток. В фасадах здания преобладают крупные плоскости стен с большими окнами. Окна ризницы квадратной формы, меньшего размера. Единое пространство нефа и пресвитерия внутри храма от боковых капелл отделены широкими сегментными арками. На стенах и сводах орнаментальная народная роспись. Интерьер отделан в духе народного барокко, с колоннами дорического ордера, органом и кафедрой. Галерея Примечания Ссылки Luokės Visų Šventųjų bažnyčios statinių kompleksas (лит.). Kultūros vertybių registras. Kultūros paveldo departamentas prie Kultūros ministerijos. Дата обращения: 16 января 2020. Visų Šventųjų bažnyčia (лит.). Kultūros vertybių registras. Kultūros paveldo departamentas prie Kultūros ministerijos. Дата обращения: 16 января 2020.
Kościół Świętych Apostołów Piotra i Pawła w Lidowianach

Kościół Świętych Apostołów Piotra i Pawła w Lidowianach – kościół w Lidowianach (Litwa, okręg kowieński). Budowę murowanego kościoła w Lidowianach rozpoczęto w pierwszej połowie XVIII wieku, ale została przerwana z powodu śmierci właściciela majątku. Wznowiona w 1755, za pieniądze Ignacego Staniewicza i jego synów, zakończona została w 1864 (niektóre źródła podają 1861). Barokowy kościół na planie prostokąta, z półkoliście zamkniętym prezbiterium, z zewnątrz mało ozdobiony. W 1902 architekt Mikołaj Andriejew zaprojektował czworoboczną wieżę przylegająca do prezbiterium. Wieżę, odbiegającą nieco od planów, ukończono w 1907. W czasie II wojny światowej kościół został znacznie uszkodzony, po wojnie odbudowany, lecz nowa wieża jest niższa od pierwotnej. Bibliografia Grzegorz Rąkowski: Ilustrowany przewodnik po zabytkach kultury na Litwie. Warszawa: Burchard Edition, 1999-10-16, s. 160-161. ISBN 83-87654-07-8. Churches. Raseinių Turizmo informacijos centras. [dostęp 2016-04-06]. [zarchiwizowane z tego adresu (2017-02-22)].
Hauptschule Lygumai

Die Hauptschule Lygumai (lit. Lygumų pagrindinė mokykla) ist eine Hauptschule in Lygumai, in der Rajongemeinde Pakruojis, Litauen. Geschichte 1805 wurde eine Schule der Pfarrgemeinde errichtet. Von 1905 bis 1914 gab es eine einjährige staatliche Grundschule. Von 1914 bis 1919 war sie zweistufig, von 1919 bis 1929 dreistufig, von 1930 bis 1936 vierstufig. Von 1936 bis 1938 hatte das damalige Progymnasium fünf und von 1939 bis 1948 sechs Klassen. Von 1948 bis 1949 gab es weiter ein Progymnasium und eine Grundschule. 1949 wurde das Progymnasium zur siebenjährigen Schule reformiert. 1952 wurde es zur Mittelschule mit Abitur. 1956 gab es den ersten Abiturientenjahrgang. 2001 lernten 350 Schüler. Die Mittelschule wurde später zur Hauptschule (10 Klassen). Von 2011 bis 2012 beteiligten sich die Schüler an einer Comenius-Schulpartnerschaft. Im ersten Jahr fand ein multilaterales Schulpartnerschaftsprojekt „Building Together“ statt. Man besuchte Budapest in Ungarn. Schüler Vytautas Čepas (* 1948), Politiker, Seimas-Mitglied, Bürgermeister von Klaipėda Literatur Lygumų mokyklai 200 metų. - Šiauliai: Saulės delta, 2005. - 300 p.: iliustr. - ISBN 9955-522-75-5. Weblinks Website der Schule Einzelnachweise