NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kaunas State Philharmonic

Kaunas State Philharmonic (Lithuanian: Kauno valstybinė filharmonija) is located in the former Palace of Justice and the Parliament (Lithuanian: Lietuvos Teisingumo ir Seimo rūmai). The building was designed by the engineer and architect Edmund Fryk. History The construction of the Palace of Justice and the Parliament began in 1925, in the former temporary capital, in the junction of L. Sapiegos and E. Ožeškienės streets. The construction was completed in 1928. Above the main entrance there was a text in Latin "JUSTITIA EST FUNDAMENTUM REGNORUM" (English: Justice is the foundation of states). The process of the trial of Neumann and Sass was held in the Palace of Justice and the Parliament in 1934–1935. In 1961, the part of the building and the Great Hall was conveyed to the Department of Kaunas, of LSSR National Philharmonic Society. From 1944 to 1961, the Department of Kaunas did not have the constant hall, the concerts took place in the regions of the country, at various halls of the city, at Kaunas Sports Hall; the concerts in Kaunas were planned by the Lithuanian National Philharmonic Society. In 2006, under the decision of the Ministry of Culture of the Republic of Lithuania, the department of Lithuanian National Philharmonic Society has become the independent concert institution – Kaunas State Philharmonic Society. In the summer of 2005, the reconstruction began, and in 2008, on the 1st of October, the audience was invited to the renovated Kaunas State Philharmonic building. References
Filarmónica de Kaunas

La Filarmónica de Kaunas (en lituano: Kauno filharmonija​) es una sala e institución de conciertos en Kaunas, la segunda ciudad más grande del país europeo de Lituania. En la Filarmónica, operan el Coro Estatal de Kaunas, la Orquesta Sinfónica y un Cuarteto de Kaunas. La sala cuenta con 530 asientos. El edificio de la Filarmónica fue construido a partir de 1925 hasta agosto de 1928 por el arquitecto Edmundas Frykas. El estilo del edificio de cuatro pisos combina elementos art déco y neoclasicismo. Referencias
Philharmonie de Kaunas

La Philharmonie de Kaunas (en lituanien Kauno valstybinė filharmonija) est une compagnie de concerts à Kaunas, la deuxième plus grande ville de Lituanie. Le Chœur d'État de Kaunas, l'Orchestre symphonique de Kaunas et le Quatuor de Kaunas jouent à la Philharmonie. La salle compte 530 places. Histoire Le bâtiment de la Philharmonie a été construit de 1925 à août 1928 selon les plans de l'architecte Edmundas Frykas. Le style du bâtiment de quatre étages est néoclassique enrichi d'éléments Art déco . Le ministère lituanien de la Justice et les tribunaux étaient logés dans le bâtiment. De 1936 à 1940, le quatrième Seimas, le Parlement lituanien, tint ses sessions à l'Orchestre philharmonique . Le bâtiment fait partie du patrimoine culturel lituanien. De 2005 à 2008, il a été reconstruit selon les plans de l'architecte Rymantė Gudienė . Références Liens externes Site officiel Ressource relative au spectacle : Carthalia Ressource relative à la musique : MusicBrainz Portail de la Lituanie Portail du néo-classicisme Portail de l’architecture et de l’urbanisme
St.-Rochus-Schule Kaunas

Die St.-Rochus-Schule Kaunas (lit. Kauno Šv. Roko mokykla) ist eine allgemeinbildende Schule (Gymnasium) mit Internat für Schüler mit körperlichen und motorischen Behinderungen und Mehrfachbehinderungen mit großem und tiefgreifendem sonderpädagogischen Förderbedarf. Hier lernen die Kinder und Jugendlichen im Alter von 7 bis 21 Jahren, die zusätzlich zur allgemeinen und besonderen Ausbildung die medizinische Behandlung und Rehabilitation, Pflege und Krankenpflege brauchen. Geschichte Im Jahr 1924 wurde das „Isolator“-Kinderheim für defektive Kinder der Jesuskind-Gesellschaft im Achten Fort Kaunas gegründet. 1940 wurde es in ein Kinderheim Nummer 31 umgewandelt und 1944 in Kinderheim für behinderte Kinder Vilijampolė reorganisiert. Im Jahr 1966 wurde die Sonderschule-Internat Kaunas errichtet. 1990 wurde sie zum Kinderpensionat Kaunas und 2001 zur Sonderinternatschule des Bezirks Kaunas. Seit 2010 ist sie die Sonderschule Kaunas. 2013 wurde WiFi eingerichtet. Im Jahr 2013 plante man die Video-Überwachung einzuführen. Förderung von „Kinderhilfe Litauen“ Die Schule wird vom deutschen Verein der „Kinderhilfe Litauen“ e.V. in Schrobenhausen seit 1994 gefördert. Es gibt jährliche Päckchen-Aktionen. Der Verein sammelt Geschenke und Geldspenden. Daran beteiligen sich mittlerweile zahlreiche deutsche Kindergärten und Schulen. Es gibt vorweihnachtliche Besuche unter der Leitung von Manfred Schwaak mit Geschenkübergabe in Kaunas. Nach Litauen fahren die Vereinsmitglieder, einer davon als Nikolaus, mit dem Hilfszug (40-Tonner-Lkw) für die Kinderhilfe. Der Lastkraftwagen und Anhänger werden voll beladen mit Kleidung, Wäsche, Spielsachen und Lebensmitteln. Dort verteilt man Geschenke an kranke und verwaiste Kinder. Im Kinderheim wurden die Kinderzimmer mithilfe des Vereins von Grund auf renoviert. Die Gründer der Hilfseinrichtung sind Manfred Schwaak und sein Bruder Gerhard, beide sind als Kinder bei Kriegsende aus Ostpreußen vertrieben worden und von fremden Menschen in Litauen aufgenommen worden (siehe Wolfskinder). Weblinks Website der Schule Einzelnachweise
Клайпедский драматический театр

Клайпедский драматический театр (лит. Klaipėdos dramos teatras) — театр драмы в литовском городе Клайпеда, расположен в историческом центре города на улице Театро, 2 (Teatro g.2). История Драматический театр в Клайпеде появился в 1935 году, когда в город был перенесён театр из Шяуляя. Он работал до весны 1939 года. Первая клайпедская театральная труппа работала под руководством Юозаса Станюлиса. Почти всю довоенную сценографию оформлял художник Витаутас Блисс. С оккупацией Клайпедского края нацистской Германией, театр прекратил свою деятельность. После войны 1 октября 1945 года был создан практически заново Театр музыкальной комедии. Официальное открытие театра состоялось в 1946 году. Для воссоздания театра сюда был направлен актёрский курс ГИТИСа. В 1945—1949 году русская театральная труппа ставила как драматические произведения, так и оперетты, такие как «Севильский цирюльник» Россини. Режиссёром театра был Юозас Густайтис. В 1949—1952 годах режиссёр Ромуальдас Юкнявичюс ставил драматические произведения Островского «Без вины виноватые», Гоголя «Женитьба», Лавренёва «Перелом» и др. В 1966 году режиссёр Вадим Допкюнас осуществил в театре первую постановку пьесы Александра Вампилова «Прощание в июне». С 2001 года художественным руководителем стал Повилас Гайдис. Известные артисты театра Папанов, Анатолий Дмитриевич (1946—1948) Гайгалайте, Эляна (1963—2015) Леонавичюте-Браткаускене, Ирена Пятровна (1951—1953) Леонавичюте, Валентина (1967—2012) Пранцкунас, Гедиминас (1967—2015) Савиченко, Неле (с 1980 года) Лауцявичюс, Любомирас (до 1990 года) См. также Персоналии:Клайпедский драматический театр Примечания Ссылки Сайт театра Архивная копия от 3 апреля 2015 на Wayback Machine (лит.) (англ.) Клайпедский драматический театр, Клайпеда
Klaipėda Sculpture Park

Klaipėda Sculpture Park (also known as Martynas Mažvydas Sculpture Park) is located in central Klaipėda, Lithuania. This park is one of the key artistic landmarks in the town. The L-shaped park occupies 12.2 hectares and has 116 modern sculptures created by 67 Lithuanian artists in 1977–1991. QR codes have been fixed to the sculpture plaques, giving extra info after waving a phone next to them. In 1820–1959, here was the Memel Central Cemetery (German: Memel Städtischer Friedhof). Over 40,000 people are buried there. Some graves are marked by tombstones to this day. Since 2006, the History Museum of Lithuania Minor is responsible for maintenance of the park. References External links 116 Park Sculptures (History Museum of Lithuania Minor) The Blacksmith's Museum (branch of the History Museum of Lithuania Minor)
Парк скульптур в Клайпеде

Парк скульптур в Клайпеде или Парк скульптур Мартинаса Мажвидаса (лит. Klaipėdos skulptūrų parkas (Martyno Mažvydo skulptūrų parkas) — городской парк в центральной части Клайпеды. Парк L-образной формы занимает площадь в 12,2 га и содержит 116 современных скульптур, созданных литовскими скульпторами в 1977–1991 г., среди которых 10 являются лауреатами Национальной премии в области культуры и искусства. Это — один из важнейших художественных акцентов в культурной панораме Клайпеды. В 1986 г. парк был объявлен памятником природы местного значения. Парк исторического и культурного значения принадлежит самоуправлению города Клайпеды, а уход за скульптурами находится в ведении Музея истории Малой Литвы. Географическое местоположение Парк находится между улицами — K. Donelaičio, Liepų, Trilapio и S. Daukanto. На северо-западе – автобусный и железнодорожные вокзалы г. Клайпеды. С юга – Клайпедская картинная галерея им. Пранаса Домшайтиса. С востока в Парк скульптур ведёт пешеходная аллея М. Мажвидаса мимо Факультета искусств Клайпедского университета. Галерея Примечания Литература Simanaitienė, Sondra (sudar.). Klaipėdos skulptūrų parkas ir jo tapatumų iššūkiai. Mažosios Lietuvos istorijos muziejus: Druka, 2012. Ссылки Фотографии всех скульптур Парка Архивная копия от 22 июня 2017 на Wayback Machine (Музей истории Малой Литвы) Музей кузнечного дела Архивная копия от 14 июля 2017 на Wayback Machine (отдел Музея истории Малой Литвы) См. также Парк Грутас (с 2001 г.)
Парк скульптур у Клайпеді

Парк скульптур в Клайпеді або Парк скульптур Мартінаса Мажвідаса (лит. Klaipėdos skulptūrų parkas (Martyno Mažvydo skulptūrų parkas) — міський парк, розташований в центральній частині Клайпеди. Опис Парк L-подібної форми займає площу в 12,2 га; на його території встановлено 116 сучасних скульптур, створених литовськими скульпторами в 1977-1991 роках, серед яких 10 авторів є лауреатами Національної премії в галузі культури і мистецтва. Це — один з найважливіших художніх акцентів культурної панорами Клайпеди. У 1986 році парк був оголошений пам'ятою природи місцевого значення. Парк історичного і культурного значення належить самоврядуванню міста Клайпеди, а догляд за скульптурами здійснює Музей історії Малої Литви. Географічне розташування Парк знаходиться між вулицями — K. Donelaičio, Liepų, Trilapio і S. Daukanto. На північному заході — автобусний і залізничні вокзали Клайпеди. З півдня — Клайпедська картинна галерея ім. Пранаса Домшайтіса. Зі сходу в парк скульптур веде пішохідна алея М. Мажвідаса повз Факультет мистецтв університету Клайпеди. Галерея Див. також Парк Грутас Примітки Література Simanaitienė, Sondra (sudar.). Klaipėdos skulptūrų parkas ir jo tapatumų iššūkiai . Mažosios Lietuvos istorijos muziejus: Druka, 2012. Посилання Фотографії всіх скульптур Парку [Архівовано 22 червня 2017 у Wayback Machine.] (Музей історії Малої Литви) Музей ковальської справи [Архівовано 14 липня 2017 у Wayback Machine.] (відділ Музею історії Малої Литви)
Мост Клебонишкис

Мост Альфонсаса Мешкиниса или мост Клебонишкис (лит. Alfonso Meškinio tiltas, Kleboniškio tiltas) — два автомобильных железобетонных моста через реку Нярис в Каунасе, Литва. Является частью автодороги A1, соединяющей Вильнюс, Каунас и Клайпеду. Ежедневно по мосту проезжает до 55 тысяч автомобилей. Ниже по течению находится Варняйский мост. История Проект был разработан минским проектным институтом «Белгипродор». Монтаж блоков пролетных строений осуществляли навесным способом двумя передвижными консольными кранами грузоподъемностью 20 т. Открытие моста состоялось в 1965 году, общая продолжительность строительства моста составила 29 месяцев. В 1981 году с низовой стороны был построен второй мост. Проект разработал институт Lietkelprojektas. Строительство моста осуществляло Каунасское мостостроительное управление №1 (лит. Kauno tiltų statybos valdyba Nr. 1) Минавтошосдора Литовской ССР, руководителем работ был А. Мешкинис (лит. Alfonsas Meškinis). В январе 2009 года разрушился шарнир между балками низового моста, в результате чего пролетное строение сместилось на 25 см. Ремонт конструкций продолжался до мая 2009 года, работы выполняла компания Kauno tiltai. В 2011 году были замены деформационные швы мостов. В декабре 2012 года мост получил официальное название в честь Альфонсаса Мешкиниса, который руководил строительством одного из мостов. Реконструкция В 2018 году был опубликован проект реконструкции шоссе А1, который к 2023 году предусматривал строительство нового моста взамен моста 1965 года постройки. В 2024 году было завершено строительство нового (северного) моста. На 2024 год продолжались работы над вторым новым мостом, который строится на месте снесённого ранее старого моста. Конструкция Старый мост имел железобетонную рамно-консольную конструкцию. Схема разбивки на пролёты: 42,2 + 3x84,3 + 47,2 м. Железобетонные балки пролетного строения собраны из блоков заводского изготовления. Объединение блоков произведено с помощью пучков предварительно напряженной арматуры. Стыки — клеевые, на эпоксидной смоле. Опоры монолитные железобетонные на свайном основании. Высота опор составляет 25 м. Общая длина моста составляет 348,7 м. Мост предназначен для движения автотранспорта и пешеходов. Проезжая часть включает в себя 4 полосы для движения автотранспорта. Покрытие проезжей части — асфальтобетон. Тротуары отделены от проезжей части металлическим барьерным ограждением. Перильное ограждение металлическое простого рисунка. На устоях устроены лестничные сходы. Примечания Литература Aida Sinkevičiūtė. Lietuvos tiltų statybos raida ir architektūros bruožai (лит.). — Kaunas, 2012. — С. 100. — 129 с. Henrikas Kebeikis. Žvilgsnis į Lietuvos tiltus (лит.). — Kaunas: Kopa, 2004.
Kolping-Kolleg

Das Kolping-Kolleg (lit. VšĮ Kolpingo kolegija, englisch Kolping University of Applied Sciences) ist eine katholische private Hochschule in der litauischen zweitgrößten Stadt Kaunas. Das Kolleg wird vom internationalen Kolpingwerk unterstützt, das mehr als 600.000 Mitglieder in 60 Ländern der Welt vereinigt. Die Hochschule befindet sich in der Altstadt Kaunas. Das Kolleg verleiht den Grad des Berufsbachelors. Geschichte 1996 wurde die höhere Kolping-Schule (Kolpingo aukštesnioji mokykla) gegründet. Der Gründer ist die 1993 gegründete Lietuvos Kolpingo draugija (LKD), eine katholische Wohltätigkeits- und Unterstützungsorganisation. Nach der Akkreditierung 2001 wurde die höhere Schule zur Hochschule. 2013 beschäftigte man über 70 Mitarbeiter. Seit dem Frühjahrsemester 2012/2013 bietet man den internationalen Studierenden drei Studiengänge in der englischen Sprache an: Betriebswirtschaft, Finanzen und Soziale Arbeit; seit 2013/2014 Internationale Wirtschaft (Business). Weblinks Website (lt, de, en) Einzelnachweise
Basilika Mariä Himmelfahrt (Krekenava)

Die Basilika Mariä Himmelfahrt (litauisch Krekenavos Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bazilika) ist eine römisch-katholische Kirche in der Kleinstadt Krekenava in der Mitte Litauens. Die Kirche im Bistum Panevėžys mit dem Patrozinium Mariä Aufnahme in den Himmel trägt den Titel einer Basilica minor. Geschichte In Krekenava wurde 1419 eine erste Kapelle erbaut. Es wird angenommen, dass der Bau auf den Großfürsten Vytautas zurückgeht. Ab 1484 wurden die erste Holzkirche errichtet, die 1527 fertiggestellt wurde. Nach einem Brand wurde 1736 ein neues Kirchengebäude fertiggestellt. Im Jahr 1886 initiierte Pfarrer Pranciškus Žukauskas den Bau einer größeren Kirche. Obwohl die Behörden der Bezirk Kaunas anfänglich wiederum nur eine Holzkirche zulassen wollten, konnte 1896 mit dem Bau einer gemauerten Kirche begonnen werden. Im Jahr 1902 wurde das heutige neugotische Kirchengebäude fertiggestellt. Im Jahr 1907 segnete der Bischof von Samogitien, Gaspare Feliciano Cyrtowt, die Kirche. Papst Benedikt XVI. erhob die Kirche 2011 in den Rang einer Basilica minor, die feierliche Verkündigung erfolgte am Patronatsfest 15. August. Kirchengebäude Die Kirche wurde in Anlehnung an den neugotischen Stil vom belarussischen Architekten Ustin Golinevič entworfen. Die dreischiffige Kirche besitzt ein Langhaus mit rechteckigem Grundriss und einen Chor. Über dem Eingangsbereich ragen die beiden Kirchtürme 56 Meter empor, das Dach ist mit weiteren 13 Türmen gestaltet. Der Warschauer Bildhauer Piechock hat an den Fassadenskulpturen gearbeitet. Die heutige Orgel wurde 1911 in Cannes gefertigt. In der Kirche wird ein Marienbild mit Jesuskind aus dem 15. Jahrhundert verehrt. Einzelnachweise Weblinks Homepage der Basilika (litauisch)
Kudry (Litwa)

Kudry (lit. Kudriai) – wieś na Litwie, w okręgu wileńskim, w rejonie wileńskim, w gminie Podbrzezie. Historia Pod zaborami i w II Rzeczypospolitej wieś i zaścianek. W XIX i w początkach XX w. położone były w Rosji, w guberni wileńskiej, w powiecie wileńskim. Po I wojnie światowej pod administracją polską, w Zarządzie Cywilnym Ziem Wschodnich. W latach 1920–1922 w składzie Litwy Środkowej. Od 11 kwietnia 1922 leżały w Polsce, w województwie wileńskim, w powiecie wileńsko-trockim, w gminie Podbrzezie. W 1931 miejscowość liczyła: wieś – 93 mieszkańców, zamieszkałych w 16 budynkach, zaścianek – 6 mieszkańców, zamieszkałych w 1 budynku. Po II wojnie światowej w granicach Związku Sowieckiego. Od 1991 na niepodległej Litwie. Uwagi Przypisy Bibliografia Kudry (2, 3), pow. wileński, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. IV: Kęs – Kutno, Warszawa 1883, s. 846 . Mapa WIG Mejszagoła. [dostęp 2025-03-15]. (pol.). geoportal.lt. [dostęp 2025-03-15]. (lit. • ang.).
Busbahnhof Kėdainiai

Der Busbahnhof Kėdainiai (lit. Kėdainių autobusų stotis) ist ein Busbahnhof in Litauen, in der Rajongemeinde Kėdainiai. Der Bahnhof befindet sich unweit vom Bahnhof Kėdainiai (Adresse: J. Basanavičiaus g. 93, LT-57354, Kėdainiai). Der erste Busbahnhof Kėdainiai befand sich von 1968 bis 1988 im Stadtzentrum, am Platz Ramybės skveras. Seit April 2009 liegt er am Stadtrand. 2008 wurde er nach der Rekonstruktion und Kapitalrenovierung erneuert. Der Busbahnhof hat die Fläche von 830 Quadratmetern. Im Busbahnhof befindet sich das Handelszentrum Maxima. Der Busbahnhof wird vom Unternehmen UAB „Kėdbusas“ verwaltet. Die Busse werden von „Kautra“, „Busturas“, „Panevėžio autobusai“, „Eurolines“, „Biržų autobusų parkas“, „Marijampolės autobusų parkas“, „Vilkaviškio autobusų parkas“ und anderen Busunternehmen bedient. Verkehr Diese Städte sind erreichbar: Kaunas (durch Josvainiai, Cinkiškiai; Vandžiogala; Labūnava) Panevėžys (durch Ramygala; Surviliškis, Krekenava; Šventybrastis, Krekenava) Šiauliai (durch Dotnuva, Radviliškis) Biržai (durch Panevėžys, Pasvalys) Alytus (durch Kaunas) Druskininkai (durch Kaunas, Alytus) Vilkaviškis (durch Kaunas, Marijampolė) Mažeikiai (durch Šiauliai) Marijampolė (durch Kaunas) Vilnius (durch Ukmergė) Riga (durch Panevėžys, Bauska), Lettland Lettland Weblinks Website von UAB „Kėdbusas“ (litauisch) Einzelnachweise
Kėdainiai Bus Station

Kėdainiai Bus Station is the central bus station in Kėdainiai, Lithuania. It serves as a terminal for suburban and national coach services. History The first intercity bus station in Kėdainiai was located in the city centre. However, in 1988 it was moved to the outskirts of the city, where it remains today. Nearly 20 years later, it was completely rebuilt and reopened for service on 25 April 2008. Routes Valid as of January 1, 2018 Kaunas direction Alytus via Cinkiškiai, Kaunas Alytus via Nociūnai, Kaunas, Birštonas Alytus via Cinkiškiai, Babtai, Birštonas Druskininkai via Cinkiškiai, Kaunas Kaunas via Cinkiškiai, Babtai Kaunas via Labūnava Kaunas via Vandžiogala Marijampolė via Labūnava, Kaunas Marijampolė via Cinkiškiai, Kaunas Vilkaviškis via Vandžiogala Vilkaviškis via Cinkiškiai, Marijampolė Raseiniai direction Panemunė via Kryžkalnis, Tauragė Palanga via Klaipėda (during summer only) Ukmergė direction Vilnius via Šėta, Ukmergė Šiauliai direction Joniškis via Šeduva, Šiauliai Joniškis via Linkuva, Pakruojis Mažeikiai via Šiauliai, Kuršėnai Akmenė via Šiauliai Palanga via Šiauliai, Telšiai, Klaipėda Žagarė via Šiauliai, Joniškis Šiauliai via Šeduva Panevėžys direction Biržai via Panevėžys, Pasvalys Joniškėlis via Panevėžys Panevėžys via Ramygala Panevėžys via Šventybrastis, Upytė Panevėžys via Surviliškis, Upytė Riga with transfer at Panevėžys References
Kėdainių Arena

Die Kėdainiai Arena (litauisch Kėdainių arena) ist eine multifunktionale Arena in Kėdainiai zwischen dem Kėdainiai-Stadion und dem Fluss Nevėžis in Litauen. Sie wurde am 5. August 2013 eröffnet. Die Arena wurde von einem örtlichen Unternehmen dem Düngerproduzent AB Lifosa (dem Tochterunternehmen der russischen Chemiegesellschaft EuroChem) gebaut und finanziert und dann der Rajongemeinde Kėdainiai geschenkt. Arena wurde 2013 eröffnet beim Wettbewerb zwischen litauischen und belgischen Basketballmannschaften. Das Spiel wurde von Litauen gewonnen. In der Arena gibt es 2200 Sitzplätze beim Basketball und 3000 Sitze beim Konzert. Weblinks Einzelnachweise
Labūnava Forest

The Labūnava Forest (Lithuanian: Labūnavos miškai) is a forest in Kėdainiai District Municipality, central Lithuania, located 4 kilometres (2.5 mi) south east from Labūnava. It covers an area of 1,420 hectares (3,500 acres). It consists of smaller forests: the Labūnava Forest (proper), the Kruopiai Forest, the Servydgalis Forest. Most of the forest belongs to the Barupė basin. As of the 1980s, 31% of the area was covered by birch, 30% by spruce, 13% by aspen, 15% by ash, 11% by oak, black alder and white alder tree groups. The fauna of the forest consists of wild boar, roe deer, red deer, moose, red fox, hare, also there are black storks, cranes, black kites, perns, white-backed woodpeckers, middle spotted woodpeckers, lesser spotted eagles. The forest is a part of the Labūnava Biosphere Polygon. References
Labūnavos miškas

Labūnavos miškas este o arie protejată (sit de importanță comunitară — SCI) din Lituania întinsă pe o suprafață de 983,83 ha, integral pe uscat. Localizare Centrul sitului Labūnavos miškas este situat la coordonatele 55.1507°N 23.9564°E﻿ ()55.1507; 23.9564. Înființare Situl Labūnavos miškas a fost declarat sit de importanță comunitară în iunie 2005 pentru a proteja 3 specii de animale. Biodiversitate Situată în ecoregiunea boreală, aria protejată conține 5 habitate naturale: Pajiști fino-scandinave uscate până la mezice, bogate în specii de altitudine mică, Păduri caducifoliate bătrâne naturale hemiboreale fino-scandinave (Quercus, Tilia, Acer, Fraxinus sau Ulmus) bogate în specii epifite, Păduri fino-scandinave bogate în ierburi cu Picea abies, Păduri caducifoliate de mlaștină fino-scandinave, Păduri aluvionare cu Alnus glutinosa și Fraxinus excelsior (Alno-Padion, Alnion incanae, Salicion albae). La baza desemnării sitului se află mai multe specii protejate de nevertebrate (3): fluturele flitirar (Euphydryas maturna), fluturele purpuriu (Lycaena dispar), Phengaris teleius. Pe lângă speciile protejate, pe teritoriul sitului au mai fost identificate 1 specie de plante, 1 specie de păsări, 2 specii de nevertebrate. Note Vezi și Natura 2000 Lista siturilor Natura 2000 din Lituania
Kościół św. Jana Chrzciciela w Łopiach

Kościół św. Jana Chrzciciela w Łopiach – kościół w Łopiach (Litwa). Ufundowany przez Jana Lackiego, zbudowany został w 1639, początkowo jako kaplica dworska o charakterze obronnym. Kościół odremontowano w 1720, zaś w 1899 przebudowano i powiększono. Kościół zbudowany jest na planie prostokąta. Ośmioboczna wieża nad wejściem nieco wystaje przed lico fasady. W kruchcie do czasów obecnych widoczne jest gotyckie sklepienie. W oknach witraże wykonane w 1908 przez Władysława Przybytniewskiego. Na początku XXI wieku zaczęła obsuwać się pobliska skarpa, prowadzone są prace zmierzające do zabezpieczenia świątyni. Przypisy Bibliografia Grzegorz Rąkowski: Ilustrowany przewodnik po zabytkach kultury na Litwie. Warszawa: Burchard Edition, 1999-10-16, s. 286. ISBN 83-87654-07-8.