NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Misrata Airport

Misrata International Airport (IATA: MRA, ICAO: HLMS) is an international airport serving Misrata, a Mediterranean coastal city in the Misrata District of Libya. It also acts as an air base and training center for the Libyan Air Force. History The airport was created in 1939 as a small landing site in the Misrata province of Italian Libya. On 15 December 2011, the airport celebrated its first regularly scheduled international commercial flights by a non-Libyan airline (Turkish Airlines). On 14 July 2014, the airport was closed to flights due to clashes at Tripoli International Airport, which Misrata International Airport is dependent on for its operations. Flights resumed on the night of 15 July. On 3 August 2020, a fire destroyed the airport's passenger terminal. Military use The Libyan Air Force operates the Soko G-2 aircraft extensively at Misrata in both a training and counterinsurgency capacity. The first Libyan warplane to challenge the no-fly zone during the Libyan Civil War was a G-2 taking off from Misrata on March 24, 2011. It was reported to have been promptly shot down by the French Air Force. A few hours later an armed forces spokesman specified that the plane was destroyed on the runway with an AASM air-to-ground missile just after it had landed. Airlines and destinations Passengers Cargo See also Transport in Libya List of airports in Libya References External links Accident history for Misurata Airport at Aviation Safety Network
Aeropuerto Internacional de Misurata

El Aeropuerto Internacional de Misurata (IATA: MRA, ICAO: HLMS) es un aeropuerto internacional que da servicio a Misurata, una ciudad costera mediterránea en el distrito de Misurata en Libia. También actúa como base aérea y centro de entrenamiento para la Fuerza Aérea Libia.​ Historia El aeropuerto fue creado en 1939 como un pequeño lugar de aterrizaje en la provincia de Misurata, en la Libia italiana. El 15 de diciembre de 2011, el aeropuerto celebró sus primeros vuelos comerciales internacionales regulares de una aerolínea no libia (Turkish Airlines). El 14 de julio de 2014, el aeropuerto se cerró a los vuelos debido a enfrentamientos en el Aeropuerto Internacional de Trípoli, del que depende el Aeropuerto Internacional de Misurata para sus operaciones. Los vuelos se reanudaron la noche del 15 de julio.​ El 3 de agosto de 2020, un incendio destruyó la terminal de pasajeros del aeropuerto.​ Uso militar La Fuerza Aérea de Libia opera el avión Soko G-2 ampliamente en Misurata tanto en capacidad de entrenamiento como de contrainsurgencia. El primer avión de guerra libio en desafiar la zona de exclusión aérea durante la guerra civil libia fue un G-2 de Misurata. Se informó que fue derribado rápidamente por la Fuerza Aérea francesa.​​ Pocas horas después, un portavoz de las Fuerzas Armadas precisó que el avión fue destruido en la pista con un misil aire-tierra AASM poco después de haber aterrizado.​ Destinos Referencias
Aéroport de Misrata

L'aéroport de Misrata est un aéroport international à Misrata, en Libye (code IATA : MRA • code OACI : HLMS) qui sert aussi de base aérienne et de centre de formation pour la Force aérienne libyenne. Histoire L'aéroport a été créé en 1939 comme petit site d'atterrissage dans la province de Misurata (ancien nom italien) de la Libye italienne. Le 15 décembre 2011, l'aéroport a célébré son premier vol régulier commercial avec une compagnie étrangère, la Turkish Airlines. Le 14 juillet 2014, l'aéroport a été fermé en raison d'affrontements à l'aéroport international de Tripoli, à proximité. Les vols ont repris dans la nuit du 15 juillet 2014. Situation Compagnies aériennes et destinations Édité le 02/10/2022 Actualisé le 16/11/2023 Passager Fret Références Liens externes (en) Historique des accidents pour MRA sur Aviation Safety Network Portail de l’aéronautique Portail de la Libye
Miszrátai repülőtér

A Miszrátai nemzetközi repülőtér (IATA: MRA, ICAO: HLMS) egy nemzetközi repülőtér, amely a Földközi-tenger partján fekvő Miszrátát szolgálja ki a Miszráta tartományban, Líbiában. Emellett légibázisként és kiképzőközpontként is szolgál a Líbiai Légierő számára. Története A repülőteret 1939-ben hozták létre egy leszállóhelyként az olaszországi Líbia Miszráta tartományában. 2011. december 15-én ünnepelte a repülőtér az első egy külföldi légitársaság (Turkish Airlines) által indított menetrend szerinti nemzetközi járatát. 2014. július 14-én a Tripoli nemzetközi repülőtéren történt összecsapások miatt a Miszrátai nemzetközi repülőteret bezárták a kereskedelmi járatok előtt. A forgalom július 15-én este indult újra. 2020. augusztus 3-án egy tűzvész elpusztította a repülőtér utasterminálját. Katonai használat A Líbiai Légierő jelentős mennyiségű SOKO G–2 Galeb típusú repülőgépet üzemeltet Miszrátában, mind kiképzési, mind felkeléselhárítási céllal. Az első líbiai vadászgép, amely az első líbiai polgárháború idején átrepült a repüléstilalmi övezet határain, egy G–2-es volt Miszrátából. A jelentések szerint a Francia Légierő azonnal lelőtte. Néhány órával később a fegyveres erők szóvivője pontosította, hogy a repülőgépet egy AASM levegő-föld rakétával semmisítették meg a kifutópályán, közvetlenül a leszállás után. Légitársaságok és célállomások Futópályák A repülőtér futópályái: 15/33 (3400 m, aszfalt) Jegyzetek Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben a Misrata Airport című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként. Lásd még Mitiga nemzetközi repülőtér További információk Hivatalos oldal Baleset- és repülőesemény-történet az Aviation Safety Network adatbázisában A repülőtér aktuális időjárása a NOAA/NWS-től
Aeroporto de Missurata

O Aeroporto Internacional de Missurata (IATA: MRA, ICAO: HLMS) é um aeroporto que se localiza em Missurata, na Líbia, e que também atua como base aérea e centro de treinamento para a Força Aérea Líbia. História O aeroporto foi criado em 1939 como um pequeno local de pouso na província de Missurata, na Líbia Italiana. Em 15 de dezembro de 2011, o aeroporto celebrou seus primeiros voos comerciais internacionais regularmente agendados por uma companhia aérea não-Líbia (Turkish Airlines). Em 14 de julho de 2014, o aeroporto estava fechado para voos devido a confrontos no Aeroporto Internacional de Trípoli, do qual o aeroporto de Missurata depende para suas operações. Os voos retomaram na noite de 15 de julho. Uso Militar A Força Aérea da Líbia opera amplamente a aeronave Soko G-2 em Missurata, tanto na capacitação quanto na capacidade de contrainsurgência. O primeiro avião de guerra da Líbia a desafiar a zona de exclusão aérea durante a Guerra Civil da Líbia foi um G-2 de Missurata. Foi relatado ter sido rapidamente abatido pela Força Aérea Francesa. Poucas horas depois, um porta-voz das forças armadas especificou que o avião foi destruído na pista com um míssil ar-terra AASM logo após ter desembarcado. Ver também Lista de aeroportos da Líbia Lista de aeroportos internacionais da África Referências
Aeroportul Misrata

Aeroportul Misrata (IATA: MRA, ICAO: HLMS) este un aeroport din Misratah, Districtul Misratah, Libia ce deservește zona Tripolitania. A fost deschis în 1939. Situat la o altitudine de 18 m, aeroportul dispune de 1 pistă. Infrastructură Piste Aeroportul dispune de o singură pistă. Pista 15/33 are suprafața de asfalt. Terminale Note Vezi și
Кирена

Кирена (на гръцки: Κυρήνη) е един от най-известните градове в Античността, център на историческата област Киренайка. Градът е посветен на Аполон и се намира на територията на съвременна Либия, на 16 км от морското пристанище Аполония. Основан е през 631 г. пр. Хр. след предсказание на делфийския оракул, направено пред Бат-Аристотел. Руините на Кирена са защитени от ЮНЕСКО като паметник на Световното наследство. По данни на Херодот, главният град на древна Либия е основан от преселници от цикладския остров Санторини, първоначално на остров Платея, а после и на самия материк, на 16 км от морето. Първият цар на Кирена (на дорийски диалект Кирана) е Бат-Аристотел. По време на господството на династията на Батиадите (управляват 8 поколения), Кирена, благодарение на мореплаването и търговията скоро достига голям разцвет и след продължителна и жестока борба с Египет и Картаген става независима. Властта на Батиадите е унищожена от персийския цар Камбиз II, който присъединява Кирена към египетските сатрапии. По време на господството на персите, продължило 200 г., Кирена става (ок. 460 г. пр. Хр.) република; към това време се отнася и разцвета на киренската философска школа. През 321 г. пр. Хр. египетския цар Птолемей I завладява Киренайка. Пет от градовете – Кирена, Аполония, Птолемаида (Барка), Арсиноя (Тавхира) и Береника (Евгеспериди) съставят съюз („пентаполис“, петградие), са преобразувани през 117 г. пр. Хр. в царство на династията на Птолемеите, последния представител на които Апион, завещава Кирена на римляните и тя е присъединена в административно отношение към провинция Крит (67 г. пр. Хр.). Източници
Kyréna

Kyréna (řecky Κυρήνη Kyréné) byla starověká řecká osada na severním pobřeží Afriky, nedaleko novodobého města Šahhát. Založili ji okolo roku 630 př. n. l. obyvatelé ostrova Théra asi 20 km od pobřeží Středozemního moře v úrodném údolí pohoří Džabal Achdar. Podle města nese východní část Libye dodnes jméno Kyrenaika. Zbytky města byly v roce 1982 zapsány na Seznam světového dědictví. Historie Podle legendy byl zakladatelem a prvním králem města Battos. Jeho potomci vládli až do roku 440 př. n. l., kdy byl vládce Arkesiláos IV. svržen a Kyréna se stala republikou pod ochranou Achaimenovské říše. Tvořila volný svazek zvaný Pentapolis (pět měst) se sousedními řeckými koloniemi Taucheira, Euesperides, Balagrae a Barké. V roce 327 př. n. l. se stal vládcem oblasti Ofelas, generál Alexandra Velikého, který byl ovšem formálně podřízen Ptolemaiovcům. Jeho nástupcem byl Magas, který v roce 274 př. n. l. vedl válku proti Egyptu, ale byl poražen a Kyrenaika zůstala součástí ptolemaiovského státu až do roku 74 př. n. l., kdy se stala římskou provincií. Byla zde početná židovská komunita, roku 115 se do jejího čela postavil muž jménem Lukuas a vyhlásil nezávislost na Římu, což vedlo ke krvavé válce. Město bylo vážně poničeno zemětřeseními v roce 262 a 365, definitivně se vylidnilo během arabské invaze v sedmém století. V roce 2013 proběhly spory o vlastnictví pozemků, během nichž obyvatelé z okolí poničili část starověké nekropole. Hospodářství Základem ekonomiky města bylo pěstování rostliny zvané silphium (řecky silfion, pravděpodobně nějaký druh ločidla), žádané jako ochrana proti početí. Silphium bylo vyobrazeno na kyrénských mincích. Oblast Pentapolis produkovala také obilí, víno, ovoce a hovězí a skopové maso. Jako klíčový obchodní přístav sloužila Apollonia. Díky tomuto exportu město bohatlo a získalo přezdívku Africké Athény. Kultura Významná byla zejména svatyně zasvěcená Apollónovi. Ve městě vznikla filosofická kyrénská škola, pocházel odsud věhlasný zeměpisec Eratosthenés z Kyrény, básník Kallimachos z Kyrény a také postava z evangelií Šimon z Kyrény. Lucius z Kyrény je ve Skutcích apoštolů zmiňován jako jeden z prvních biskupů křesťanské církve. Reference Literatura GRANT, Michael. Zrození Řecka. Překlad Gerik Císař. Praha : BB/art, 2010. ISBN 978-80-7381-787-9 Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kyréna na Wikimedia Commons http://leccos.com/index.php/clanky/kyrene Archivováno 7. 4. 2014 na Wayback Machine. http://www.ancient.eu/cyrene/
Kyrene

Kyrene var en bystat i græsk oldtid, nu i Libyen. Kyrene var den ældste og vigtigste af de fem græske byer i regionen, og gav Østlibyen det klassiske navn Cyrenaica, som det fortsat kaldes i dag. Byen ligger i en frodig dal i Jebel Akhdar. Byen blev angiveligt grundlagt i 630 f.Kr. som en koloni af grækere fra Thera styret af et Battiansk dynasti. Byen blev et vigtig handelscenter, udviklede sig til en republik og underlagde sig frivilligt Alexander den Store. Senere kom den under ptolemæisk dynastiets styring. Fra 276 f.Kr. til 30 f.Kr. vekslede byen mellem selvstændighed, romersk overhøjhed og at blive styret af ptolemæerne. Derefter var den en romersk by, indtil den blev forfaldt efter jordskælvet i 365. Byen var opkaldt efter en kilde, Kyre, som grækerne viede Apollon. Ruinbyen er nu et vigtig arkæologisk anlæg med tre betydelige templer: Et Apollontempel fra 7. århundrede f.Kr., et Demetertempel og et delvis uudgravet Zeustempel, som blev raseret i 1978 på Muammar al-Gaddafis ordre. Ruinerne blev opdaget og beskrevet i 1705-1706 af franskmanden Claude Lemaire. Fundet var medvirkende til fremvæksten af neoklassicismen. Den græske matematiker og astronom Eratosthenes var herfra. Byen var også hjemsted for Simon fra Kyrene, som ifølge evangelierne bar Jesu kors langfredag. Ifølge Legenda Aurea foregik historien om Sankt Jørgens kamp med dragen i nærheden af byen. Kilder Eksterne henvisninger
Küréné

Küréné (más nevein Kiréné, Cyrene, ógörög: Κυρήνη) romváros Líbia északkeleti részén, a Földközi-tenger partvonalának közelében, a mai Shahhat (arab: شحات) település mellett található. Eredetileg a Kirenaika (Cyrenaica) ókori tartomány fővárosa, ahol százezren is laktak. A napistennek szentelt Zeusz-temploma nagyobb volt, mint az athéni Parthenón, és a város hatalmát hirdette. Itt volt a kürénéi hedonista görög filozófiai iskola székhelye is. A Kr. e. 4. században Afrika egyik legnagyobb városa volt, ebben az időben Afrika Athénjénak is becézték. Történelem A várost az ókori Thíra gyarmatként alapította Kr. e. 631-ben. Nemsokára a hellenisztikus világ egyik legfontosabb városává fejlődött. A helyiek jólétét a szilfion (görög σίλφιον, latin: silphium) az ókor egyik fontos és értékes fűszer- és gyógynövényének termesztése és kereskedelme adta. Ez a növény csak itt, az észak-afrikai Kürenaika tartomány keskeny tengerparti sávjában termett. Nagy fontosságára volt jellemző, hogy Küréné minden pénzérméjét is e növény képével díszítették. Nagy Sándor halála után az akkor Kürénaika nevet viselő város az egyiptomi Ptolemaiosz-dinasztia kezére került, majd Kr. e. 74-ben a Római Birodalomhoz csatolták. Egyik virágkorát Augustus császár alatt élte, azonban Traianus uralkodása alatt 117-ben hadserege levert egy lázadást itt. A város a befolyását egészen 365-ig meg tudta őrizni, amikor is egy földrengés rombolta le és utána gyors hanyatlásnak indult és elnéptelenedett. Napjainkban A területen három épületegyüttes található az i. e. 4. századi Apollón-szentély, az Akropolisz és az Agóra, valamint az ókor egyik legkiterjedtebb és legváltozatosabb nekropolisza. A többi fennmaradt épület az i. e. 5. században emelt Zeusz-templom, az i. e. 6. századi Artemisz-templom, a görög színház, amit Hadrianus idejében amfiteátrummá alakítottak, az Agóra mellett álló Démétér-szentély, az Odeon, és a fórum. Ezenkívül a déli kapu közelében látható a római színház, egy mozaikokkal díszített kora keresztény bazilika és sziklából kivágott sírok. Jegyzetek Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben a Kyrene című német Wikipédia-szócikk fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
Cirene

Cirene, cunoscută de asemenea și ca Cyrene (grecă: Κυρήνη, Kyrēnē; în prezent Shahhat, Libia), a fost o colonie grecească din nordul Africii și un important centru cultural al regiunii, deoarece aici se afla o școală de filozofie întemeiată în secolul al III-lea î.Hr. de Aristippus, un discipol al lui Socrate. Numele regiunii istorico-geografice libiene Cirenaica provine de la orașul Cirene. Istoric Perioada greacă Cirene a fost fondată în 630 î.Hr., după spusele lui Herodot, de grecii din insula Thera (Santorini) de Battus. Oracolul din Delphi hotărăște ca Apollo să fie zeul patron al orașului. Din secolul al V-lea î.Hr. începe să-și aleagă proprii regii, ca în anul 460 î.Hr. să devină republică. În timpul războiului peloponesiac, Cirene sprijină Liga peloponesiacă condusă de Sparta. Orașul este inclus mai târziu în satrapia ahemenidă Libia. În 331 î.Hr. Alexandru cel Mare a ocupat orașul iar la moartea sa, survenită în 323 î.Hr., Cyrene devine o parte a Egiptului Ptolemeic. Ofelas este generalul ce a preluat conducerea în polis în numele dinastiei ptolemeice și va stăpâni până la moartea sa. Succesorul său, Magas, (nobil macedonean), devine guvernator dar a fost învins în campania de cucerire a Egiptului. Cirenaica a rămas în componența lumii elene până în 96 î.Hr., când a fost cedată Romei. Perioada romană În 74 î.Hr., Cirenaica devine provincie romană, populația fiind alcătuită din cetățeni, fermieri, străini și evrei. Tensiunile dintre evrei și romani cresc soldându-se cu două revolte înăbușite într-un final, una sub împăratul Vespasian, iar cealaltă sub Traian. Cauze a depopulării masive a Libiei, ceea ce va duce la stabilire de noi colonii în timpul lui Hadrian. Declinul Producția era concentrată pe creșterea de silfium (plantă medicinală). Competiția cu Alexandria și Cartagina pentru monopolul asupra silfiumului a afectat economia și populația orașului. În 262 d.Hr., Cirene este afectat de un cutremur, când Sanctuarul Demetrei și Persefonei a fost distrus. Împăratul Claudius al II-lea Gothicus a reconstruit orașul și l-a redenumit Claudiopolis, dar cutremurul din 365 și cucerirea arabă au transformat Cirene într-o ruină. Cultură Cirene este locul nașterii lui Eratostene și locul unei celebre școli fondată de Aristippus, unde a studiat Callimah și Ptolemais din Cyrene. Note Legături externe Cirene - Atena Africii, 29 iunie 2012, CrestinOrtodox.ro Vezi și Oraș-stat Libia
Кирена (город)

Кире́на (др.-греч. Κυρήνη, дор. Κυράνᾱ) — один из величайших городов античности, центр исторической области Киренаика. Город, посвящённый Аполлону, стоял на территории современной Ливии в 16 км от морского порта Аполлония, возле современного города Шаххат, восточнее Бенгази (нынешний муниципалитет Эль-Джабаль-эль-Ахдар). Его руины охраняются ЮНЕСКО как памятник Всемирного наследия. История По сообщению Геродота, главный город древней Ливии был основан переселенцами с кикладского острова Феры сперва на островке Платее, а потом на самом материке, в 16 км от моря. Первым царем Кирены или, по-дорийски, Кираны, был Батт-Аристотель. Датой основания считается 630 год до н. э. Во время господства династии Баттиадов Кирена, благодаря мореходству и торговле, скоро достигла высокой степени процветания и после продолжительной и жестокой борьбы с Египтом и Карфагеном сделалась независимой. Около 540 года до н. э. братья царя Аркесилая II возмутились и образовали из западных городов самостоятельное государство Барку. Власть Баттиадов была уничтожена персидским царем Камбизом, присоединившим Кирену к египетской сатрапии. Во время господства персов, продолжавшегося 200 лет, Кирена сделалась (около 460 года до н. э.) республикой; к этой поре относится процветание киренской школы философов. После недолгого властвования Фиброна, в 321 году до н. э. египетский царь Птолемей I подчинил Киренаику своей власти; пять городов — Кирена, Аполлония, Птолемаида (Барка), Арсиноя (Тавхира) и Береника (Евгеспериды) — составили союз («пентаполь», то есть пятиградие), преобразованный с 117 года до н. э. в царство младшей ветви династии Птолемеев, последний представитель которой, Апион, в 96 году до н. э. завещал Кирену римлянам. Но городом ненадолго завладели тираны Никократ, а затем его брат Леандр. Римляне всё же овладели городом и всей Киренаикой и присоединили её в административном отношении к провинции Крит (67 год до н. э.). В христианскую пору в Кирене имелся отдельный епископ (в V столетии — известный Синезий). Киренаика была родиной философов Аристиппа, основателя школы киренаиков, и Карнеада, поэта Каллимаха и географа Эратосфена. Разрушили её арабы. Город был окончательно оставлен жителями в 643 году. От греческой эпохи сохранились значительные развалины и некрополь, раскопки которого продолжаются и в XXI веке. См. также Венера Киренская Примечания Литература Киренаика // Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона : в 86 т. (82 т. и 4 доп.). — СПб., 1895. — Т. XV. — С. 108. Ссылки Медиафайлы по теме Кирена на Викискладе
Kyrene

Kyrene eller Cyrene var en forntida stad i Nordafrika i nuvarande Libyen. Under romersk tid var den huvudstad i provinsen Cyrenaica. Geografi Kyrene låg på högslätten, 80 stadier (15 km) från kusten, mellan två ansenliga höjder, av vilka den östra sannolikt uppbar stadens akropolis. På nordöstra sluttningen av den västra höjden uppsprang källan Kyra, stadens medelpunkt, och därbredvid låg ett Apollontempel. Väster om detta var teatern belägen i bergssluttningen, och norr om staden, utanför densamma, låg det mot norr öppna stadion. I staden fanns många och präktiga tempel, vilket omvittnas av deras ruiner, och klippgravar i stor utsträckning omgav staden. Historia Kyrene grundades cirka 630 f.Kr. av doriska greker från Thera. Den var på 500-talet f.Kr. berömd för sina lerkärl, som exporterades till Italien. Till cirka 450 f.Kr. styrdes staden av kungar som upprätthöll livliga förbindelser med bland annat Grekland, Sicilien och Egypten, varifrån den fick kulten av Ammon och Isis. Stadens rikedom berodde främst på exporten av silfion (en medicinalväxt). I Kyrene föddes filosoferna Aristippos och Karneades, skalden Kallimachos och polyhistorn Eratostenes. 321 f.Kr. kom staden under egyptiskt styre. Under ptolemaiernas tid uppgick den judiska befolkningen till en fjärdedel av stadens hela befolkning. År 96 f.Kr. hamnade den under romarna, och blev huvudstad i provinsen Cyrenaica. Under kejsartiden gick den tillbaka ekonomiskt. Kyrene omnämns i Bibeln, exempelvis i evangelierna, där en Simon från Kyrene bär korset. Den arkeologiska platsen Kyrene upptogs 1982 på Unescos världsarvslista. År 2016 sattes Kyrene tillsammans med fyra andra världsarv i Libyen upp på listan över hotade världsarv. Se även Silphium Libyens historia under antiken Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Kyrene. UNESCO World Heritage Centre - Archaeological Site of Cyrene Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från Nordisk familjebok, Cyrene, 24 juni 1906.