NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Museu Nacional de Libèria

El Museu Nacional de Libèria és un museu situat a Monròvia, Liberia. Inicialment ocupà una casa pública del carrer Ashmun de la ciutat, que actualment s'utilitza com a biblioteca des del 1958, quan així ho decidí el 18è president de Libèria, William V.S. Tubman. Va ser finançat parcialment per UNESCO, i també pel govern de Libèria, amb l'objectiu d'obtenir, conservar i mostrar elements culturals i altres elements històrics que descriguin el patrimoni del país. Història El museu va ser dirigit pel Departament d'Instruccions Públiques fins que 1965 passà al Departament d'Informació, Turisme i Afers Culturals. El 1981 va passar a formar part de l'Agència Nacional de Cultura. El juny del 1987 aquesta institució fou dissolta i el museu retornà al control del Departament d'Informació. El 1972, el museu va ser reubicat a un nou edifici a l'illa Providence però quatre anys més tard l'edifici es destruí per construir el People's Bridge sobre el riu Mesurado. Més tard es traslladà a l'antic edifici del Tribunal Suprem i s'inaugurà oficialment el 25 de juliol de 1987 amb una cerimònia amb el vicepresident de Libèria, Harry F. Moniba. El museu nacional resultà profundament afectat pels 14 anys de guerra, tant la Primera Guerra Civil liberiana com la Segona Guerra Civil liberiana. Segons el director del museu Caesar Harris hi havia uns 5,000 objectes abans d'aquests conflictes, dels quals en resten un centenar. Resta intacte una taula de menjador de 250 anys d'antiguitat cedida per la Reina Victoria al primer President de Libèria, Joseph Jenkins Roberts. Durant la guerra, sovint es van vendre elements valuosos i s'utilitzà el museu de camp de batalla el 2003. Descripció El museu conté tres parts. A la planta baixa hi ha un repàs històric amb papers presidencials, documents privats i memòries d'executius importants facilitats del govern liberià, així com fotos i mapes. La primera bandera que mostra el museu del país actual és de l'agost de 1847. Hi ha també altres elements com segells de correus o una pàgina d'editorial del diari de Libèria, l'Herald de Libèria. Altres elements inclouen mobiliari tradicional i estris, i hi ha una botiga. Al segon pis hi ha la galeria etnogràfica i en el pis superior la galeria d'arts contemporània que il·lustra treballs artístics liberians molts dels quals són producte d'un contracte entre el museu i institucions d'art i universitats d'art de tot el país on els artistes produeixen pel museu. Al museu també hi ha vídeos i àudios històrics, així com elements de les cultures liberianes com reproduccions de balls i màscares. Referències
Museo nacional de Liberia

El Museo nacional de Liberia (en inglés: National Museum of Liberia) es un museo nacional en Monrovia, la capital del país africano de Liberia. Inicialmente ubicado en la Mansión Ejecutiva de la calle Ashmond que ahora se utiliza como una biblioteca, fue establecido por un acto de la legislatura nacional en 1958 bajo la administración del Presidente de Liberia, el Dr. William VS Tubman. Financiado en parte por la UNESCO,​​ en coordinación con el Departamento de instrucciones públicas (lo que hoy es el Ministerio de Educación de Liberia), su objetivo principal es obtener, conservar y exhibir objetos culturales y otros artículos históricos que representan el patrimonio del país. Véase también Museología Museografía Museos Referencias
Firestone-Wasserkraftwerk

Das Firestone-Wasserkraftwerk war das erste Wasserkraftwerk der westafrikanischen Republik Liberia. Lage Der Damm und die Generatorenanlage wurden 1942 am Unterlauf des Farmington River errichtet und befinden sich bei Harbel im Margibi County, etwa 50 Kilometer östlich der Hauptstadt Monrovia. Das Kraftwerk wurde als Laufwasserkraftwerk geplant. Am Standort bei der Ortschaft Firestone Plantage nahe dem Berg Mount Hydo wurde ein Damm von etwa 150 m Länge und ein Turbinenhaus errichtet. Betriebsgeschichte Das Kraftwerk besitzt vier Turbinen und erzeugt eine Gesamtleistung von 4,8 Megawatt. Es diente zunächst ausschließlich dem Aufbau der Betriebsanlagen und der Werkssiedlung der Firestone Tire & Rubber Company. Die installierte Technik wurde aus den USA importiert. Das Kraftwerk ist noch immer in Betrieb und dient auch der Stromversorgung der Nachbarorte. Als Ergänzung zum Wasserkraftwerk wurde ein dieselölbetriebenes Kraftwerk mit einer Leistung von 3 Megawatt errichtet. Weblinks REEP-Organisation, Situation und Projekte in Liberia, Informationen zum Kraftwerk (doc, 1 MB, englisch) Firmenseite der Liberia Electricity Corporation mit Angaben zum Staudamm im Abschnitt History (englisch)
Firestone Hydroelectric Power Station

The Firestone hydroelectric power station is a hydroelectric power station in Liberia on the Farmington River. Built in 1942, it was the first power generating dam built in the country. Located in Harbel, Margibi County, it is operated by the Firestone Plantations Company. Capacity The project has a generating capacity of 64 megawatts (86,000 hp) produced by four turbines. Initial construction was in order to supply power to a United States military facility in the area during World War II and to supply the city of Robertsfield. The plant was the only hydro power facility to remain intact during the Civil Wars. References
Centrale hydroélectrique de Firestone

La centrale hydroélectrique de Firestone est une centrale hydroélectrique au Liberia sur la rivière Farmington. Construite en 1942, il s'agit de la première centrale hydroélectrique du pays. Située à Harbel, dans le comté de Margibi, elle est exploitée par la Firestone Plantations Company. Capacité La centrale possède quatre turbines avec une puissance installée de 64 MW . La construction initiale visait à alimenter en électricité une installation militaire américaine dans la région pendant la Seconde Guerre mondiale et à approvisionner la ville de Robertsfield. La centrale est la seule centrale hydroélectrique à être restée intacte pendant les guerres civiles. Références Portail des énergies renouvelables Portail du Liberia Portail des barrages Portail des lacs et cours d'eau
Golaregnskoven Nationalpark

Golaregnskoven Nationalpark (GRNP) beskytter Sierra Leones største regnskovsområde. Den dækker 710,70 km2 i den østlige del af landet. Det er en del af Øvreguinea-skoven, der er et hotspot for biodiversitet, og strækker sig fra Guinea til Togo. Historie Skoven har tidligere været kommercielt udnyttet, med over 200 km2 skovhugst mellem 1960'erne og 1980'erne, og har for nylig været under pres af udnyttelse af diamanter og jernmalm og var i 2003 genstand for en rapport fra Global Witness (en). Siden 1990'erne har skoven været genstand for et bevaringsprojekt for at beskytte skoven på lang sigt, samtidig med at inddragelse og forbedring af skovbrynssamfundene sikres. Projektet er et samarbejde mellem Sierra Leones regering, -naturbeskyttelsesforening og Royal Society for the Protection of Birds. En lignende ordning er også blevet indført tværs over grænsen til Liberia i det liberiske Gola Forest Community, da de to samfund er meget ensartede. Lofa-Mano Nationalpark er blevet foreslået oprettet i det nordøstlige Liberia, der støder op til parken. Nationalparken blev udnævnt af præsident Ernest Bai Koroma og vedtaget af Sierra Leones parlament i december 2010. Den er en sammenlægning af tre skovreservater og er Sierra Leones anden nationalpark. Den blev officielt åbnet i december 2011 ved en ceremoni afholdt af Koroma. I 2025 blev parken udpeget som verdensarvssted af UNESCO som en del af Gola-Tiwai-komplekset. Miljø Undersøgelser har vist at skoven er hjemsted for mere end 330 fuglearter, hvoraf 14 er truede, over 650 sommerfuglearter og 49 pattedyrarter, herunder en bestand på over 300 vestlige chimpanser, dværgflodheste og en stærkt svindende bestand af skovelefanter. Parken er blevet udpeget som et vigtigt fugleområde (IBA) af BirdLife International, fordi den understøtter betydelige bestande af mange fuglearter. Referencer Sierra Leone Gazette bind CXLI nr. 87 dateret 16. december 2010 'Proklamation om Gola Rainforest National Parks forfatning' Eksterne henvisninger Officiel hjemmeside
Gola Rainforest National Park

The Gola Rainforest National Park (GRNP) protects Sierra Leone's largest tract of rainforest. It covers 71,070 ha in the east of the country. It forms part of the Upper Guinea Forest, a biodiversity hotspot that stretches from Guinea to Togo. History The forest has been commercially exploited in the past, with over 20,000 hectares being logged between the 1960s and 1980s, and has recently been under pressure for the exploitation of diamonds and iron ore and was the subject of a recent report by Global Witness. Since the 1990s, the forest has been the subject of a conservation project to protect the forest for the long term whilst ensuring the involvement and livelihood improvement of forest edge communities. The project is a collaboration between the Government of Sierra Leone, the Conservation Society of Sierra Leone and the Royal Society for the Protection of Birds. A similar arrangement has also been instituted across the Liberian border in the Liberian Gola Forest Community, since the two communities share similar cultures and people as well as animal and plant species. The Lofa-Mano National Park has been proposed in north-eastern Liberia, adjoining the park. The national park was declared by President Ernest Bai Koroma and enacted by the Parliament of Sierra Leone in December 2010. The park amalgamates Gola North Forest Reserve, Gola East Forest Reserve and Gola West Forest Reserves, and is Sierra Leone's second national park. It was officially opened on December 2011, in a ceremony held by Koroma. In 2025, the park was designated as a World Heritage Site by UNESCO as part of the Gola-Tiwai complex. Environment Biological surveys show that the forest is home to more than 330 species of birds, 14 of which are threatened, over 650 species of butterfly and 49 species of mammals, including a population of over 300 western chimpanzees, pygmy hippopotamuses and a much dwindled forest elephant population. The park has been designated an Important Bird Area (IBA) by BirdLife International because it supports significant populations of many bird species. References Sources Sierra Leone Gazette Vol. CXLI. No 87 Dated 16 December 2010 'Proclamation for the Constitution of the Gola Rainforest National Park' External links Official website
Parque nacional del bosque lluvioso de Gola

El Parque nacional del Bosque Lluvioso de Gola (en inglés: Gola Rainforest National Park )​ es el nombre que recibe un espacio protegido en el sur del país africano de Sierra Leona,​ fue establecido por el Parlamento de esa nación en diciembre de 2010 uniendo la Reserva forestal de Gola del Norte, la Reserva Forestal de Gola del Este, y las Reservas Forestales del Oeste de Gola, convirtiéndose en el segundo parque nacional de Sierra Leona. El parque constituye la mayor extensión de Selva de ese país, y abarca 71 070 hectáreas en el oriente del país. Recientes estudios biológicos demuestran que el bosque es el hogar de más de 330 especies de aves, de las cuales 14 están amenazadas, más de 650 especies de moscas, 49 especies de mamíferos, incluyendo a una población de más de 300 chimpancés, el hipopótamo pigmeo y elefantes. El sitio forma parte del Bosque Alto de Guinea, un lugar destacado por su Biodiversidad, que se extiende desde Guinea hasta Togo. Véase también Geografía de Sierra Leona Geografía de África Referencias Sierra Leone Gazette Vol. CXLI. No 87 Dated 16th December 2010 'Proclamation for the Constitution of the Gola Rainforest National Park'
Parc national de Gola Rainforest

Le parc national de Gola Rainforest (anglais : Gola Rainforest National Park) est un parc national de Sierra Leone établi par le Parlement en décembre 2010[réf. nécessaire], fusionnant les réserves Gola Nord Forest Reserve, Gola East Forest Reserve et Gola West Forest Reserves, en faisant ainsi la seconde plus grande aire protégée du pays. Protection Le parc est inscrit sur la liste du patrimoine mondial en 2025 par l'UNESCO, en tant que partie du bien « Complexe Gola-Tiwai ». Notes et références Annexes Liens externes (en) « Gola Rainforest National Park » Portail de la conservation de la nature Portail de la Sierra Leone Portail du patrimoine mondial
Reserva Florestal Gola

A Reserva Florestal Gola é uma área disjunta de florestas tropicais protegidas na Serra Leoa. Compreende três segmentos: Gola Norte com 45.800 hectares (ha), Gola Leste com 22.800 ha, e Gola Oeste com 6.200 ha. Referências Gola Forest Reserve Ligações externas The Gola Forest: The Green Diamond of Serra Leone
Golaregnskogens nationalpark

Golaregnskogens nationalpark ligger i sydöstra Sierra Leone nära gränsen till Liberia. Nationalparken inrättades 2007 och tillhör ett större skogsområde som räknas som en av jordens biologiska hetfläckar. Nationalparken delas administrativ i tre delar: Gola North med cirka 60 km², Gola Central med cirka 460 km² och Gola South med ungefär 230 km². Gola Central är ett kuperat landskap som ligger ungefär 300 meter över havet. Gränsen mot Gola North bildas av floden Komboya. Gola South domineras av träskmarker. Parken nås från provinsens huvudstad Kenema (40 km) eller från staden Pujehun (30 km). Under regntiden krävs ett terrängfordon. Flora och fauna Nationalparken utgörs av en urskog som ger hemvist åt många sällsynta arter. Här lever omkring 50 olika däggdjursarter, däribland 10 arter primater som schimpans (Pan troglodytes) och dianamarkatta (Cercopithecus diana). Även utrotningshotade arter som skogselefanten (Loxodonta cyclotis), dvärgflodhästen (Choeropsis liberiensis) och jentinkdykare (Cephalophus jentinki) förekommer i nationalparken. Royal Society for the Protection of Bird hittade 274 fågelarter i parken, däribland 14 utrotningshotade. Bland dessa kan nämnas en kråktrast (Picathartes gymnocephalus), kalkonpärlhöna (Agelastes meleagrides) och golamalimbe (Malimbus ballmanni) som tillhör familjen vävare. Referenser Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från tyskspråkiga Wikipedia, 1 september 2011. Noter Externa länkar Gola Rainforest National Park (engelska) Karta över nationalparken (PDF download) New National Park in Sierra Leone Sets the Standard for Conservation på wildlifeextra.com (engelska)
Tubman University

William V. S. Tubman University, commonly known as Tubman University, is a public university located in Harper, Maryland County, Liberia. The university is named after William Tubman, the 19th President of Liberia. Founded in 1978 as the William V. S. Tubman College of Technology, the school originally offered associate's degrees in architecture, civil engineering, electrical engineering, electronics and mechanical engineering. Tubman was also one of the main schools in Liberia to produce secondary school teachers. In 1990, the college was accredited to offer Bachelor of Science degrees in those fields, but soon closed following the outbreak of the First Liberian Civil War. The school remained closed through the 1990s up to the end of the Second Liberian Civil War in 2003. Enrollment numbers showed 264 students and a faculty of 28 in 1999. In 2008, the college was reopened by President Ellen Johnson Sirleaf, with Dr. Elizabeth Davis-Russell appointed that year as the first female president of the university. In April 2009, Sirleaf signed a bill elevating Tubman to university status, and the newly renamed and renovated university opened on 14 September 2009. The school's enrollment stood at 288 at that time, of which 219 were male and 69 were female. Enrollment stood at 838 for the first semester of the 2013-14 school year, and the school held its first commencement in June 2014. William V. S. Tubman University is proud of its graduating class of nursing students who experienced a 100% pass-rate on the State Board of Nursing examinations. The nation's first female mechanical engineer graduated from William V. S. Tubman University in 2016. Organization The university is governed by a board of trustees appointed by the president of Liberia. The university is organized into six colleges: College of Agriculture and Food Sciences College of Education College of Engineering and Technology College of Health Sciences College of Management and Administration College of Arts and Sciences References External links Official website
Universidad Tubman

La Universidad Tubman (en inglés: Tubman University; formalmente Universidad William V.S Tubman) es una universidad pública ubicada en Harper, condado de Maryland, en el país africano de Liberia. La universidad lleva el nombre de William Tubman, el presidente número 19 de Liberia. Fundada en 1978 como el William V. S. Tubman College of Technology, la escuela ofreció originalmente licenciaturas en arquitectura, ingeniería civil, ingeniería eléctrica, electrónica e ingeniería mecánica.​ Véase también Cultura de Liberia Educación superior Universidades Referencias
Université Tubman

L'université Tubman (en anglais : William V. S. Tubman University) est une université publique située à Harper, à l'extrême sud du Liberia. Lien externe (en) Site officiel Source (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Tubman University » (voir la liste des auteurs). Portail du Liberia Portail des universités
United Methodist University

The United Methodist University (UMU) is a private institution of higher learning located in Monrovia in the West African nation of Liberia. Established in 1998 and opened in 2000, the school had 9,118 students as of 2016. UMU is certified by the Liberian government's National Commission on Higher Education to grant both bachelor's and master's degrees. History The United Methodist University in Liberia began to explore starting a university in the 1970s which led to adding a junior college business program at the College of West Africa in 1980. The church then studied expanding the school into a full university with an exploratory committee formed in 1986. The church planned to move forward in 1990, but the First Liberian Civil War delayed the creation of the school, which the goal was re-affirmed in 1997. On 9 October 1998, the Liberian Legislature chartered United Methodist University, with the school, then opening in January 2000 under the leadership of Rev. Dr. Emmanuel F. Bailey. In April 2011, the school and Starz Institute of Technology began a partnership in which Starz would operate the university's information technology program. The next March, UMU discontinued the program after the country's National Commission on Higher Education informed UMU it would have to end the partnership due to Starz not being an authorized degree granting school. The university announced plans to start a radio station in December 2012 at a cost of US$25,000 (~$33,662 in 2024) in order to provide practical training to students in the Mass Communication Department. Academics Academic programs at UMU include Six colleges: College of Science and Technology, College of Liberal and Fine Arts, College of Theology, College of Health Sciences, College of Management and Administration, and the Joseph Jenkins Roberts College of Education. UMU has partnerships with US-based colleges, including Salem State University and Illinois Central College. See also List of universities in Liberia References External links Student World Assembly
Masonic Temple (Monrovia)

Der Masonic Temple (Monrovia) (deutsch: Freimaurertempel von Monrovia) war ein Veranstaltungs- und Ritualgebäude der Freimaurer in der Innenstadt von Monrovia. Er gilt als größtes freimaurerisches Bauwerk der Republik Liberia. Die Freimaurerloge von Monrovia wurde bereits 1869 nach amerikanischem Vorbild gegründet und war die einflussreichste Gesellschaft des Landes. Ihr gehörten alle führenden Familien des Landes an und diese Vernetzung war auch der Hauptgrund, der zu ihrer Zerschlagung führte. Heute befindet sich das markante Gebäude am westlichen Ende der Benson Street im Stadtteil Mamba Point in einem ruinösen Zustand. Der in den 1890er Jahren entstandene Prachtbau mit hochaufragenden Säulen und einem Emblem des Freimaurerordens an der Fassade und einem ehemals vergoldeten Globus auf dem Dach wurde im Bürgerkrieg mehrfach angegriffen und in Brand gesteckt. An der Hauptzufahrt befindet sich noch immer ein Wachturm mit defektem Maschinengewehr als Mahnmal des sinnlosen Krieges und des Vandalismus. Bis 2018 wird das einst prachtvoll ausgestattete Gebäude von Obdachlosen bevölkert. 2018 wurde die Renovierung abgeschlossen. Bilder Weblinks Siehe auch: Architektur in Liberia Zur Geschichte der Fraumaurerloge in Monrovia, Foto aus dem frühen 20. Jahrhundert Literatur William A. Muraskin: Middle-class Blacks in a white society: Prince Hall Freemasonry in America. University of California Press, Berkley, Los Angeles, London 1975, ISBN 0-520-02705-1, Black Masonry's Links with the National and International Communities, S. 181–192 (englisch, eingeschränkte Vorschau in der Google-Buchsuche).
ГЕС Маунт-Коффі

ГЕС Маунт-Коффі — гідроелектростанція у Ліберії, станом на середину 2010-х років найпотужніша ГЕС в історії країни. Розташована за 25 км на північний схід від столиці країни Монровії на річці Сент-Пол (Saint Paul), яка перетинає Ліберію від кордону з Гвінеєю до впадіння в Атлантичний океан біля щойно зазначеного міста. У випадку реалізації існуючих планів (станції SP-1B та SP-2) на Сент-Пол може бути створений каскад. В районі ГЕС річка, що тече у південно-західному напрямку, робить невеликий вигин на північний захід. Русло на початку вигину перекрили бетонною спорудою із 10 водопропускних шлюзів, обабіч якої розташовані земляні ділянки греблі. Це дозволило створити на лівобережжі Сент-Пол водосховище, яке у своєму південно-західному куті знову зближується з руслом річки, що завершує свою петлю. В цьому місці розташована бічна гребля (forebay dam), біля підніжжя якої знаходиться машинний зал. Від останнього відпрацьована вода по відвідному каналу довжиною 820 метрів повертається назад до річки. Спорудження станції почалось у 1963-му, а за три роки стала до ладу перша чергу із двох турбін типу Френсіс потужністю по 15 МВт. В 1973-му запустили ще дві турбіни по 17 МВт, а загальна потужність станції досягла 64 МВт. Втім, під час сухого сезону фактичний показник падав до 5 МВт. У 1990 році під час громадянської війни околиці ГЕС захопили повстанці. Жодна з сторін не здійснювала спрямованих на пошкодження об'єкту заходів, проте в умовах бойових дій персонал полишив станцію. Як наслідок, ніхто не зміг відкрити водопропускні шлюзи, що призвело до переповнювання водосховища. На дванадцятий день вода почала переливатись через бічну греблю біля машинного залу, що в підсумку призвело до її руйнації протягом 180 метрів та пошкодженню основного обладнання під час затоплення залу. За відновлення ГЕС взялись на початку 2010-х. Проектом зокрема передбачалось збільшення розміру водосховища, об'єм якого не відповідав припливам річки. Для цього греблю наростили на 2 метри до рівня 33,4 метра НРМ, що давало збільшення максимального об'єму водосховища з 52 до 80 млн м3. Гідроагрегати підлягали відновленню з використанням окремих елементів наявних турбін, при цьому потужність кожного за рахунок збільшення витрат води та напору зростає до 22 МВт. Першу модернізовану турбіну запустили у грудні 2016-го, а в травні наступного року відбулась тестова синхронізація з мережею всіх чотирьох гідроагрегатів. Видача продукції відбуватиметься до Монровії по двох ЛЕП, розрахованих на напругу 66 та 132 кВ. Вартість проекту відновлення та модернізації складає 230 млн доларів США. Примітки
Lamco Airport

Lamco Airport (ICAO: GLLB) is an airport serving Buchanan, in the Grand Bassa County in Liberia. The runway is 3 kilometres (1.9 mi) south of the city. See also Transport in Liberia Liberia portal Aviation portal References External links OurAirports - Buchanan Archived 2016-03-04 at the Wayback Machine Landings - Lamco Airport
Luchthaven Lamco

Luchthaven Lamco (ICAO: GLNA) is een luchthaven bij Buchanan, Liberia. Het ligt 497 meter boven zeeniveau en de tijdzone is UTC+0, waardoor het in zomertijd 2 uur vroeger is dan in Nederland en België. De startbaan is onverhard en 1 400 meter lang. Externe link Vliegveld.org