NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Pha That Luang

Pha That Luang (laosky ພຣະທາດຫຼວງ, IPA pʰā tʰâːt lwǎːŋ, doslova Velká stúpa) je zlatem pokrytá velká buddhistická stúpa v centru hlavního města Laosu Vientiane. Stavba byla navržena ve třetím století, ale současná podoba pochází z roku 1930, jelikož stúpa byla mnohokrát vydrancována a byla třeba její další rekonstrukce. V současnosti je brána jako jeden z nejdůležitějších národních symbolů Laosu. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Pha That Luang na Wikimedia Commons
Pha That Luang

Pha That Luang (da.: Store Stupa) er et buddhistisk tempel i Vientiane, Laos. Det blev bygget i det 16. århundrede på ruinerne af et Khmertempel fra det 13. århundrede, som igen var bygget på ruinerne af et indisk tempel fra det 3. århundrede bygget af buddhistiske missionærer fra Mauryan imperiet som var udsendt af kejser Ashoka for at udbrede buddhismen. Pha That Luang blev ødelagt af en thailandsk invasion i det 19. århundrede, men blev senere genopført i det oprindelige design. Arkitekturen i templet har mange referencer til laotisk kultur og identitet og er derfor blevet et symbol på laotisk nationalisme.
Pha That Luang

Pha That Luang (laotisch ພະທາດຫລວງ, [pʰa tʰâːt lǔːaŋ], großer Stupa oder auch heilige Königliche Reliquie, auch kurz That Luang) ist ein großer buddhistischer Stupa in Vientiane (Laos) aus dem 16. Jahrhundert. Der Legende nach soll sich hier ursprünglich ein Heiligtum der Mon befunden haben. Andere Legenden berichten, dass Abgesandte von König Ashoka etwa im Jahr 307 v. Chr. eine Reliquie des Buddha hierher brachten. Wiederum eine andere Legende behauptet, es hätten hier zwei Nagas residiert. Geschichte Als König Sai Setthathirath I. seine Hauptstadt von Luang Prabang nach Vientiane verlegte, soll er den Bau eines Stupas auf den Ruinen eines Khmer-Tempels aus dem 13. Jahrhundert beauftragt haben. Der Stupa wurde 1566 unter dem Namen „Loka-Chulamani“ vom König eingeweiht. In den vier Himmelsrichtungen wurde dann jeweils ein Tempel errichtet, von denen heute nur noch der Wat That Luang Nuea (die Residenz des Obersten Patriarchen des laotischen Sangha) im Norden und Wat That Luang Tai im Süden des That Luang existieren. Während der siamesischen Eroberung im Jahr 1828 wurde der Pha That Luang stark beschädigt, weitere Zerstörungen richtete ein Blitzschlag im Jahr 1896 an. Bereits 1900 fand eine Restaurierung des Bauwerks im Auftrag der französischen Kolonialregierung durch die École française d’Extrême Orient statt. Dieser Aufbau jedoch wurde schon in den 1930er Jahren revidiert und die Kolonialregierung begann, den Stupa originalgetreu wieder aufzubauen. Als Vorlage für die erneute Rekonstruktion dienten die detaillierten Zeichnungen des französischen Architekten und Forschers Louis Delaporte, der als Mitglied der Mekong Exploration Commission im Jahre 1867 Vientiane besucht hatte. Architektur Das Monument ist von einem quadratischen, nach innen offenen, überdachten Wandelgang umgeben, in dem einige Statuen im Khmer- und im Lao-Stil aufgestellt sind. Der Stupa steht auf drei nach oben kleiner werdenden Terrassen, die jeweils außen von großen, stilisierten Lotos-Blütenblättern gestützt werden. Durch Tore an den vier Seiten ist die jeweils nächste Stufe erreichbar. Die unterste Terrasse ist 68 m × 69 m groß, die umgebende Mauer ist oben mit 323 Votivsteinen dekoriert. Die zweite Terrasse ist 48 m × 48 m groß. Hier befinden sich weitere 288 Votivsteine. Auf der obersten Terrasse sind 30 Miniatur-Stupas aufgestellt. Der eigentliche Sockel des Stupas misst 30 m × 30 m. Die Spitze des 45 m hohen Bauwerks stellt eine stilisierte Bananenblüte dar. Weblinks Webseite über den Phra That Luang des Laos Cultural Profiles Project (Englisch, Aufruf am 1. Juli 2010) Fotografien des Pha That Luang (Englisch, Aufruf am 1. Juli 2010) Einzelnachweise
Pha That Luang

Pha That Luang (Lao: ທາດຫຼວງ or ພຣະທາດຫລວງ; pronounced [pʰā.tʰâːt lǔa̯ŋ] "Great Stupa") is a gold-covered Buddhist stupa in Vientiane, the capital city of Laos. Since its initial establishment, suggested to be in the 3rd century AD, the stupa has undergone reconstructions, including in the 1930s, due to invasions of the area. History Buddhist missionaries from the Mauryan Empire are believed to have been sent by Emperor Ashoka, including Bury Chan or Praya Chanthabury Pasithisak and five Arahanta monks, who brought a sacred relic (believed to be the breastbone) of the Buddha and enshrined it into the stupa in the 3rd century BC. In the 16th century, King Setthathirat relocated his capital from Luang Prabang to Vientiane and ordered the construction of the temple in 1566. It was constructed about 4 km from the centre of Vientiane, at the end of Pha That Luang Road, and named accordingly. The bases had a length of 69 metres each, and the stupa was 45 metres high, surrounded by 30 smaller stupas. In 1641, a Dutch envoy of the Dutch East India Company, Gerrit van Wuysthoff, visited Vientiane and was ceremonially received by King Sourigna Vongsa at the temple. He wrote that he was particularly impressed by the "enormous pyramid ... and the top was covered with gold leaf weighing about a thousand pounds". The stupa was repeatedly plundered by the Burmese, Siamese, and Chinese. Pha That Luang was destroyed by the Thai invasion in 1828. It was not until 1900 that the French restored it to its original design, based on detailed drawings from 1867 by the French architect and explorer Louis Delaporte. The first attempt to restore it was unsuccessful, and it had to be redesigned and then reconstructed in the 1930s. Architecture The first level is 223 by 226 feet (68 by 69 metres); the second is 157 feet (48 metres) along each side; and the third level is 98 feet (30 metres) along each side. From ground to pinnacle, Pha That Luang is 147.6 feet (45.0 metres) high. The area around the stupa is gated, to keep out traffic. Previously, visitors could drive around the whole complex. The encircling walls are roughly 279 feet (85 metres) long on each side and contain Lao and Khmer sculptures, including one of Jayavarman VII. Gallery References External links Media related to Pha That Luang at Wikimedia Commons
Pha That Luang

Pha That Luang (en lao: ພຣະທາດຫຼວງ, pronunciado /pʰā tʰâːt lwǎːŋ/, literalmente 'Gran Estupa') es una estupa budista recubierta con oro situada en el centro de Vientián, Laos.​ Desde su fundación, probablemente en el siglo III, ha sido reconstruida varias veces, la última vez en la década de 1930 debido a las invasiones extranjeras de la zona. Es considerada el monumento más importante de Laos y un símbolo nacional.​ Historia Pha That Luang, según los laosianos, se construyó originalmente como un templo hindú en el siglo III. Se cree que el emperador Ashoka envió a misioneros budistas del Imperio maurya, como Bury Chan, Praya Chanthabury Pasithisak y cinco monjes arahata, que trajeron a la estupa una reliquia sagrada de Buda (que se cree que es el esternón).​ Fue reconstruida en el siglo XIII como un templo jemer que quedó en ruinas. A mediados del siglo XVI, el rey Setthathirat trasladó la capital de Luang Prabang a Vientián y en 1566 ordenó la construcción de Pha That Luang.​ Fue reconstruida a unos 4 km del centro de Vientián, al final de That Luang Road, y se llamó Pha That Luang.​ Las bases tenían una longitud de 69 m cada una y tenía 45 metros de altura, y estaba rodeado por treinta estupas pequeñas.​ En 1641, un enviado holandés de la Compañía Neerlandesa de las Indias Orientales, Gerrit van Wuysoff, visitó Vientián y fue recibido por el rey Sourigna Vongsa en el templo con una magnífica ceremonia. Escribió que le impresionó especialmente la "enorme pirámide cuya la parte superior estaba cubierta con pan de oro que pesaba unas mil libras".​ Sin embargo, la estupa fue saqueada en varias ocasiones por los birmanos, siameses y chinos.​ Pha That Luang fue destruida en la invasión tailandesa de 1828, que la dañó gravemente y se abandonó. No fue hasta 1900 cuando los franceses la restauraron con su diseño original, según los detallados dibujos de 1867 del arquitecto y explorador francés Louis Delaporte.​ Sin embargo, el primer intento de restaurarla fue un fracaso y tuvo que ser rediseñada y reconstruida en la década de 1930.​ Durante la Guerra franco-tailandesa, Pha That Luang resultó gravemente dañada por los ataques aéreos tailandeses. Tras el final de la Segunda Guerra Mundial, se reconstruyó de nuevo. Arquitectura La arquitectura del edificio tiene muchas referencias a la cultura e identidad de Laos, y por tanto se ha convertido en un símbolo del país. La estupa actual tiene tres niveles, cada uno de los cuales transmite parte de la doctrina budista. El primer nivel mide 67 por 68 metros, el segundo mide 47 por 47 metros, y el tercero 29 por 29 metros.​ Pha That Luang tiene una altura total de 44 metros.​ Los alrededores de Pha That Luang están cerrados para que no entre el tráfico. Antes los visitantes podían conducir por todo el complejo. Los cercos miden 85 por 85 metros y contienen un gran número de esculturas laosianas y jemer, incluida una de Jayavarman VII.​ Galería de imágenes Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Pha That Luang.
Pha That Luang

Pha That Luang je budistička stupa u gradu Vientiane u Laosu. Stupa je spomenik, simbol Bude i budizma. Nalazi se oko tri kilometara sjeverno od središta grada. U području stupe je kip Jayavarmana VII. On je izgradio Bayon oko 1200. godine kao spomen na pobjedu nad susjednim narodom Cham, koji je razorio Angkor 1177. godine. Bayon je bio posljednji kmerski hram sagrađen u Angkoru. Pha That Luang je sagrađena u 16. stoljeću za vrijeme kralja Setthathiratha, nakon što je odlučio, da se glavni grad preseli iz Luang Prabanga u Vientiane. Pha That Luang je važan nacionalni simbol i nalazi se na grbu Laosa. Također se nalazi i na novčanicima nacionalne valute laoškoga kipa. Povijest kompleksa započinje u 3. stoljeću. Prvo je bio hinduistički hram. Buduistički redovnici su kasnije donijeli relikvije Bude. Obnovljen je u 13. stoljeću kao kmerski hram. U 16. stoljeću, bila je rekonstrukcija i spušteni su temelji. U 19. stoljeću, Pha That Luang oštećen je tijekom tajlandske invazije. Nakon toga je u potpunosti obnovljen.
Pha That Luang

Pha That Luang is een boeddhistische stoepa in de stad Vientiane in Laos. Het gebouw staat zo'n drie kilometer ten noorden van het stadscentrum. Op het terrein van de stoepa staat een beeld van Jayavarman de zevende. Dit was de laatste koning van Angkor. Ook schijnt er een haar van Gautama Boeddha te worden bewaard. Het bouwwerk werd in de 16e eeuw gebouwd in opdracht van koning Sai Setthathirat I en is een belangrijk nationaal symbool. Het is verwerkt in het wapen van Laos en staat afgebeeld op de bankbiljetten van de nationale munteenheid. Geschiedenis De geschiedenis van het complex begint in de 3e eeuw. Volgens de overleveringen bouwden boeddhistische missionarissen uit het Mauryaanse Rijk een tempel op deze locatie, hoewel er nooit resten van een bouwwerk uit die tijd gevonden zijn. De missionarissen zouden verschillende boeddhistische relikwieën in de tempel hebben ondergebracht. In de 13e eeuw werd op dezelfde plek een nieuwe Khmer-tempel gebouwd. In de 16e eeuw werd het huidige gebouw neergezet op de fundamenten van de 13e-eeuwse tempel. In de 19e eeuw werd Pha That Luang zwaar beschadigd tijdens een Thaise invasie. Hierna werd het bouwwerk volledig gerestaureerd.
Pha That Luang

Pha That Luang (ວຽງ ຈັນ lub ທາດ ຫຼວງ) – laotańska buddyjska świątynia, znajdująca się w Wientianie. Historia Na miejscu obecnej buddyjskiej świątyni znajdowały się inne budynki także innych religii. W III wieku p.n.e. wybudowano świątynię buddyjską, aby pochować posąg Buddy. Za to w XII wieku n.e. wybudowano tutaj świątynię Khmerską, ale popadła ona w ruinę. Jej pozostałości zostały odnalezione przez archeologów. W 1566 roku król Setthathirat przeniósł stolicę z Luang Prabang do Wientianu. Z tego powodu rozkazał on ją odbudować. W 1828 roku świątynia została zniszczona przez Tajów i ostatecznie porzucona. W 1900 roku francuski architekt-odkrywca Louis Delaporte postanowił odbudować budynek, jednak próba nie udała się. W latach trzydziestych XX wieku świątynia została odbudowana, lecz ponownie zniszczona podczas wojny Tajsko-Francuskiej. Ostatecznie budynek został odbudowany po II wojnie światowej i w tej formie stoi dzisiaj nienaruszony. Świątynia została wpisana na Listę Informacyjną UNESCO. Architektura Budynek Budowla jest cała w kolorze złotym, jednak tylko dach wykonany jest ze złota. Reszta budynku jest jedynie pokolorowana na kolor złoty. Świątynia jest długa na około 69 metrów, a wysoka na 45 metrów. Wnętrze Wnętrze jest podzielone na trzy namalowane części symbolizujące wędrówkę z Ziemi do Nieba. W budynku są też licznie ołtarze oraz obrazki symbolizujące Buddę. Galeria Zobacz też Inne buddyjskie świątynie w Wientianie: Vat Yotkeo – ruiny, reszta świątyń dalej aktywna Wat Ong Teu Mahawihan Wat Si Muang Wat Si Saket Haw Phra Kaew Przypisy
Pha That Luang

Pha That Luang (em laociano: ພຣະ ທາດ ຫຼວງ) é uma grande cobertura de ouro budista no centro de Vientiane, capital do Laos. Desde a sua criação inicial, sugerido para ser no III século, a estupa sofreu várias reconstruções, sendo a mais recente em 1930, devido a invasões estrangeiras na área. É geralmente considerada como o mais importante monumento nacional no Laos e um símbolo nacional do país. História De acordo com relatos orais de nativos do Laos, Pha That Luang foi originalmente construída como um templo Hindu no século III. Missionários budistas do Império Máuria foram enviados pelo imperador Asoka, entre os quais se encontravam Bury Chan e Praya Chanthabury Pasithisak e cinco monges que trouxeram uma relíquia sagrada (acredita-se ser o esterno) do Senhor Buda à estupa. Foi reconstruída no século XIII como um templo khmer, que caiu em ruínas décadas mais tarde. No século XVI, o rei Setthathirat transferiu a capital de Luang Prabang para Vientiane e ordenou a construção de Pha That Luang em 1566. Foi reconstruída cerca de 4 quilômetros do centro de Vientiane. As bases tinha um comprimento de 69 metros cada e tinham 45 metros de altura, e foi cercado por 30 pequenas estupas. Em 1641, um enviado holandês da Companhia Holandesa das Índias Orientais, Gerrit van Wuysoff, visitou Vientiane e foi recebido pelo rei Sourigna Vongsa no templo, onde ele estava, alegadamente, recebido em uma cerimônia magnífica. Ele escreveu que havia ficado particularmente impressionado com a "enorme pirâmide e o topo coberto com folha de ouro pesando cerca de mil libras". No entanto, a estupa foi repetidamente saqueada pelos birmaneses, siameses e chineses. Pha That Luang foi destruída pela invasão dos Tais em 1828, o que deixou sua estrutura muito danificada e abandonada. Somente em 1900 os franceses restauraram o seu design original, baseado nos desenhos detalhados de 1867, deixados pelo arquiteto e explorador francês Louis Delaporte. No entanto, a primeira tentativa de restaurá-lo não obteve sucesso e teve de ser redesenhado e depois reconstruída na década de 1930. Durante a Guerra Franco-Tailandesa, Pha That Luang foi fortemente danificada durante a incursão aérea tailandesa. Após o fim da Segunda Guerra Mundial, Pha That Luang foi reconstruída. Referências
Па Тат Луанг

Па Тат Луанг (лао језик ພຣະທາດຫຼວງ „Велика ступа“) је велика будистичка ступа прекривена златом у центру Вијентијана, престонице Лаоса. Од своје прве изградње, која се процењује на 3. век, ова ступа је подвргнута бројним рестаурацијама, завршно са 1930. услед стране инвазије у овом подручју. Сматра се најважнијим националним спомеником у Лаосу и државним симболом. Историја Према веровањима народа Лаоса, храм Па Тат Луанг је првобитно саграђен као хинду храм у 3. веку. Цар Ашока је послао будистичке мисионаре из Мауријског царства, међу којима је био и Бери Чан односно Праја Чантабури Паситисак и пет Арахата монаха који су у ступу донели свету реликвију (верује се да је у питању грудна кост) Господара Буде. Она је обновљена у 13. веку као кмерски храм који се урушио. Средином 16. века, краљ Сетхатират преместио је своју престоницу из Луанг Прабанга у Вијентијан и наредио је градњу храма Па Тат Луанг од 1566. године. Он је обновљен на око 4 km од центра Вијентијана на крају пута Тат Луанг и назван је „Па Тат Луанг“. Основа храма имала је дужину и ширину од 69 метара и висину од 45 метара, а била је окружена са 30 мањих ступа. Током 1641, холандски изасланик холандске Источноиндијске компаније, Герит ван Вујсоф, посетио је Вијентијан и угостио га је краљ Суригна Вонгса у храму, где је, наводно, примљен уз величанствену церемонију. Он је забележио да су га посебно импресионирали „огромна пирамида и њен врх је прекривен златним листом тежине око хиљаду фунти“. Међутим, Ступа је више пута опљачкана од стране Бурманаца, Сијамаца и Кинеза. Па Тат Луанг је уништен од стране тајландске инвазије 1828. године, након које је остао тешко оштећен и напуштен. Тек су га 1900. године Французи обновили по оригиналном дизајну на основу детаљних цртежа из 1867. године које је начинио француски архитекта и истраживач Луј Делапорте. Међутим, први покушај обнове био је неуспешан и храм је морао бити редизајниран, а затим и обновљен 1930. године. Током Француско-тајландског рата, Па Тат Луанг био је тешко оштећен током бомбардовања Тајланда. По завршетку Другог светског рата, Па Тат Луанг је реконструисан. Галерија Архитектура Архитектура грађевине укључује многе сегменте Лао културе и идентитета, и тако је постао симбол Лао национализма. Ступа се данас састоји од три нивоа, сваки одражавајући део будистичке доктрине. Димензије првог нивоа су 67 m х 68 m, други ниво износи 47 m х 47 m и трећи ниво износи 29 m х 29 m. Од темеља до врха, Па Тат Луанг је висок 44 метра. Подручје око Па Тат Луанга је сада ограђена, како би се саобраћај удаљио. Раније су посетиоци могли да се возе око целог комплекса. Ограда је дуга око 85 метара и садржи велики број лаоских и кмерских скулптура, укључујући и статуу Џајавармана VII. Референце
Тхат-Луанг

Пха Тхат Луанг ( лаос. ວຽງຈັນ or ທາດຫຼວງ, [tʰâːt lwǎːŋ] «Велика ступа») — велика вкрита золотом буддійська ступа в центрі міста В’єнтьян, Лаос. З моменту побудови, ймовірно, у ІІІ столітті нашої ери, ступа зазнала реконструкцій лише в 1930-х роках через іноземні вторгнення в цей район. Вона, як правило, вважається найважливішим національним пам'ятником Лаосу і національним символом. Історія Вважається, що імператор Ашока надіслав буддійських місіонерів з імперії Маур'ян, у тому числі Бері Чана або Прайя Чантабері Пасітісака і п'ятьох ченців Арахата, які принесли святу реліквію (вважається, що грудину ) Будди в ступу в ІІІ столітті н. е. У ХІІІ столітті вона була перебудована як кхмерський храм, який пізніше розвалився. У середині XVI століття король Сеттатірат переніс свою столицю з Луанґпхабанґу до В’єнтьяна і наказав побудувати Пха Тхат Луанг у 1566 році. Ступу було відбудовано на відстані 4 км від центру В’єнтьяна. Бази мали довжину 69 метрів кожна, висоту 45 метрів, оточували 30 невеликих ступ. У 1641 році посланець Голландської Ост-Індської компанії Герріт ван Вуйстхофф відвідав В'єнтьян і був прийнятий королем Сурінья Вонгса в храмі на пишній церемонії. Він написав, що його особливо вразила «величезна піраміда, а вершина була покрита сусальним золотом вагою близько тисячі фунтів». Однак ступу неодноразово грабували бірманці, сіамці та китайці. Пха Тхат Луанг постаждав при тайському вторгненні у 1828 році, внаслідок чогобув значно пошкоджений і покинутий. Лише в 1900 році французи відновили його оригінальний дизайн на основі детальних креслень 1867 року французького архітектора і дослідника Луї Делапорта. Однак перша спроба його реставрації була невдалою, і в 1930-х роках його довелося перепроектувати, а потім реконструювати. Під час франко-тайської війни Пха Тхат Луанг був значно пошкоджений під час нальоту тайської авіації. Після закінчення Другої світової війни Пха Тхат Луанг був реконструйований. Архітектура Архітектура будівлі містить багато ознак лаоської культури та самобутність, тому вона стала символом лаоського націоналізму. Перший рівень становить 223 фути (67 метрів) на 226 футів (68 метрів); другий — 157 футів (47 метрів) з кожного боку; а третій рівень становить 98 футів (29 метрів) з кожного боку. Від землі до вершини Пха Тхат Луанг має висоту 147,6 футів (44 метри). Тільки вершина покрита справжнім золотом, решта ступи пофарбована в золотий колір. Територія навколо Пха Тхат Луанг тепер закрита, щоб не допустити руху транспорту. Раніше відвідувачі могли проїхатися по всьому комплексу. Стіни, що оточують ступу, мають довжину приблизно 279 футів (85 метрів) з кожного боку і містять велику кількість лаоських і кхмерських скульптур, включаючи одну з Джаявармана VII. Галерея Примітки
Champasak-Stadion

Das Champasak-Stadion oder Champassack-Stadion ist ein Stadion in Pakse, Laos. Es liegt unmittelbar nördlich des Daoruang-Marktes. Das Stadion verfügt über einen Rasenplatz und eine Laufbahn. Genutzt wird es für Spiele des örtlichen IDESA Champasak United FC sowie für Konzerte und offizielle Feiern. Zunächst gab es 5.000 Sitzplätze, 2010 wurde die Kapazität auf 11.000 Zuschauerplätze erweitert. Das Stadion wurde nach der Provinz Champasak, deren Hauptstadt Pakse ist, benannt. Weblinks Fussballtempel: Stadiums in Laos auf fussballtempel.net im Webarchiv World Stadiums: Stadiums in Laos
Champasak Stadium

The Champasak Stadium or Champassack Stadium is a football stadium in Pakse, Laos. It is the home of Champasak F.C and it is located just north of the Daoruang Market. It has blue and green tribunes and a proper running track around the field. The stadium is sometimes used for ceremonies and concerts. in 2010, when it had a seating capacity of 5,000, it was expanded. The stadium now holds up to 12,000 people. The stadium is named after the region Champasak, of which Pakse is the capital, Laos PDR. External links Fussballtempel: Stadiums in Laos World Stadiums: Stadiums in Laos Archived 2013-06-23 at the Wayback Machine
Champasak Stadium

Champasak Stadium – wielofunkcyjny stadion w mieście Pakxe w Laosie, na którym odbywają się głównie mecze piłkarskie. Z obiektu korzysta drużyna piłkarska SHB Champasak. Stadion może pomieścić 11 000 widzów. Bibliografia Informacje o stadionie na World Stadiums. worldstadiums.com. [zarchiwizowane z tego adresu (2013-06-23)]. (ang.) Champasak Stadium, [w:] baza Soccerway (stadiony) [dostęp 2021-01-02] . Informacje o stadionie na wikimapia