Wat Xieng Thong

Wat Xieng Thong (laoško ວັດຊຽງທອງ, izgovarja se [wāt síaŋ.tʰɔ́ːŋ]; 'Tempelj zlatega mesta') je budistični tempelj (wat) na severni konici polotoka Luang Prabang v Laosu. Wat Xieng Thong, ki ga je med letoma 1559 in 1560 zgradil kralj Setthathirath, je eden najpomembnejših laoških samostanov in ostaja pomemben spomenik duhu religije, kraljevine in tradicionalne umetnosti. Etimologija Ime Wat Xieng Thong pomeni 'tempelj zlatega mesta'. V laoščini wat pomeni budistični tempelj; te stavbe so osrednjega pomena za življenje laoških skupnosti. Zgodovina Wat Xieng Thong je bil zgrajen pod vladavino kralja Setthathiratha med letoma 1559 in 1560. Setthathirath je nadzoroval kraljestvo Lan Xang ('Dežela milijona slonov'), geografsko območje, ki je danes Laos. Med svojim vladanjem je Setthathirath preselil prestolnico iz Xieng Thonga (ki se je kasneje preimenoval v Luang Prabang) v Vientiane, pri čemer je trdil, da mu ni všeč pomanjkanje ravnih površin v Xieng Thongu. Vendar je Luang Prabang ostal kraljeva prestolnica do leta 1975, ko je bila ustanovljena Laoška ​​ljudska demokratična republika (LPDR). Wat Xieng Thong je bil kraljevi tempelj pod pokroviteljstvom kraljeve družine (do ustanovitve LPDR), zgrajen skupaj z Wat Keo in Wat That Luang. Wat je služil kot kraj za kronanje kraljev, prostor čaščenja za menihe in laike, svetišče budističnih relikvij, prostor za praznovanja verskih obredov in festivalov, knjižnica za starodavne spise in razstava tradicionalne arhitekture.[4]: 798–799 Arhitektura Lega Wat Xieng Thong stoji v Luang Prabangu v Laosu. Luang Prabang pomeni 'kraj Bude', po sveti podobi Bude, iz katere so kralji črpali svojo božansko pravico. Mesto leži med rekama Mekong in Nam Khan ter po podatkih Unesca vsebuje nekatere »najbolj prefinjene budistične templje v jugovzhodni Aziji«. Luang Prabang je bil leta 1995 uvrščen na seznam svetovne dediščine Unesca. Slog in značilnosti Wat predstavlja tipično laoško umetnost in obrt. Sim (dvorana za posvečenje) je osrednja dvorana svetišča laoškega templja. Sim Wat Xieng Thonga je sestavljen iz devetih kaskadnih streh in okrašen z zlatimi šablonami. Strehe so osrednji element strukture, ki se spuščajo navzdol v dovršenem nizu. Ob sredini strehe je Dok So Fa, majhna pagoda, prekrita z zlatom, ki se dviga proti nebu. Število pagod in splošne podrobnosti te cvetlične skulpture kažejo na relativni pomen laoškega templja. Na eni strani sime so majhne dvorane in stupe, ki vsebujejo podobe Bude iz tega obdobja. Tam je svetišče ležečega Bude, v katerem je še posebej redek ležeči Buda, ki sega v čas gradnje templja. Leta 1931 so podobo odpeljali v Francijo in jo razstavili na pariški razstavi. V Vientianu so jo hranili do leta 1964, ko so jo vrnili v Luang Prabang. V vzhodnih vratih bližnjega kompleksa stoji kraljeva pogrebna kapela visoka 12 metrov, in v njej so različne žare za člane kraljeve družine. Notranjost sime je podobno okrašena z zlatimi šablonami. Bogate rdeče in črne stene so v celoti okrašene z zlatimi šablonami mitoloških prizorov in geometrijskih vzorcev. Strop prikazuje Dharmačakre – kolo dharma, ki simbolizirajo budistični zakon in krog reinkarnacije. Zadnji zatrep je okrašen s steklenim mozaikom, ki prikazuje drevo življenja. Za simo je svetišče ležečega Bude, majhna kapela, okrašena z mozaiki in z velikim budističnim kipom. Številne druge strukture zapolnjujejo kompleks in dopolnjujejo simo, vključno s Kouti, Ho Tai in Hor Kong, knjižnico, bivalnim prostorom menihov in čolnarno. Wat Xieng Thong danes Za ohranitev templja, ki je od svoje ustanovitve v 16. stoletju v izjemnem stanju, je bilo izvedenih več restavracij. Leta 1928, ko je francoski generalni guverner obiskal Luang Prabang, je kralj Sisavangvong uspešno zahteval, da Francija prispeva k stroškom obnove, saj je bil Laos od leta 1893 do 1953 francoski protektorat. V 1950-ih in 1960-ih je bila zgrajena pogrebna kapela. Prenove v letih 2012 in 2013 so vključevale skrbno čiščenje stavbe, ponovno barvanje zlatih šablon, obnovo poškodovanih ploščic, vrat in oken ter ponovno barvanje sten. Leta 1880 je bila dodana knjižnica Tripiṭaka, leta 1961 pa stolp z bobni. Ta tempelj, skupaj z Wat Suwannaphumahamom, med plenjenjem mesta leta 1887, ni bil poškodovan. To je bilo zato, ker je vodja gibanja Black Flag Haw, Đèo Văn Trị, v zgodnjem življenju tukaj študiral kot menih in ga uporabljal kot svoj sedež med plenjenjem Luang Phrabanga. Galerija Sklici Zunanje povezave