Sant Martí d'Odelló

Sant Martí d'Odelló és l'església parroquial del poble d'Odelló, pertanyent al terme comunal de Font-romeu, Odelló i Vià, de l'Alta Cerdanya, a la Catalunya del Nord. És un edifici protegit com a monument històric des del 1910. Està situada en el sector nord del nucli vell del poble d'Odelló, al carrer de la República. Història L'església de Sant Martí d'Odelló és d'origen romànic, del segle xii. Va ser engrandida el segle xviii i considerablement transformada el xix. La portalada, inicialment a la façana de migdia, va ser traslladada al frontis de ponent. L'edifici La nau, rectangular, és coberta amb una volta apuntada, acabada a l'est per un absis semicircular (molt tapat exteriorment per diverses construccions posteriors). El portal, originalment a la façana sud —com el de la major part d'esglésies coetànies—, va ser posteriorment traslladat a un petit cos afegit al mur de ponent, constituït per tres arcs de mig punt en degradació. L'arc del mig és decorat amb estries, té la vora arrodonida i se sosté damunt de dues columnes rematades amb capitells amb figures humanes i animals, molt erosionades. Sobre la porta d'entrada hi ha dues dates, la del 1045 —de construcció original— i la del 1861 —quan es va fer la darrera restauració d'importància. Curiosament, al terra de davant de l'entrada hi ha estesa una reixa de ferro; el seu propòsit era el d'evitar que els animals entressin al temple (una variant moderna del mateix sistema es pot veure actualment a les entrades d'algunes finques ramaderes, que tenen uns tubs metàl·lics a terra on les peülles de les bèsties rellisquen, però que no són obstacle al trànsit de persones i vehicles). El campanar és de torre rematat en punxa, i té grans obertures en la part superior per a les campanes. Mobiliari De l'època romànica ha conservat la porta de fusta amb ferramenta, i del segle xiii la talla d'una marededeu sedent amb el Nen a la falda. Altres elements del mobiliari són el retaule de l'altar major (de finals del xiii o començaments del xix), el retaule policromat del Crist (segle xvii) i, el més destacat, el dedicat a Sant Martí, que havia adornat l'altar major. Durant sis mesos a l'any, l'església té cura de la Mare de Déu Negra de Font-romeu (segle xiii). La imatge es duu en pelegrinatge de l'Ermitatge de Font-romeu a l'església parroquial de Sant Martí d'Odelló, o a la inversa. Referències Bibliografia Becat, Joan. «69 - Font-romeu, Odelló i Vià». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032. Gavín, Josep M. «Cerd 9. Sant Andreu d'Angostrina». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3*). ISBN 84-85180-12-7. Mercadal (coord.), Oriol; Giménez (fot.), Emili. «El Capcir. Els Angles». A: Patrimoni medieval de la Cerdanya i el Capcir. Barcelona: Rafael Dalmau, Editor, 2017, p. 240-241 (Col·lecció Camí Ral, núm. 39). ISBN 978-84-232-0830-2. Pladevall i Font, Antoni. Catalunya Romànica: La Cerdanya, el Conflent. Vol. VII. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1995. ISBN 8477399514. P. 82-85 Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Odelló i Vià». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8. Enllaços externs Sant Martí d'Odelló a Vilaweb Catalunya Nord Arxivat 2019-04-13 a Wayback Machine.