NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kloster Solan

Das Kloster des Schutzes der Gottesmutter (französisch Monastère de la Protection de la Mère de Dieu) ist ein orthodoxes Nonnenkloster in Südfrankreich. Es betreibt biologische Landwirtschaft und Weinanbau. Lage Das Kloster befindet sich auf dem Gut Solan nahe dem Ort La Bastide d'Engras im Département Gard am östlichen Ausläufer der Cevennen. Geistliches Leben Zum Kloster gehören derzeit 14 Nonnen, die Igumena ist Mutter Hypandia. Vater Placide Deseille hält regelmäßig Gottesdienst und betreut die Schwestern geistlich. Das Kloster ist ein Tochterkloster des Klosters Simonos Petras auf dem Athos in Griechenland. Es gehört zur französischen Diözese des Ökumenischen Patriarchats von Konstantinopel. Die Liturgie wird im byzantinischen Ritus in französischer Sprache gehalten. Im Kloster gibt es die Möglichkeit der Besinnung und der geistlichen Begleitung für Gäste. Wirtschaft Das Kloster betreibt Wein- und Obstanbau auf 60 Hektar Fläche. Es stellt verschiedene Weine, Konfitüren und andere biologische Produkte her und vertreibt sie. Geschichte 1985 erwarb Bruder Placide Deseille aus dem orthodoxe Kloster des heiligen Antonius des Großen in Laval ein Haus in der Nähe und gründete das Kloster des Schutzes der Gottesmutter für fünf Nonnen. 1991 gelang es endlich, für die inzwischen acht Nonnen und eine Novizin ein ehemaliges Kirchengut am heutigen Standort zu erwerben. Die Schwestern entschieden sich, biologische Landwirtschaft zu betreiben. Es wurde ein großes Gebäude zur Lagerung des Weines in moderner Industriearchitektur errichtet und der Hof ausgebaut. Das Kloster wurde von einem Unterstützerkreis Freunde von Solan unterstützt. Dieser hat inzwischen 250 Mitglieder. Literatur Thierry Delahaye, Pierre Rabhi: Le monastère de Solan : une aventure agroécologique. Actes Sud 2011. ISBN 978-2-7427-9760-8. (online) Weblinks Monastère de Solan Homepage (französisch) Das Kloster Solan: Glaube mit Marketing Lust auf Provence, 2019 (deutsch) Anmerkungen
Покровский монастырь (Солан)

Покро́вский монасты́рь в Сола́не (фр. Monastère de Solan) — православный женский монастырь Покрова Божией Матери в коммуне Ла-Бастид-д'Анграфранцузского департамента Гар; подворье афонского монастыря Симонопетра. Самый большой православный монастырь во Франции. История В 1978 году по благословению настоятеля монастыря Симонопетра архимандрита Емилиана (Вафидиса) в ущелье Лаваль горного массива Веркор был основан мужской монастырь преподобного Антония Великого. В 1981 году при монастыре стали жить три женщины, пожелавшие посвятить себя Христу. Осенью 1984 года они приняли монашеские постриги. Вскоре монастырь смог выкупить находящийся в трёх километрах от него (в том же ущелье, но ближе к Сен-Лорану) дом, в котором в июне 1985 года поселились пять сестёр. Так образовался монастырь Покрова Божией Матери. Монахини жили за счёт пошива и продажи богослужебных облачений. Дом, который был назван в честь святого Мемория (фр. Saint Mémoire), очень скоро стал слишком тесным для растущего числа сестёр. В 1991 году в Покровской обители жили уже восемь монахинь и одна послушница. Однако, так как дом находился в заповедной зоне, расширить его было невозможно. В 1991 году после длительных поисков сёстры неожиданным образом смогли приобрести большие сельскохозяйственные угодья (60 гектаров) в Солане около города Юзеса. Восстановив старинную ферму, сёстры занялись экологическим земледелием под руководством опытных учителей, советников и помощников из созданного при монастыре с помощью Пьера Раби Общества «Друзей Солана». Монастырь стал производить различные вина, варенье, ладан и др. У монастырских ворот открылся магазин, предоставляющий большой выбор духовной литературы и церковной утвари. В начале XXI века в монастыре проживало пятнадцать сестёр семи национальностей. 13 октября 2019 года митрополит Галльский Эммануил (Адамакис) возглавил освящение соборного храма обители. Современное состояние В Солане совершается православное богослужение византийской традиции на французском языке, что делает его доступным для местных жителей. Небольшая монастырская церковь обычно переполнена во время праздничных и воскресных служб. Духовником обители является его основатель — архимандрит Плакида (Дезей), который регулярно переезжает из Антониевского в Покровский монастырь и обратно. Уже более десяти лет настоятельницей монастыря является игуменья Ипандия, киприотка, родившаяся в Зимбабве в 1972 году. Получив высшее образование в Лионе, она свободно владеет французским, греческим, итальянским и английским языками. Примечания Литература Arch. Placide (Deseille). Etapes d’un pèlerinage : [фр.]. — 2ème éd. — Saint-Laurent-en-Royans : Monastère Saint-Antoine-le-Grand, 1999. — 66 p. Delahaye, Thierry; Rabhi, Pierre. Le monastère de Solan : une aventure agroécologique : [фр.]. — Actes Sud, 2011. — 176 p. — ISBN 978-2-7427-9760-8. Ссылки Официальный сайт монастыря Архивная копия от 23 ноября 2018 на Wayback Machine (фр.) Православие «а ля франсез» Архивная копия от 5 марта 2016 на Wayback Machine // Журнал «Фома»
Národní park Cevenny

Národní park Cevenny (francouzsky Parc national des Cévennes) je francouzský národní park, vyhlášený v roce 1970 v oblasti pohoří Cevenny (Cévennes) na území departementů Lozère, Gard a Ardèche. Nachází se v jihovýchodní části Francouzského středohoří mezi městy Mende, Alès a Millau a zaujímá plochu celkem 3213,8 km2. Je jediným národním parkem Francie, který je trvale obydlený i ve vnitřní zóně. Nejvyšším bodem je Mont Lozère, dosahující nadmořské výšky 1699 m. Druhou nejvyšší horou je Mont Aigoual s výškou 1565 m. Součástí parku je také rozsáhlá plošina Causse Mejean, jejíž nadmořská výška se pohybuje mezi 800 a 1 247 m. Příroda Prostor národního parku byla po staletí využívaná k chovu ovcí, což spoluutvářelo charakter oblasti. Vliv na podobu krajiny mělo i tradiční lesní hospodářtví a pálení dřevěného uhlí. Přesto zůstaly zachovány původní listnaté lesy. Nezalesněné části porůstá mnoho druhů rostlin včetně 24 endemitů. Oblast je vyhlášená tím, že zde roste více než 40 druhů vstavačovitých, mezi nimi i vzácný střevíčník pantoflíček nebo švihlík letní. Dále se tu vyskytuje divoký narcis, hlaváček jarní, lilie zlatohlavá, prha arnika, planý tulipán, pivoňka lékařská, orlíček, hořec Clusiův, hořec křížatý, oměj šalamounek, lomikámen zrnatý, podbílek šupinatý, rýt Reseda jacquinii či koniklec velkokvětý. Bohatou květenu doplňuje značný počet bezobratlých, hmyzu a původní evropské lesní fauny (muflon, vydra, bobr, jelen, prase divoké, netopýři). Oblast využívá i množství ptáků, mezi nimi dytík úhorní, skřivan lesní, skřivánek krátkoprstý, linduška úhorní, strnad zahradní, ťuhýk obecný, sýček obecný, moták pilich i moták lužní, lelek lesní, dudek chocholatý, skalník zpěvný, kavče červenozobé, krkavec velký, sokol stěhovavý, výr velký či orel skalní. Znovu byl do volné přírody vypuštěn sup bělohlavý, v oblasti již vyhubený. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Národní park Cevenny na Wikimedia Commons Oficiální stránky Národního parku Cevenny
Parc national des Cévennes

Parc national des Cévennes eller Nationalpark Cévennes er en af Frankrigs ti nationalparker, der samtidig er verdensarvsområde (2011) og biosfærereservat (1985). Den ligger i den sydlige del af landet i bjergområdet Cévennes regionen Occitanie. Parkens forvaltning ligger i byen Florac, og den omfatter hovedsageligt områder i Departementerne Lozère og Gard samt mindre dele i Ardèche og Aveyron. Nationalparken har et kerneareal på 937 km², men sammen med perifere zoner et samlet areal på 3.213 km². Den blev oprettet i 1970, og har omkring 800.000 besøgende om året. Geografi Parken omfater adskillige bjerge og plateauer, including: Mont Lozère, Mont Aigoual, Causse Méjean. Mont Lozère er den højeste top i området og er 1.699 meter over havet. Eksterne kilder og henvisninger Officiel website Arkiveret 25. februar 2011 hos Wayback Machine
Nationalpark Cevennen

i3i6 Der Nationalpark Cevennen (französisch Parc national des Cévennes) ist ein Nationalpark in den Cevennen im Süden Frankreichs. Der Park umfasst ein Gebiet mit einer Fläche von 912,79 Quadratkilometern in den Départements Lozère und Gard sowie kleine Teile der Départements Ardèche und Aveyron. Die Verwaltung des Parks hat ihren Sitz in der Gemeinde Florac Trois Rivières. Geschichte Schon im Jahr 1913 schlug der Höhlenforscher Édouard Alfred Martel die Schaffung eines Nationalparks in den Cevennen vor, um die Mittelgebirgs-Landschaft der Region zu schützen. 1956 wurde die Idee von der Verwaltung des Départements Lozère wieder aufgegriffen. Im Jahr 1970 wurde der Nationalpark dann ausgewiesen. Er beinhaltet auch Teile des sogenannten Stevenson-Wanderwegs (GR 70). Lage und Geographie In dem etwa 3213 Quadratkilometer großen Nationalpark befinden sich verschiedene Berge, so der Mont Lozère (1699 m), der Mont Aigoual (1567 m) und Hochplateaus wie die Causse Méjean oder das Plateau des Cham des Bondons mit zahlreichen Zeugnissen aus der Jungsteinzeit (Menhire und Dolmen), die jedoch auch an anderen Stellen des Nationalparks zu finden sind. Als Flüsse sind zu nennen: Cèze, Chassezac und Gardon, deren Wasser ins Mittelmeer fließt, sowie der Lot, der Tarn, die Jonte und die Dourbie, deren Wässer letztlich im Atlantik enden. Das Klima hat Mittelgebirgscharakter und ist nur selten vom Mittelmeer beeinflusst. Flora und Fauna In den Cevennen gibt es eine artenreiche Flora und abwechslungsreiche Fauna. Die Pflanzen, die in der ca. 913 Quadratkilometer umfassenden Kernzone vorzufinden sind, sind unter anderem der Sonnentau, Tulpen, Lavendel, Orchideen und die Kastanien. Auch ist in den Cevennen der Türkenbund vertreten. Tiere wie das Mufflon, Rehe und Hirsche sind in dem etwa 150.000 Hektar großen Waldgebiet, das den Park durchzieht, zu finden. Weitere Säugetiere sind Steinbock, Biber, Ginsterkatzen und Hufeisennasen. Siehe auch Nationalparks von Frankreich Literatur Kathrin Bibelriether: Neue alte Geierheimat. Der Nationalpark Cevennen in Frankreich. In: Nationalpark. Nr. 144, 2009, S. 8–13. Bettina Forst: Cevennen. Mit Grands Causses, Aigoual-Massiv und Mont Lozère. 50 ausgewählte Wanderungen zwischen Zentralmassiv und Rhônetal. Bergverlag Rother, München 2007, ISBN 3-7633-4323-7. Karten Institut Géographique National (Hrsg.): Parc national des Cévennes, Réserve de biosphère. Découverte des parcs de France, routes et itinéraires touristiques, sites et monuments, activités de plein-air (= Carte touristique IGN, 83303). Maßstab: 1:100.000. Paris 2007, ISBN 978-2-7585-0802-1. Weblinks Offizielle Website des Nationalparks Cevennen (französisch) Offizielle Website des Tourismusbüros Cévennes Méditerranées (französisch, englisch) Megalithen in den Cevennen – Auswahl Massiv der Cevennen und sein Nationalpark in Frankreich Private Website über die Cevennen Cévennes méridionales Nationalpark Cevennen in der World Database on Protected Areas (englisch) Cevennen-Nationalpark Einzelnachweise
Cévennes National Park

Cévennes National Park (French: Parc national des Cévennes) is a French national park located in Southern France, in the mountainous area of Cévennes. Created in 1970, the park has its administrative seat in Florac at Florac Castle. It is located mainly in the departments of Lozère and Gard; it also covers some parts of Ardèche and Aveyron, therefore stretching across a record number of departments for a national park. The Aven Armand cave is located in the park. In 2011, the Park was made a part of The Causses and the Cévennes, Mediterranean agro-pastoral Cultural Landscape UNESCO World Heritage Site. Geography The park includes several mountains and plateaus, including: Mont Lozère, Mont Aigoual, Causse Méjean, France. Mont Lozère is the highest peak in the area, reaching 1,699 metres. History The Cévennes country is rich in history, with a strong cultural identity, being at the heart of Camisard revolt, which followed the revocation of the Edict of Nantes (the Edict of Fontainebleau), after which Protestants were actively persecuted. Numerous testimonies of Camisard war in the Cévennes abund in towns and villages of the Cévennes National Park. A permanent exhibition devoted to the memory of Camisards has been elaborated at the old temple of Le Rouve (commune of Saint-André-de-Lancize). Points of interest Arboretum de Cazebonne Aven Armand See also List of national parks of France Travels with a Donkey in the Cévennes (1879) by Robert Louis Stevenson Flora of the Massif central External links Official Site (English, French) https://web.archive.org/web/20040211160840/http://www.bsi.fr/pnc/ (in French) Regordane Info - The independent portal for The Regordane Way or St Gilles Trail. The Regordane Way crosses The Cévennes (in English and French) References
Parco nazionale delle Cevenne

Il parco nazionale delle Cevenne è un parco nazionale francese situato a sud-est del Massiccio Centrale, nella Francia meridionale. Il parco fu istituito il 2 settembre 1970, risultando il quarto parco nazionale francese per ordine cronologico. La sede amministrativa si trova nel comune di Florac, all'interno dell'omonimo castello. Il parco si estende su due regioni (Occitania ed Alvernia-Rodano-Alpi) e tre dipartimenti (Lozère, Gard e Ardèche). Nell'area del parco sono presenti diversi altopiani e montagne (tra cui il Monte Lozère ed il Monte Aigoual) e la grotta di Aven Armand. Clima Il clima delle Cévennes è mediterraneo e progressivamente montuoso a seconda dell'altitudine. È caratterizzato da forti piogge agli equinozi e da una significativa siccità estiva. Il gradiente di precipitazioni annuali è molto forte da Alès (circa 1.100 mm) al Monte Lozère (poco meno di 2.000 mm), cioè quasi 1.000 mm in una trentina di chilometri. Le Cévennes sono teatro degli "episodi delle Cévennes": piogge torrenziali accompagnate da temporali molto localizzati concentrati nell'arco di poche ore o addirittura di alcuni giorni. Sono dovuti principalmente all'incontro tra l'aria fredda proveniente dall'Atlantico, che sale sulle vette delle Cévennes e l'aria calda proveniente dal Mediterraneo. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Parco nazionale delle Cevenne Collegamenti esterni (FR) Sito ufficiale, su cevennes-parcnational.fr. (EN) Cévennes National Park, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc. (EN) Parco nazionale delle Cevenne, su Sistema informativo europeo della natura - Common Database on Designated Areas, EEA. (EN) Parco nazionale delle Cevenne, su GitHub.
Nationaal park Cevennen

Nationaal park Cevennen (Frans: Parc national des Cévennes) is een Frans nationaal park, in de gelijknamige streek en bergketen in het zuiden van het land. Het ligt tussen Sévérac-le-Château, Mende, Nîmes, Montpellier en Millau, grotendeels in de departementen Gard en Lozère. Het werd opgericht op 2 september 1970. Beschrijving De oppervlakte van de Cevennen is circa 913 km² en is daarmee een van de grotere nationale parken in Frankrijk. Het park omspant 117 gemeenten en de hoogte in het park varieert van 378 m (Vallée Française) tot 1699 m (Pic de Finiels, Mont Lozère). Het heeft een droog klimaat en de winters zijn doorgaans koud. Het landschap bestaat uit bremstruiken, jeneverbesstruiken en enkele bomen (beuken, dennen en eiken). Er zijn diverse roofvogels aanwezig zoals de slechtvalk, wouw, wespendief, Oehoe, vale gier, aasgier en monniksgier. In 2011 werden de Cevennen net als de Causses opgenomen door UNESCO op de werelderfgoedlijst als mediterraan agropastoraal cultuurlandschap.. Sinds 2021 is 75 hectare beukenbos op de Mont Aigoual ook erkend als UNESCO-Werelderfgoed (onderdeel van Oude en voorhistorische beukenbossen van de Karpaten en andere regio's van Europa). Het is een natuurgebied met o.a.: Gorges du Tarn l'Aven Armand, druipsteengrot Chaos de Montpellier-le-Vieux Mont Aigoual met météorologisch museum en observatorium Mont Lozère Cirque de Navacelles La Grotte des Demoiselles Gorges de la Jonte Important Bird Area Het park is aangewezen als Important Bird Area door BirdLife International vanwege het belang voor significante populaties van de alpenkraai, auerhoen, blauwe kiekendief, grauwe kiekendief, grauwe klauwier, griel, rode rotslijster, slangenarend, slechtvalk, wespendief en zwarte specht. Afbeeldingen Externe links Website van Nationaal Park Cevennen
Park Narodowy Sewennów

Park Narodowy Sewennów (fr. Parc national des Cévennes) – jeden z francuskich parków narodowych, znajdujący się w masywie Sewennów, w południowej części Masywu Centralnego. Park istnieje od 1970 roku i ma powierzchnię 910 km². Konieczność ochrony tych obszarów pojawiła się tu wraz z pojawieniem się nowych osadników, którzy przybyli tu w latach 60. XIX wieku. Zastali oni bardzo zdegradowane obszary, z wytrzebionymi naturalnymi siedliskami. Postanowiono przywrócić ich równowagę. Park jest miejscem ochrony wielu gatunków zwierząt, a niektóre z nich, jak np. jeleń czerwony, zostały tu odtworzone. Ciekawym obiektem w parku jest Mont Lozère – góra osiągająca wysokość 1699 m n.p.m. Jest ona bardzo często odwiedzana przez turystów, ze względu na malowniczą okolicę. Interesującym miejscem są w tym Parku Narodowym również Doliny Seweńskie, gdzie rosną słodkie kasztany. Jest to teren o ciekawej rzeźbie terenu, z interesującymi formami morfologicznymi. Linki zewnętrzne Oficjalna strona parku
Parque Nacional das Cevenas

O Parque Nacional das Cevenas (em francês: Parc national des Cévennes, pronúncia em francês: ​[paɾk natjɔnal de sevɛnə]) é um parque nacional localizado no sul da França, na área montanhosa de Cevenas. Criado em 1970, o parque tem sua sede administrativa em Florac no Castelo de Florac. Ele está localizado principalmente nos departamentos de Lozère e Gard, além de abrangir algumas partes de Ardèche e Aveyron, estendendo-se, portanto, por um número recorde de departamentos para um parque nacional. A caverna Aven Armand está localizada no parque. Em 2011, o parque passou a fazer parte das Causses e Cevenas, paisagem cultural agro-pastoril mediterrânea que é patrimônio mundial da UNESCO. Geografia O parque inclui várias montanhas e planaltos, entre eles: Mont Lozère, Mont Aigoual, Causse Méjean, França. O Mont Lozère é o pico mais alto da região, atingindo 1.699 metros. História A região de Cevenas é rica em história, com uma forte identidade cultural, estando no centro da revolta de Camisard, que se seguiu à revogação do Édito de Nantes (Édito de Fontainebleau), após o qual os protestantes foram ativamente perseguidos. Diversos testemunhos da guerra de Camisard em Cevenas abundam em cidades e vilarejos do Parque Nacional das Cevenas. Uma exposição permanente dedicada à memória dos Camisardos foi elaborada no antigo templo de Le Rouve (comuna de Saint-André-de-Lancize). Pontos relevantes Arboretum de Cazebonne Aven Armand Ver também Maciço Central Ligações externas Site oficial (disponível em inglês e em francês) https://web.archive.org/web/20040211160840/http://www.bsi.fr/pnc/ (em francês) Regordane Info - O portal independente do Regordane Way ou Trilha St Gilles. (disponível em inglês e em francês) Referências
Parcul Național Cévennes

Parcul Național Cevenne (franceză Parc National des Cévennes) este situat în sudul Franței în regiunea muntoasă Cevennes, având suprafața de 3213 km². Istoric Incă din anul 1913 speologul „Edouard Alfred Martel” propune, pentru protejarea naturii, crearea în regiune a unui parc național. Idea lui a fost preluată în anul 1956 de administrația departamentului Lozère, idea fiind realizată abia în anul 1970. Amplasarea geografică Centrul de administrare al parcului este în Florac, parcul se întinde pe teritoriul departamentelor Lozère și Gard și numai o mică parte pe teritoriul departamentelor Ardèche și Aveyron. În regiunea parcului sunt o serie de munți ca Mont Lozère, Mont Aigoual și podișul Causse Méjean. Flora și fauna Regiunea are o floră și faună bogată reprezentată prin plante ca: „Roua cerului”, lalele, crini , orhidee alpine, lavande și castani. Animalele mai reprezentative ale parcului sunt: muflonii, căproare și cerbi, sau capra de stâncă, castorul și ciocănitoarea.
Севенны (национальный парк)

Севенны (фр. Parc national des Cévennes) — национальный парк во Франции. Парк образован на территории Севеннских гор в 1970 году. Сегодня его территория — 913 км². Это один из десяти национальных парков Франции и один из семи на территории метрополии. Основная территория Севенн расположена в департаментах Гар и Лозер, небольшая часть в Ардеше и Авероне. Администрация парка расположена во Флоракском замке в городе Флорак. В нижнем поясе гор южного и восточного склонов преобладает средиземноморская кустарниковая растительность, выше, на плато, — каштановые и буковые леса, сменяющиеся хвойными (из сосны, ели, пихты), выше — луга. Высшая точка — Мон-Лозер (1699 м). В состав парка также входит пещера Авен-Арман. Национальный парк является частью объекта Всемирного наследия ЮНЕСКО «Коcы и Севены, средиземноморский агро-пастбищный культурный ландшафт». Примечания Ссылки Parc national des Cévennes
Cévennes nationalpark

Cévennes nationalpark (franska: Parc national des Cévennes) är en nationalpark som ligger i södra Frankrike, i det bergiga området Cevennerna. Den inrättades 1970. Parken har sitt administrativa säte i Florac på Florac slott. Dess koordinater är 44°11′38″N 3°34′53″Ö. Geografi Parken innehåller flera berg och platåer, som till exempel: Mont Lozère Mont Aigoual Causse Méjean Se även Nationalparker i Frankrike Externa länkar Officiell webbplats (franska) Cévennes nationalpark (engelska) Regordane Info (engelska) Källor Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, tidigare version.
Sant Vicenç d'Eus (segle XVIII)

Sant Vicenç d'Eus és l'actual església parroquial del poble d'Eus, a la comarca del Conflent, a la Catalunya del Nord. En el mateix lloc hi havia hagut, abans del segle xviii, la capella de Santa Maria del Castell, denominació que encara s'utilitza alguns cops. És situada al capdamunt del poble, en una posició dominant, en el cim del turó que dominava el Castell d'Eus. Història El 1726, el capellà d'Eus convencé els vilatans per edificar un nou temple que substituís l'església romànica, petita i en males condicions. L'indret triat foren les restes de l'antic castell, que havia tingut una capella dedicada a Santa Maria. S'aprofitaren part de les ruïnes, tant de l'antiga capella com del mateix castell, i l'obra acabà el 1743. L'edifici La seva estructura és semblant a les esglésies properes de Santa Eulàlia de Marqueixanes (del 1646), Sant Andreu de Catllà (del 1662) i Sant Pere de Prada (edificada del 1606 al 1769), i consta d'una gran nau central amb capelles laterals, i un gran campanar de base quadrada. Mobiliari En el seu interior es poden admirar els retaules, el dedicat al Roser (del 1690) i el de l'altar major (1735-1736), obra de Pau Sunyer i de Lluís Baixa, i alguns altres de les capelles laterals, més modestos. Va ser declarat monument històric de França el 1990. Referències Bibliografia Becat, Joan «Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner». Terra Nostra [Perpinyà], 2015. ISSN: 1243-2032. Corts, Ramon; Galtés, Joan; Manent, Albert. «Sant Vicenç d'Eus». A: Diccionari d'Història Eclesiàstica de Catalunya II: D-O. Barcelona: Generalitat de Catalunya i Editorial Claret, 2000 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN 978-84-39350-21-7. Gavín, Josep M. «Conf 55. Santa Maria del Castell». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3*). ISBN 84-85180-12-7. Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Eus». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8. Ponsich, Pere. «Eus: Sant Vicenç d'Eus». A: La Cerdanya, el Conflent. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1995 (Catalunya romànica. Volum VII). ISBN 84-77399-51-4. Ponsich, Pere. «L'église Saint-Vincent d'Eus». A: Etudes Roussillonnaises, Revue d'histoire et d'archéologie méditerranéennes 3-4, IV, 1954-1955. Enllaços externs Fitxes i fotografies (francès)