NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Sant Joan Evangelista de Teulís

Sant Joan Evangelista de Teulís és l'església parroquial romànica del poble rossellonès de Teulís, a la Catalunya Nord. És situada a l'extrem nord del petit poble de Teulís, al costat del cementiri municipal (antigament, parroquial). Història Tot i que les referències documentals del lloc de Teulís es remunten fins al 853, la parròquia de Sant Joan Evangelista no apareix dins al 1271, quan l'infant Jaume cedí al vescomte de Castellnou, Guillem de Castellnou, la parròquia de Sant Joan de Teulís. L'edifici Es tracta d'un modest edifici romànica de nau única, amb absis semicircular a llevant reforçat exteriorment per contraforts. El portal, a migdia, és molt senzill, sense timpà ni ornamentació escultòrica. El mur de ponent és coronat per un petit campanar d'espadanya. Tant la nau de l'església com l'arc triomfal presenten un perfil de canó llis lleument apuntat. L'absis conserva l'ara romànica. El conjunt és un edifici rústec, romànic, del segle xi, que en èpoques més tardanes va patir l'obertura de dues capelles laterals, una al nord i l'altra al sud. Bibliografia Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Teulís». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4. Gavín, Josep M. «Vall 89. Sant Joan Evangelista de Teulís». A: Inventari d'esglésies 3* Capcir-Cerdanya-Conflent-Vallespir-Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies). ISBN 84-85180-12-7. Ponsich, Pere. «Teulís: Sant Joan Evangelista de Teulís». A: El Rosselló. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XIV). ISBN 84-7739-601-9. Referències
Église Saint-Jean-l'Évangéliste de Taulis

L'église Saint-Jean-l'Évangéliste de Taulis est une église romane située à Taulis, dans le département français des Pyrénées-Orientales. Situation Histoire Architecture Annexes Bibliographie Géraldine Mallet, Églises romanes oubliées du Roussillon, Montpellier, Les Presses du Languedoc, 2003, 334 p. (ISBN 978-2-8599-8244-7) Notes Article connexe Liste des églises romanes des Pyrénées-Orientales Liens externes Ressources relatives à la religion : Clochers de France Observatoire du patrimoine religieux Portail du catholicisme Portail des Pyrénées-Orientales Portail de l’architecture chrétienne Portail des Pyrénées
Sant Joan d'Arsós

Sant Joan d'Arsós és l'església de l'antic veïnat d'Arsós, o Mas d'Arsós, de la comuna de Bula d'Amunt, a la regió dels Aspres, en el Rosselló (Catalunya del Nord). L'església és en el terç superior, meridional, del terme de Bula d'Amunt, Descripció Es tracta d'una petita església romànica d'una sola nau, amb absis semicircular a llevant. Bibliografia Becat, Joan. «20-Bula d'Amunt». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia-Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032. Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Bula d'Amunt». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4. Gavín, Josep M. «Ros 43. Sant Joan d'Arsús». A: Inventari d'esglésies 3** Capcir-Cerdanya-Conflent-Vallespir-Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies). ISBN 84-85180-13-5. Mallet, Géraldine. Les Églises romanes oubliées du Roussillon. Montpellier: Ed. Les Presses du Languedoc, 2003, p. 284. ISBN 2859982442. Ponsich, Pere. «Bula d'Amunt: Sant Joan d'Arçós». A: El Rosselló. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XIV). ISBN 84-7739-601-9. Referències
Église Saint-Jean d'Arsus

L'église Saint-Jean d'Arsus est une église romane située à Boule-d'Amont, dans le département français des Pyrénées-Orientales. Situation Histoire Architecture Annexes Bibliographie Noël Bailbé, Les portes des églises romanes du Roussillon, Perpignan, Société agricole, scientifique et littéraire des Pyrénées-Orientales, 2000 Géraldine Mallet, Églises romanes oubliées du Roussillon, Montpellier, Les Presses du Languedoc, 2003, 334 p. (ISBN 978-2-8599-8244-7) Jean-Bernard Mathon (dir.), Guillaume Dalmau et Catherine Rogé-Bonneau, Corpus des Vierges à l'Enfant (XIIe – XVe siècle) des Pyrénées-Orientales, Presses universitaires de Perpignan, coll. « Histoire de l'art », 2013 (ISBN 9782354121853, lire en ligne) Roland Serres-Bria, « Localités disparues du bassin du Bulès : Barbadell, Ministrol, Arsos », Société agricole, scientifique et littéraire des Pyrénées-Orientales, vol. 108,‎ 2001 Notes Liens externes Ressource relative à la religion : Observatoire du patrimoine religieux Portail du catholicisme Portail des Pyrénées-Orientales Portail de l’architecture chrétienne Portail des Pyrénées
Sant Joan Evangelista d'Entrevalls

Sant Joan Evangelista d'Entrevalls és l'antiga església parroquial, romànica, del poble nord-català d'Entrevalls, ara del tot en ruïnes, de la comuna de Toès i Entrevalls, a la comarca del Conflent. Està situada en el poble vell, ara en ruïnes, d'Entrevalls, en el sector nord del petit nucli de ruïnes que és actualment el poble. Història El villare Tresvalles és esmentat des del 854. Pertanyia a Sant Andreu d'Eixalada, per la qual cosa passà posteriorment a Sant Miquel de Cuixà. L'església és esmentada des del 871, en un precepte de Carles el Calb. L'edifici És una església d'una sola nau coberta amb volta de canó de punt rodó lleugerament apuntada, capçada a llevant per un absis semicircular. L'església té tres finestres de doble esqueixada amb arc de mig punt, una al centre de l'absis, una altra a la façana meridional i la tercera al frontis de ponent. A ponent, damunt de l'extrem de la nau, es dreça una torre quadrada que era només accessible per un forat a la volta de la nau. És del segle xii o XIII, mentre que la resta de l'església és de l'XI. Bibliografia Becat, Joan. «175 - Toès i Entrevalls». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032. Gavín, Josep M. «Conf 154. Sant Joan Evangelista d'Entrevalls». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3*). ISBN 84-85180-12-7. Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Toès». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8. Ponsich, Pere. «Toès: Sant Joan d'Entrevalls». A: La Cerdanya, el Conflent. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1995, p. 545-546 (Catalunya romànica. Volum VII). ISBN 84-77399-51-4. Referències
Église Saint-Jean d'Entre-Valls

L'église Saint-Jean d'Entre-Valls est une église romane située dans le hameau abandonné d'Entre-Valls, à Thuès-Entre-Valls, dans le département français des Pyrénées-Orientales. Histoire L'église d'Entre-Valls est citée dès 871. L'édifice actuel date du XIe siècle. Bibliographie Géraldine Mallet, Églises romanes oubliées du Roussillon, Montpellier, Les Presses du Languedoc, 2003, 334 p. (ISBN 978-2-8599-8244-7) (ca) « Sant Joan d’Entrevalls », dans Catalunya romànica, t. VII : La Cerdanya. El Conflent, Barcelone, Fundació Enciclopèdia Catalana, 1995 (lire en ligne) Notes et références Portail du catholicisme Portail des Pyrénées-Orientales Portail de l’architecture chrétienne Portail des Pyrénées
Sant Joan Evangelista d'Oms

Sant Joan Evangelista d'Oms és l'església parroquial del poble rossellonès d'Oms, cap de la comuna d'aquest nom, a la Catalunya del Nord. Està situada en el nucli vell del poble; al voltant de l'església nasqué la cellera que donà pas a l'existència d'Oms. Història L'església apareix documentada per primer cop el 1010, quan hom l'esmenta en la consagració de Santa Maria i Sant Miquel de Montoriol d'Amunt. L'edifici L'edifici és versemblantment del segle xii o de començaments del xiii. A la nau romànica, amb dues capelles laterals, li foren afegides al segle xviii dues altres capelles. El temple conserva una imatge severa i imposant, nua de tota decoració, i integrada amb les fortificacions de la vila. En són parts a destacar l'absis romànic, tapat parcialment per construccions posteriors, el portal també d'època romànica, format per tres arcs, i el campanar fortificat (restaurat), unit a l'antiga porta d'entrada a la població. A l'interior es conserva un sarcòfag del 1278, un Crist processional en fusta policromada, una marededeu amb l'Infant, una pica d'aigua beneïda en marbre de Vilafranca de Conflent i, sobre una base de fusta, una campana del 1403 malmesa i fora d'ús. L'església va ser inscrita Monument Històric de França el 30 de gener del 1964. Imatges Bibliografia Gavín, Josep M. «141. Sant Joan Evangelista d'Oms». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3**). ISBN 84-85180-13-5. Ponsich, Pere; Badia i Homs, Joan. «Oms: Sant Joan d'Oms». A: El Rosselló. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XIV). ISBN 84-7739-601-9. Referències Enllaços externs Breu nota descriptiva i fotografia (francès)
Église Saint-Jean d'Oms

L'église Saint-Jean est une église de style roman située à Oms, dans le département français des Pyrénées-Orientales. Historique L'église paroissiale Saint-Jean date vraisemblablement du XIIe siècle, ou du XIIIe siècle. Des chapelles ont été adjointes à la nef romane à l'époque moderne (XVIIIe siècle), mais l'édifice, intégré aux fortifications du village (dont il reste une porte accolée au clocher), conserve son allure sévère, dénué de toute décoration extérieure. L'église a été inscrite Monument Historique en 1964. Description Extérieurement, les origines romanes de l'édifice sont attestées par l'abside romane, en partie englobée dans des constructions postérieures, le clocher fortifié (remanié) et le portail roman, à trois voussures. L'église est composée d'une nef unique de trois travées (les deux dernières travées étant flanquées de chapelles latérales de part et d'autre), terminée par une abside semi-circulaire voûtée en cul-de-four. Il s'agit ainsi d'un plan classique pour un édifice roman. Mobilier Photographies Notes et références Annexes Bibliographie Ouvrages Géraldine Mallet, Églises romanes oubliées du Roussillon, Montpellier, Les Presses du Languedoc, 2003, 334 p. (ISBN 978-2-8599-8244-7) Fiches du ministère de la Culture « Église Saint-Jean d'Oms », notice no PA00104060, sur la plateforme ouverte du patrimoine, base Mérimée, ministère français de la Culture « Sarcophage », notice no PM66000547, sur la plateforme ouverte du patrimoine, base Palissy, ministère français de la Culture « Cloche », notice no PM66000548, sur la plateforme ouverte du patrimoine, base Palissy, ministère français de la Culture « Plat de quête », notice no PM66001034, sur la plateforme ouverte du patrimoine, base Palissy, ministère français de la Culture « Boîte (boîte d'ermite) dite Capelleta », notice no PM66001040, sur la plateforme ouverte du patrimoine, base Palissy, ministère français de la Culture Articles connexes Oms Liste des églises romanes des Pyrénées-Orientales Liste des monuments historiques des Pyrénées-Orientales Liens externes Ressources relatives à la religion : Clochers de France Observatoire du patrimoine religieux Ressource relative à l'architecture : Mérimée Portail du catholicisme Portail de l’architecture chrétienne Portail des Pyrénées-Orientales Portail des Pyrénées Portail des monuments historiques français
Sant Joan Evangelista de Dorres

Sant Joan Evangelista de Dorres és l'església parroquial, romànica, del poble i terme de Dorres, a l'Alta Cerdanya, de la Catalunya del Nord. Està situada a 1.453,9 m alt, lleugerament aturonada en el centre del poble de Dorres, a la Plaça, situada al capdamunt del carrer Major. Història Apareix documentada per primer cop el 1163, en un privilegi del papa Alexandre III que confirmava que l'abadia de Sant Martí del Canigó hi tenia possessions. Característiques Es tracta d'una església romànica tardana, del segle xii, de nau única i absis, molt ample, a llevant. En època moderna s'hi afegí dues naus laterals més, a migdia i al nord, que no ocupen tota la longitud de l'edifici. Mobiliari El temple té els retaules de la Passió, del segle xvi i de l'Altar Major, del xvii. En un cambril lateral es mostra la marededeu procedent de l'ermita de Santa Maria de Bell-lloc, del segle xi. Referències Bibliografia Becat, Joan. «52 - Dorres». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032. Gavín, Josep M. «Cerd 46. Sant Joan Evangelista de Dorres». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3*). ISBN 84-85180-12-7. Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Dorres». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.
Église Saint-Jean de Dorres

L'église Saint-Jean de Dorres est l'église paroissiale de Dorres, dans le département français des Pyrénées-Orientales. En partie romane, elle est dédiée à saint Jean l'Évangéliste. Architecture Notes et références Annexes Bibliographie Géraldine Mallet, Églises romanes oubliées du Roussillon, Montpellier, Les Presses du Languedoc, 2003, 334 p. (ISBN 978-2-8599-8244-7) Jean-Bernard Mathon (dir.), Guillaume Dalmau et Catherine Rogé-Bonneau, Corpus des Vierges à l'Enfant (XIIe – XVe siècle) des Pyrénées-Orientales, Presses universitaires de Perpignan, coll. « Histoire de l'art », 2013 (ISBN 9782354121853, lire en ligne) (ca) « Sant Joan de Dorres », dans Catalunya romànica, t. VII : La Cerdanya. El Conflent, Barcelone, Fundació Enciclopèdia Catalana, 1995 (lire en ligne) Liens externes Ressources relatives à la religion : Clochers de France Observatoire du patrimoine religieux Portail du catholicisme Portail des Pyrénées-Orientales Portail de l’architecture chrétienne Portail des Pyrénées
Sant Joan Evangelista de Sant Joan la Cella

Sant Joan Evangelista de Sant Joan la Cella és l'església parroquial d'origen romànic de la comuna rossellonesa de Sant Joan la Cella, a la Catalunya del Nord. Està situada al costat nord del centre de la cellera de Sant Joan la Cella, que s'ordenava a l'entorn seu. Història Al voltant de l'any 800 el monjo del monestir de Sant Genís de Fontanes Sentimir fundà diverses cel·les benedictines dependents de Sant Genís, entre les quals la de Sant Joan Evangelista, prop de Banyuls dels Aspres. El 819 Lluís el Piadós confirmava en un precepte al monestir de Sant Genís de Fontanes la possessió d'unes cel·les, entre les quals hi havia la de Sant Joan Evangelista prop de Banyuls, que tenia terres, delmes, primícies i un estany. El 981 el rei Lotari confirmava altre cop aquesta possessió, i en donava la situació, a través de les afrontacions: entre els camins d'Elna a Banyuls dels Aspres, de Brullà a Vilamulaca i de Brullà a Elna, prop del sacellum de Darnac (avui dia, el Mas Tardiu del terme de Brullà). Continuava en mans de Sant Genís de Fontanes la primera part del segle xiv, quan el rei Jaume II de Mallorca en confirmava la possessió. El 1339 Jaume III de Mallorca concedia l'alta justícia civil i criminal de Sant Joan la Cella a Dalmau de Banyuls. Continuà pertanyent als Banyuls fins al 1481, quan Lluís XI va confiscar el senyoriu a Francesc de Banyuls. Fou subhastat i adquirit en encant públic per Llorenç Paulet, burgès de Perpinyà. Sant Joan la Cella continuà en mans dels Paulet, cognominats de Martí des de la generació següent, fins al 1635. En aquell any retornà a Sant Genís de Fontanes. Descripció L'edifici actual és de base romànica, amb alguns elements preromànics, però molt alterada. La part oriental del temple fou totalment refet el segle xvii, però el tram occidental és d'origen preromànic, amb la porta occidental, del segle ix. La nau original devia tenir una coberta de fusta sobre arcs de diafragma, dels quals s'ha conservat el de més a ponent. Hi ha també un capitell procedent de Sant Andreu de Sureda, que actualment fa de pica beneitera. Bibliografia Cazes, Albert. Le Roussillon Sacré. Perpinyà: Conflent, 1990. Durliat, Marcel. Roussillon roman. Abbaye de la-Pierre-qui-vire (Yonne): Zodiaque, 1986 (La nuit des temps. France, 7). ISBN 2-7369-0027-8. Gavín, Josep M. «318. Sant Julià i Santa Basilissa de Vilamulaca». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3**). ISBN 84-85180-13-5. Mallet, Géraldine. Églises romanes oubliées du Roussillon. Montpellier: Les Presses du Languedoc, 2003, p. 334. ISBN 978-2-8599-8244-7. Ponsich, Pere. «Sant Joan la Cella: Sant Joan la Cella». A: El Rosselló. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XIV). ISBN 84-7739-601-9. Referències
Église Saint-Jean de Saint-Jean-Pla-de-Corts

L'église Saint-Jean de Saint-Jean-Pla-de-Corts est une église en partie romane située à Saint-Jean-Pla-de-Corts, dans le département français des Pyrénées-Orientales. Localisation Toponymie Le nom de l'église est le même que celui de la commune. Formes du nom Le nom apparaît au Xe siècle sous la forme S. Johannes de Plano de Corts. On rencontre ensuite aux XIe et XIIe siècles les formes S. Johannis de Palatio et S. Johannis de Plano de Curtis, au XIVe siècle Sent Johan de Plan de Corts et Sent Johan de Corts, aux XVIIe et XVIIIe siècles Sant Juan de Pla de Cors et Sant Joan de Pagès. En 1793, on rencontre le nom écrit sous la forme de Saint Jean Pla de Corps. En 1801, on trouve la graphie actuelle. De nos jours, en catalan, les formes possibles du nom de la commune et de l'église sont Sant Joan Pla de Corts ou Sant Joan de Pladecorts. Étymologie Le nom fait référence aux Corts, un lieu-dit situé sur une colline entre les rivières d'Aigues-Peire et de Vivès et le Tech. Ce nom désigne en catalan des enclos ou des bergeries, preuve qu'on y pratiquait l'élevage. Au sud de cette colline se trouve une terrasse qui surplombe la vallée du Tech, que l'on appelle le Pla de Corts. Avec la construction au Xe siècle d'un petit château et d'une chapelle dédiée à saint Jean-Baptiste, le village naissant prend logiquement le nom de Sant Joan de Pla de Corts. Après que la seigneurie soit revenue à la famille Pagès de Copons au XVIe siècle, le nom est un temps devenu Sant Joan de Pagès, avant de retrouver sa forme d'origine à la Révolution française, après que la famille Pagès ait émigré. Entre-temps, le nom avait également été francisé, le territoire étant devenu français depuis le Traité des Pyrénées de 1659. Historique Architecture Voir aussi Bibliographie Géraldine Mallet, Églises romanes oubliées du Roussillon, Montpellier, Les Presses du Languedoc, 2003, 334 p. (ISBN 978-2-8599-8244-7) (ca) « Sant Joan de Pladecorts », dans Catalunya romànica, t. XXV : El Vallespir. El Capcir. El Donasà. La Fenolleda. El Perapertusès, Barcelone, Fundació Enciclopèdia Catalana, 1996 Articles connexes Liste des églises romanes des Pyrénées-Orientales Liens externes Ressource relative à la religion : Clochers de France Notes et références Portail du catholicisme Portail des Pyrénées-Orientales Portail de l’architecture chrétienne Portail des Pyrénées
Sant Joan Baptista de Censà (església vella)

Sant Joan Baptista de Censà és l'antiga església parroquial del poble nord-català de Censà, a la comuna del mateix nom, de la comarca del Conflent. Està situada al sud-est del nucli urbà de Censà, al costat del cementiri. Història Sant Joan Baptista de Censà és esmentada per primer cop l'any 1189, en una venda dins del territori de la seva parròquia. Fou l'església parroquial de Censà fins al segle xix, quan es construí un nou temple al bell mig del poble. L'edifici L'església, en bon estat per una restauració recent, actualment és buida i desafectada, però ben conservada. És de nau única, capçada a llevant per un absis semicircular i coberta amb volta de canó seguit, lleugerament apuntada. Un ample arc presbiterial uneix la nau amb el presbiteri. La nau presenta senyals d'haver estat originalment més petita i que fou allargada cap a ponent. La porta és a la façana de migdia, a prop de l'absis, cosa no gaire freqüent en el romànic: el seu emplaçament habitual és igualment a la façana sud, però a prop de l'angle sud-oest. Bibliografia Becat, Joan. «140 - Sansà». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032. Gavín, Josep M. «Conf 133. Sant Joan Baptista de Sansà». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3*). ISBN 84-85180-12-7. Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Censà». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8. Ponsich, Pere; Adell i Gisbert, Joan-Albert. «Censà: Sant Joan de Censà». A: La Cerdanya, el Conflent. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1995, p. 545-546 (Catalunya romànica. Volum VII). ISBN 84-77399-51-4. Referències
Église Saint-Jean de Serverette

L'église Saint-Jean est une église catholique située à Serverette, en France. Localisation L'église est située dans le département français de la Lozère, sur la commune de Serverette. Historique L'édifice est classé au titre des monuments historiques en 1932. Références Annexes Articles connexes Liste des monuments historiques de la Lozère Liens externes Ressource relative à la religion : Clochers de France Ressource relative à l'architecture : Mérimée Portail des monuments historiques français Portail de la Lozère et du Gévaudan Portail de l’architecture chrétienne