Abația Saint-Michel-de-Cuxa

Abația Saint-Michel-de-Cuxa (catalană: Sant Miquel de Cuixà) este o abație benedictină situată pe teritoriul comunei Codalet, în departamentul Pyrénées-Orientales, în sud-vestul Franței. A fost fondată inițial în 840, apoi reîntemeiată pe amplasamentul actual în 878, după ce o inundație a distrus clădirile inițiale. A fost un important centru cultural în timpul conducerii abatelui Oliba. Părți din ceea ce a constituit cândva material de construcție provenit de la abația din secolul al XII-lea se află astăzi, parțial, în componența muzeului The Cloisters din New York. Întemeierea și apogeul abației Originile abației Cuixà se află la Sant Andreu d'Eixalada, o abație fondată de benedictini în jurul anului 840, situată la capătul superior al văii râului Têt. În toamna anului 878, râul a ieșit din matcă, inundând și distrugând mănăstirea, aflată în apropierea albiei, și provocând probabil moartea a cel puțin 12 persoane. Restul călugărilor au fost nevoiți să caute adăpost în zona rurală din jur. Comunitatea s-a mutat apoi pe amplasamentul actual de la Cuixà, o mică comunitate cenobitică dedicată Sfântului Germanus, condusă de părintele Protais. În iunie 879, Protasius și Miro cel Bătrân, conte de Conflent și Roussillon, au semnat actul de întemeiere al noii mănăstiri, prin care Cuixà și-a extins proprietățile cu cele aduse de Eixalada, iar Protasius a fost numit abate. Abația a continuat să se afle sub protecția contelui de Cerdanya și Conflent. Teritoriul a intrat apoi, în 870, sub stăpânirea familiei lui Wilfred I, conte de Barcelona. În jurul anului 940, la inițiativa lui Sunifred al II-lea de Cerdanya, a fost construită o biserică nouă, dedicată Sfântului Mihail. În 956, clădirea a fost refăcută și îmbogățită; altarul principal a fost sfințit la 30 septembrie 974 de Garí, un călugăr de la Cluny care conducea cinci mănăstiri din sud. Când dogele Veneției, Pietro I Orseolo, a acceptat sfatul lui Romuald de a deveni călugăr, a abdicat și a fugit în timpul nopții la Saint-Michel-de-Cuxa, însoțit de Romuald și de companionul acestuia, Marinus, care au întemeiat în apropiere un schit. Cesare Borgia probabil nu a venit niciodată la abație, deși a fost numit de tatăl său abate de Saint-Michel-de-Cuxa în 1494, unul dintre numeroasele titluri aducătoare de venit pe care le-a deținut până în 1498. Abația a făcut inițial parte din teritoriul Comitatului de Barcelona, apoi al Regatului Mallorca și al Principatului Cataloniei din cadrul Coroanei Aragonului. După uniunea dinastică dintre Coroana Aragonului și Coroana Castiliei, toate teritoriile cuprinse au devenit parte a Spaniei habsburgice. În timpul Războiului Secerătorilor, numit și revolta catalană împotriva lui Filip al IV-lea al Spaniei, Republica Catalană (1641) a cerut protecția regelui Franței Ludovic al XIII-lea, care a devenit conte de Barcelona. La sfârșitul Războiului de Treizeci de Ani, Filip al IV-lea al Spaniei și Ludovic al XIII-lea al Franței au semnat în 1659 Tratatul Pirineilor, prin care Catalonia de Nord a fost anexată la Regatul Franței, iar restul Cataloniei a revenit sub stăpânire spaniolă. Abația a fost naționalizată împreună cu alte proprietăți ecleziastice în timpul Revoluției Franceze din 1789 și ulterior a fost vândută, iar clerul a fost evacuat. Ulterior, clădirile au intrat în degradare. O parte din sculptura provenită de la abație a ajuns în colecția lui George Grey Barnard (1863–1938), un sculptor american de prim-plan, precum și colecționar și comerciant de artă medievală. În 1914, Barnard a deschis expoziția sa „Cloisters” pe Fort Washington Avenue, la New York, împreună cu sculpturi provenite din mai multe situri medievale. The Cloisters a fost reconstruit și extins de John D. Rockefeller Jr. în 1938, în Fort Tryon Park, în Upper Manhattan, și este astăzi un muzeu de artă medievală din cadrul Metropolitan Museum of Art. Piesa centrală și elementul care a dat numele muzeului este un claustru construit folosind fragmente din claustrul din secolul al XII-lea al abației Saint-Michel-de-Cuxa. Abația Cuixà a fost reînființată în 1919 și ulterior restaurată sub cistercieni, un ordin apărut ca ramură desprinsă din benedictini. Abația a fost transferată înapoi benedictinilor în 1965. Festivalul de muzică Abația este unul dintre locurile în care se desfășoară Festivalul Pablo Casals, fondat în 1950. Pablo Casals a fost filmat în abație în 1954, în timp ce interpreta Suita nr. 1 în sol major de Bach. Note Linkuri externe Website oficial Arhivat în 17 august 2015, la Wayback Machine. - franceză. Pagina de istorie este în engleză. Sant Andreu d'Eixalada⁠(ca)[traduceți] pagina Wikipedia catalană. Saint-Michel-de-Cuxa - Informații despre vizitare - arhivat