NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Sinan Pasha Mosque (Prizren)

The Sinan Pasha Mosque (Albanian: Xhamia e Sinan Pashës; Serbian: Синан пашина Џамија / Sinan pašina džamija; Turkish: Sinan Paşa Camii) is an Ottoman-era mosque in the city of Prizren, Kosovo built by the Ottoman Albanian pasha Sofi Sinan in 1615. The mosque overlooks the main street of Prizren and is a dominant feature in the town's skyline. History Sofi Sinan Pasha started construction of the mosque in either 1600 or 1608. Sofi Sinan Pasha, a native Albanian from Prizren and former beylerbey and kaymakam in Bosnia should not be confused with grand vizier Sinan Pasha, who built the Sinan Pasha Mosque in the nearby city of Kaçanik. M. Maksimović considers that the stones used to build the mosque were taken from nearby Holy Archangels Monastery. Hasan Kaleshi, however, sustained in 1972 that Sofi Sinan Pasha couldn't have possibly ordered any monastery destruction as this was impossible without a Sultan decree, rather, he ordered the use of the spare stones to a better deed as ordered by the Sultan. Sinan Pasha Mosque was declared a Monument of Culture of Exceptional Importance in 1990 by the Republic of Serbia. Description The mosque covers roughly 14 m (46 ft) by 14 m (46 ft) and is square in shape. It has one large dome and another smaller half-dome that covers the mihrab, which is painted and has a stalactite hood. The mosque's walls are 1.65 m (5.4 ft) thick and its minaret, which is topped by a conical structure covered by lead, is 43.5 m (143 ft) in height. The walls and dome inside Sinan Pasha Mosque were painted in the 19th century, mostly of floral patterns and Qur'an verses. The minbar is painted with floral motives. Both the large dome and the half-dome of the mosque are covered with lead. The stone flooring of the mosque and the carpentry are original. Preservation concerns Rain, which over time has entered the mosque via holes in the roof, has caused the loss of some original paintings on the walls and has led to the detachment of some of the wall plaster. Stones of the façade have faced weathering. Abdullah Gërguri worked on a series of repairs of the murals, particularly in the 1970s. In early 2000 the cost to rehabilitate the building was estimated at €500,000 by UNESCO. Manuscripts and use of building controversy The Prizren municipality intended to build a library within the mosque in order to preserve not only the original Ottoman manuscripts found in the mosque, but also other valuable ones that can be found all over Kosovo. However, the Islamic Union of Kosovo filed a lawsuit against the Prizren Municipality in order to not allow the mosque to become a museum, but instead to have it continue to be a religious building. See also Architecture of Kosovo Islam in Kosovo Religion in Kosovo References
Mosquée de Sinan Pacha à Prizren

La mosquée de Sinan Pacha à Prizren (en albanais : Xhamia e Sinan Pashës ; en serbe cyrillique : Синан-пашина џамија ; en serbe latin : Sinan-pašina džamija ; en turc : Sinan Paşa Camii) est une mosquée ottomane située dans la ville de Prizren, au Kosovo. Elle a été construite en 1615 par Sofi Sinan Pasha, bey de Budim. La mosquée domine de sa masse la rue principale de Prizren et constitue l'un des monuments les plus célèbres de la ville. Elle est inscrite sur la liste des monuments culturels d'importance exceptionnelle de la République du Kosovo (RKS) . Histoire Sofi Sinan Pacha a entrepris la construction de la mosquée en 1600 ou en 1608. Ce personnage, qui a été beylerbey et caïmacan en Bosnie, ne doit pas être confondu avec le grand vizir Koca Sinan Pacha, qui a fait construire la mosquée de Sinan Pacha dans la ville de Kaçanik/Kačanik. Selon une idée répandue, les pierres ayant servi à la construction de la mosquée proviendraient du Monastère des Saints-Archanges, situé à proximité. Le monastère des Saints-Archanges a été fondé par l'empereur serbe Stefan Dušan et construit entre 1343 et 1352. De fait, des pierres de ce monastère se retrouvent dans la mosquée mais les lieux avaient été désertés avant même l'arrivée des Ottomans et, au début du XVIIe siècle, le site était en ruine. L'historien albanais Hasan Kaleshi montra en 1972 que Sofi Sinan Pacha n'avait pas pu ordonné la destruction du monastère, ce qui aurait requis un décret émanant du Sultan, mais qu'il avait plutôt utilisé les pierres du monastère déjà ruiné. La mosquée a autrefois abrité une médersa et un portique, détruits en 1939. Le portique a été reconstruit. Description La mosquée de Sinan Pacha dispose d'un plan carré, de 14 m sur 14 m. Elle est surmontée d'un grand dôme, complété d'un dôme plus petit couvrant le mihrab. Les murs de l'édifice ont une épaisseur de 1,65 m et l'ensemble est dominé par un minaret haut de 43,5 m, qui se termine par un faîtage conique en plomb. À l'intérieur, les murs et la coupole ont été ornés au XIXe siècle de motifs floraux et de versets du Coran. Le minbar est décoré de motifs floraux. Le pavement en pierre et la charpente en bois datent de la construction de la mosquée. Conservation La pluie, qui a pénétré dans l'édifice par des fissures dans le toit, a entraîné la chute de certains parties du plâtre mural et endommagé les peintures ; les pierres de la façade ont également connu un phénomène d'usure ; début 2008, la restauration de la mosquée était estimée par l'UNESCO à environ 500 000 €. Manuscrits et controverse La commune/municipalité de Prizren avait l'intention de construire une bibliothèque à l'intérieur de la mosquée, pour y abriter les vieux manuscrits ottomans mais aussi d'autres manuscrits de valeur du Kosovo. L'Union islamique du Kosovo a engagé un procès contre la commune/municipalité pour empêcher que la mosquée ne devienne un musée et pour qu'elle reste un lieu de culte musulman. Références Voir aussi Articles connexes Prizren Islam en Serbie Portail de l'islam Portail du Kosovo Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail de la protection du patrimoine
Meczet Sinana Paszy w Prizrenie

Meczet Sinana Paszy – meczet w Prizrenie, wzniesiony w 1615. Historia Meczet został zbudowany w 1615 z fundacji Sinana Paszy w stylu typowym dla religijnej architektury ówczesnego Imperium Osmańskiego. Został zbudowany z ciosanych kamiennych bloków. Do jego budowy użyto materiału pozyskanego z ruin zniszczonego przez Turków w 1455 i opuszczonego po tej dacie prawosławnego klasztoru Świętych Archaniołów w Prizrenie. W Serbii od 1972 obiekt posiada status zabytku o szczególnym znaczeniu. Architektura W meczecie znajduje się jedna sala modlitewna, nakryta pojedynczą kopułą o średnicy ok. 14,5 m, z galerią. Wejście do obiektu prowadzi przez portyk arkadowy, zdobiony trzema kopułami, odrestaurowany na początku XXI w.. We wnętrzu sali modlitewnej na ścianie znajdują się freski z ornamentalnymi motywami oraz napis "Podobna do raju" w języku tureckim. Meczet posiada jeden poligonalny minaret. Przypisy
Мечеть Синана-паши (Призрен)

Мечеть Синана-паши (алб. Xhamia e Sinan Pashës, серб. Синан Пашина Џамија, тур. Sinan Paşa Camii) — мечеть времён Османской империи в городе Призрене автономного края Сербии Косово и Метохия. Мечеть построил Софи Синан-паша в 1615 году. В 1990 году мечеть внесена в список памятников культуры исключительного значения в Сербии. История Софи Синан-паша начал строительство мечети в 1600 или 1608 году. Софи Синан-паша, бывший белербеем и каймакамом в Боснии, которого не следует путать с великим визирем Синаном-пашой, который построил мечеть Синана-паши в городе Качаник, находящемся неподалёку. Широко распространена версия о том, что мечеть построена из камня Монастыря Святых Архангелов. На самом деле, части монастыря можно увидеть из мечети. Монастырь, который был заброшен после прихода Османской империи в XVI веке, был разрушен в XVII веке. Албанский историк Хасан Калеши в 1972 году озвучил предположение, что Софи Синан-паша не мог приказать разрушить монастырь, так как на это был необходим приказ султана, скорее он приказал использовать припасённые камни. Описание Мечеть имеет длину 14 м и ширину 14 м, имеет квадратную форму. Есть один большой купол и один малый купол, который покрывает михраб, раскрашенный и имеющий сталактитовую форму. Стены мечети имеют толщину 1,65 м, а минарет, имеющий форму конуса — 43,5 м ввысь. Стены и купол в середине мечети расписаны в XIX веке преимущественно цветочными узорами и стихами из Корана. Минбар расписан цветочными узорами. Большой и малый купол мечети покрыты свинцом. Каменный пол и деревянная отделка мечети оригинальны. Проблема сохранения Проблемой для мечети стал дождь, который со временем начал попадать в мечеть через отверстия в крыше. Это привело к утрате некоторых картин на стенах, а также к порче штукатурки. Каменные фасады столкнулись с выветриванием. В начале 2000 года ЮНЕСКО оценило затраты на обновление в сумму приблизительно 500 тыс. евро. Источники Cultural Heritage in Kosovo Примечания
Sinan paševa mošeja, Prizren

Sinan-pašina mošeja (albansko: Xhamia e Sinan Pashës; srbsko: Синан пашина Џамија / Sinan pašina džamija; turško: Sinan Paşa Camii) je mošeja iz osmanskega obdobja v mestu Prizren na Kosovu, ki jo je leta 1615 zgradil osmanski albanski paša Sofi Sinan. Mošeja gleda na glavno ulico Prizrena in je dominantna značilnost mestnega obzorja. Zgodovina Sofi Sinan Paša je začel graditi mošejo leta 1600 ali 1608. Sofija Sinana paše, domačega Albanca iz Prizrena in nekdanjega beglerbeja in kajmakama v Bosni, ne smemo zamenjevati z velikim vezirjem Sinanom Pašo, ki je zgradil Sinan Pašino mošejo v bližnjem mestu Kačanik. M. Maksimović meni, da so bili kamni, uporabljeni za gradnjo mošeje, vzeti iz bližnjega samostana Svetih arhangelov. Hasan Kaleši pa je leta 1972 zatrdil, da Sofi Sinan Paša nikakor ni mogel ukazati uničenja samostana, saj to ni bilo mogoče brez sultanovega odloka, temveč je ukazal uporabo rezervnega kamenja za boljše delo, kot je odredil sultan. Sinan Pašino mošejo je Republika Srbija leta 1990 razglasila za kulturni spomenik izjemnega pomena. Opis Mošeja meri približno 14 m x 14 m in je kvadratne oblike. Ima eno veliko kupolo in drugo manjšo polkupolo, ki pokriva mihrab, in je poslikana in ima kapniški pokrov. Stene mošeje so debele 1,65 m, minaret, ki ga krasi stožčasta struktura, prekrita s svincem, pa je visok 43,5 m. Stene in kupola v notranjosti mošeje so bile poslikane v 19. stoletju, večinoma s cvetličnimi vzorci in verzi iz Korana. Minbar je poslikan s cvetličnimi motivi. Tako velika kupola kot polkupola mošeje sta prekriti s svincem. Kamnita tla mošeje in tesarstvo so originalna. Težave z ohranjanjem Dež, ki je sčasoma vdrl v mošejo skozi luknje v strehi, je povzročil izgubo nekaterih originalnih poslikav na stenah in odluščil del stenskega ometa. Kamni fasade so bili izpostavljeni vremenskim vplivom. Abdullah Gërguri je delal na vrsti popravil fresk, zlasti v sedemdesetih letih prejšnjega stoletja. V začetku leta 2000 je UNESCO stroške obnove stavbe ocenil na 500.000 evrov. Spor glede rokopisov in uporabe stavbe Občina Prizren je nameravala v mošeji zgraditi knjižnico, da bi ohranila ne le originalne osmanske rokopise, ki jih najdemo v mošeji, temveč tudi druge dragocene rokopise, ki jih je mogoče najti po vsem Kosovu. Vendar je Islamska unija Kosova vložila tožbo proti občini Prizren, da ne bi dovolila, da bi mošeja postala muzej, temveč da bi še naprej ostala verska stavba. Sklici Zunanje povezave
Синан-пашина џамија у Призрену

Синан-пашина џамија је исламски верски објекат у Призрену, подигнут 1615. године (1026. по исламском мерењу). Према одликама њене архитектуре, припада класичном османском стилу, иако је њена унутрашња структура нестандардна и ретка. Свој назив је добила по свом ктитору, Синан-паши, који је за њену изградњу искористио камен са задужбине цара Душана, манастира светих Архангела, који се налази недалеко од самог града, у клисури Призренске Бистрице. На њеном унутрашњем зиду се налази натпис Ђенет мисали, што у преводу значи слична рају. Синан-пашина џамија се данас налази под заштитом Републике Србије као споменик културе од изузетног значаја. Изглед џамије Унутрашњост џамије, над којом се уздиже купола пречника око 14,5 метара, је подељена на два дела: молитвени део део у коме се налази михраб Њена унутрашњост је декорисана сликаним орнаментима у исламској традицији, чији се најстарији слој датира у 1628. годину и налази се у калоти куполе. На њеном северном крају се налази минарет полигоналне основе, док је трем, који је грађевина првобитно имала, касније порушен и није постојао, до почетка XXI века, када је обновљен. За изградњу џамије, коришћени су правилно тесани камени блокови из Душанове задужбине, а њени некадашњи декоративни елементи, уочљиви су на богато декорисаном махвилу (у њеној унутрашњости), попут капитела некадашње царске гробнице. Види још Призрен Свети Архангели код Призрена Литература „Синан-пашина џамија — Споменици културе у Србији”. САНУ. (из књиге Пејић, Светлана; Милић, Милета, ур. (1998). „Призрен, Синан-пашина џамија”. Споменичко наслеђе Србије: непокретна културна добра од изузетног и од великог значаја (на језику: српски). Београд: Републички завод за заштиту споменика културе. стр. 459. ISBN 8680879126. Референце Спољашње везе
Мечеть Сінан Паша (Призрен)

Мечеть Сінан Паша (алб. Xhamia e Sinan Pashës, серб. Синан Пашина Џамија, тур. Sinan Paşa Camii) — мечеть часів Османської імперії у місті Прізрені, Косово. Мечеть збудував Софі Сінан Паша у 1615 році. У 1990 році внесено до списку пам'яток культури виняткової важливості у Сербії. Історія Софі Сінан Паша розпочав будівництво мечеті у 1600 чи 1608 році. Софі Сінан Паша, колишній бейлербей та каймакам у Боснії, якого не слід плутати з великим візиром Сінан Паша, який збудував мечеть Сінан Паша у місті Качанік, що неподалік. Поширена версія про те, що мечеть збудовано з каміння Монастиря Святих Архангелів. Насправді частини колишнього монастиря можна побачити з мечеті. Монастир, закинутий після приходу Османської імперії у XVI столітті, зруйновано у XVII столітті. Албанський історик Хасан Калеші у 1972 році висловив припущення, що Софі Сінан Паша не міг наказати руйнувати монастир, оскільки на це потрібен наказ султана, радше він наказав використовувати запасні камені. Опис Мечеть завдовжки 14 м і завширшки 14 м має квадратну форму. Вона має один великий купол та один малий купол, що покриває міхраб, який розмальований та має сталактитову форму. Стіни мечеті завтовшки 1,65 м, а мінарет, що має форму конуса — 43,5 м заввишки. Стіни та купол всередині мечеті Сінан Паша розмальовані у XIX столітті переважно квітковими візерунками та віршами з Корану. Мінбар розмальований квітковими візерунками. Великий та малий купол мечеті покриті свинцем. Кам'яна підлога та столярні вироби у мечеті оригінальні. Проблема збереження Дощ, який з часом почав потрапляти до мечеті через отвори в даху. Це призвело до втрати деяких картин на стінах і псування штукатурки. Камені фасаду зіткнулись з вивітрюванням. На початку 2000 року ЮНЕСКО оцінило витрати на відновлення у сумі приблизно 500 тис. євро. Примітки Джерела Cultural Heritage in Kosovo [Архівовано 3 березня 2016 у Wayback Machine.]
Kostel svatého Eliáše (Vučitrn)

Kostel svatého Eliáše (srbsky Црква светог Илије/Crkva svetog Ilije, albánsky Kisha Shën Ilia) se nachází v kosovském městě Vučitrnu. Kostel byl vybudován v roce 1834, kdy město bylo administrativně ještě součástí Osmanské říše. Administrativně kostel spadá pod Rašsko-prizrenskou eparchii Srbské pravoslavné církve. Kostel byl vybudován na základech staršího kostela na východním okraji města. V roce 1871 byl interiér kostela vyzdoben malbami Blaže Damjanoviće z Debaru. V letech 1999 a 2004 byl kostel vypleněn během nepokojů na území celého Kosova. Po skončení nepokojů financovaly jeho obnovu Spojené státy americké prostřednictvím programu, řízenému přes Reconstruction and Implementation Commission. Slavnostně byla rekonstrukce ukončena v srpnu 2016. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Eliáše na Wikimedia Commons
Church of Saint Elijah, Vushtrri

The Church of Saint Elijah is a Serbian Orthodox Church dedicated to St. Elijah in Vushtrri (Serbian: Vučitrn), Kosovo. It was built in 1834 on the foundations of an old Orthodox church, where the buried church items were found. Its murals were painted in 1871 by Blaž Damnjanović from Debar. Destruction in 1999 The church was desecrated in June 1999 in the presence of the French KFOR troops. The priest's house was also looted and damaged. The church was set on fire once again in 2004, but in the following years it was partially restored. References External links The list of destroyed and desecrated churches in Kosovo and Metohija June-October 1999 (Списак уништених и оскрнављених цркава на Косову и Метохији јун-октобар 1999)
Црква Светог Илије у Вучитрну

Црква Светог Илије налазила се у Вучитрну, насељеном месту и седишту истоимене општине на Косову и Метохији. Црква која је посвећена Светом Илији подигнута је 1834. године, на темељима старе православне цркве у источном крају града Вучитрна, где су пронађени закопани црквени предмети. Слике на зидовима цркве осликао је 1871. године зограф Блажа Дамњановић из Дебра. Разарање цркве 1999. године У присуству снага француског КФОР-а црква је оскрнављена у јуну 1999. године, а свештеничка кућа је опљачкана и оштећена. Црква је делимично обновљена. Мартовски погром 2004. Потпуно је спаљена 2004. године, а потом уништено и православно гробље поред цркве са парохијским домом и помоћним црквеним зградама. Референце Спољашње везе Дан ветерана /Списак уништених и оскрнављених цркава на Косову и Метохији (Јун-Октобар 1999) СПЦ/Празник Светог пророка Илије - слава храма у Вучитрну Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (22. август 2015)
Église Saint-Nicolas de Velika Hoča

L'église Saint-Nicolas de Velika Hoča (en serbe cyrillique : Црква светог Николе у Великој Хочи ; en serbe latin : Crkva svetog Nikole u Velikoj Hoči) est une église orthodoxe serbe située à Velika Hoča/Hoca i Madhe près de Rahovec/Orahovac, au Kosovo. Construite en 1345, elle dépend de l'éparchie de Ras-Prizren et est inscrite sur la liste des monuments culturels d'importance exceptionnelle de la république de Serbie. Histoire L'église Saint-Nicolas est située dans le cimetière qui domine Velika Hoča/Hoca i Madhe. Elle a été construite et peinte en 1345, quand la religieuse Marta, la mère du seigneur Gradislav Sušenica, y a été enterrée. Selon toute vraisemblance, l'église a été fondée par les parents de Gradislav. Architecture L'église Saint-Nicolas est constituée d'une nef unique voûtée en berceau et prolongée d'une abside demi-circulaire ; le mur qui séparait la nef du narthex a été démoli. Fresques Seul le mur ouest a conservé une partie de ses fresques d'origine, datées de l'époque de l'empereur Dušan ; le donateur de ces peintures est sans doute Gradislav Sušenica en personne. Elles représentent des scènes de la vie de Saint-Nicolas, ainsi qu'une composition avec Saint Sava et Saint Siméon Nemanja ; une icône de la Vierge à l'Enfant date de la même période. Après la restauration de l'église au XVIe siècle, l'église a été repeinte. Parmi ces nouvelles fresques, on trouve des portraits de saints en pied et d'autres en buste dans des médaillons, des scènes des grandes fêtes liturgiques, de la Passion du Christ et du martyre de Saint-Nicolas. Dans le narthex se trouvent une représentation de la Mère de Dieu Akathistos, des miracles et des paraboles du Christ et un Jugement dernier. Les fresques ont été restaurées entre 1970 et 1975. Références Voir aussi Articles connexes Église Saint-Jean de Velika Hoča Rahovec/Orahovac Liens externes Église Saint-Nicolas de Velika Hoča La tour virtuelle et la collection des photographies du Blago Fond (sr) Notice et photographies (en) Site de Velika Hoča Portail du Kosovo Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail de l’architecture chrétienne Portail de la protection du patrimoine Portail du christianisme orthodoxe
Rexhep Rexhepi Stadium

The Rexhep Rexhepi Stadium is located in Drenas, Kosovo, and serves as the home ground for KF Feronikeli, a football club that competes in the Football Superleague of Kosovo. The stadium is named after Rexhep Rexhepi, a former player and captain of KF Feronikeli who was also a member of the Kosovo Liberation Army and was killed during the Kosovo War in 1999. Renovation In December 2012 work began on the ground in order to renovate the single stand, the playing field as well as the clubhouse, with funding coming from the Ministry of Culture, Youth and Sports. In January 2014 the local municipality began to seek investment form the central government and the Ministry of Culture, Youth and Sports to complete a full renovation of the stadium in order to convert into a 2,000 all seater stadium, and this was granted on 23 May 2014, when the Ministry of Culture, Youth and Sports along with the Gllogoc municipality signed the agreement to invest €100,000 into a three-stage renovation process. The entire project cost a total of €200,000, and stage two was completed during the 2014–15 season, while the third stage was completed after the end of the season in the summer of 2015. References
Стадион Реџеп Реџепи

Стадион Реџеп Реџепи (енгл. Stadiumi Rexhep Rexhepi) вишенаменски је стадион у Глоговцу. Домаћи је терен ФК Фероникели 74. Добио је назив по Реџепу Реџепију, члану терористичке Ослободилачке војске Косова (ОВК) ког су убиле српске снаге 12. фебруара 1999. године. Референце
Riza Lushta Stadium

Riza Lushta Stadium is a multi-use stadium in Mitrovica, Kosovo. It was named after notable Juventus player Riza Lushta, who was from Mitrovica, and is used mostly for football matches and is the home ground of Trepça'89 of the Kosovar Superliga. The stadium has a capacity of 5,000 people with 1,879 individual seats. References
Stadion im. Rizy Lushty

Stadion im. Rizy Lushty (alb. Stadiumi Riza Lushta) – wielofunkcyjny stadion sportowy w Mitrowicy w Kosowie. Wykorzystywany jest głównie do meczów piłki nożnej. Swoje mecze rozgrywa na nim drużyna KF Trepça’89 Mitrowica. Obiekt może pomieścić 12000 widzów. Linki zewnętrzne Informacje o stadionie. worldstadiums.com. [zarchiwizowane z tego adresu (2013-08-19)].
Риза Лушта (стадион)

«Риза Лушта» (алб. Stadiumi Riza Lushta) — футбольный стадион, расположенный в албанской (южной) части города Косовска-Митровица. Домашний стадион команды «Трепча’89», выступающей в Суперлиге Косова. Один из двух главных стадионов в городе, наряду с Олимпийским стадионом Адема Яшари, на котором проводятся соревнования международного уровня. История «Риза Лушта» был построен в 1938 году, став вторым стадионом в городе. Находится в ведении муниципалитета Митровицы. Назван в честь известного футболиста Ризы Лушты, выступавшего в 1930—1950-е годы за сборную Албании и ряд клубов Албании, Италии и Франции, включая такие известные команды, как «Ювентус» и «Наполи». С конца 1980-х годов является домашним стадионом для команды «Трепча’89». Ранее вместимость стадиона составляла 12 тыс. зрителей. В настоящий момент вмещает пять тысяч зрителей. Во второй половине 2010-х годов на стадионе «Риза Лушта» произошёл ряд чрезвычайных происшествий. Ранним утром 3 января 2015 года на Западной трибуне и в раздевалках команд возник сильный пожар. Министерство культуры, молодёжи и спорта Косова вложило в ремонт 100 тыс. евро, однако ещё до официального открытия вечером 21 ноября того же года половина крыши Западной трибуны обрушилась за внешний периметр стадиона. Это случилось вследствие некачественного ремонта после пожара. К концу января 2016 года ремонт был завершён, а на трибунах были установлены сиденья цветов клуба «Трепча’89» — зелёного и белого. 31 мая 2017 года на стадионе «Риза Лушта» состоялся первый финал в истории Кубка Косова (розыгрыша 2016/17) после вступления Футбольной федерации Косова в УЕФА и ФИФА. «Лапи» и «Беса» сыграли 1:1, а в серии пенальти сильнее оказались игроки клуба «Беса» (4:2). 16 сентября 2019 года на офис клуба «Трепча’89», расположенный на стадионе «Риза Лушта», напала группа неизвестных лиц. Клуб в своём заявлении призвал усилить охрану объекта и высказал подозрение, что виновные в нападении — это молодые наркоманы, которых часто замечали в окрестностях. Примечания Ссылки Профиль стадиона на soccerway.com (англ.) Профиль стадиона на europlan-online.de (нем.)