NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Besnik Begunca Stadium

Besnik Begunca Stadium (Albanian: Stadiumi i Qytetit "Besnik Begunca") is the home stadium of KF Lepenci in Kaçanik, Kosovo. The stadium is named after Besnik Begunca, to honor him. In 2016-2017 it was built a new stadium for the club, which cost over €340,000. The stadium located in “Vëllezërit Çaka” Road. Number 31 Bob, Kaçanik. References
Стадион Бесник Бегунца

Стадион Бесник Бегунца (алб. Stadiumi i Qytetit "Besnik Begunca") је вишенаменски стадион у Качанику на ком домаће утакмице игра Лепенци. Назив носи по терористи Беснику Бегунци из редова Ослободилачке војске Косова (ОВК). Изградња је коштала 340.000 евра. Референце Види још Списак фудбалских стадиона у Србији Овај чланак о Србији је клица. Можете допринети Википедији тако што ћете га проширити.
Gjimnazi Zenel Hajdini

Gjimnazi Zenel Hajdini is a high school in Gjilan, Kosovo. History The original building was built as an Ottoman military hospital in 1896. Until 1945 it operated as a civic school. In 1964 it took the name of People's Hero Zenel Hajdini. In the 1960s, Turkish language started to be taught along with the Albanian language and Serbian languages. A new building hosted the school in 1973. Today the school hosts around 2,300 students. Organization The "Zenel Hajdini" Gymnasium works under the frameworks and curriculum of the MEST of the Republic of Kosovo. Teaching is offered in Albanian and Turkish, with Albanian being the main teaching language. References
Гимназија „Зејнел Ајдини”

Гимназија „Зејнел Ајдини” је гимназија која се налази у Гњилану, а основана је 1945. године. Опште информације Првобитна зграда у којој се школа налазила је изграђена као отоманска војна болница 1896. године. До 1945. радила је као грађанска школа. Године 1964. понела је име учесника Народноослободилачке борбе и народног хероја Југославије Зенела Ајдинија. Шездесетих година 20. века уз албански и српски језик почиње да се учи турски језик. Нова зграда школе направљена је 1973. године. Настава се данас изводи на албанском и турском језику, при чему је албански главни наставни језик. Школу данас погађа око 2000 ученика. Референце
Mitrovica Lake

Mitrovica Lake (Albanian: Liqeni i Mitrovicës) is an artificial lake located near the city of Mitrovica, Kosovo. History The idea of building an artificial lake in the course of the river Ibër near the city of Mitrovica has existed for a long time, but only in 2012 the Municipality of Mitrovica in cooperation with the Ministry of Local Government decided to build it. The work on the construction of Mitrovica Lake began in 2013 while its finalization took place in 2017 with a donation from the European Union. Mitrovica Lake is about 1.8 kilometers long, up to 150 meters wide, and up to 4 meters deep. Lake lies in the space along the course of the river Ibër, between Mitrovica and the villages: Suhodoll i Poshtëm, Suhodolli i Epërm, Zhabar i Poshtëm, and up to Gushac and Vinarc i Poshtëm. Gallery See also List of lakes of Kosovo Ibar River Mitrovica, Kosovo District of Mitrovica References External links Media related to Mitrovica Lake (Kosova) at Wikimedia Commons
Mitrovačko jezero

Mitrovačko jezero (alb. Liqeni i Mitrovicës, srp. Митровачко језеро) umjetno je jezero koje se nalazi u blizini grada Kosovske Mitrovice na Kosovu. Povijest Ideja izgradnje umjetnoga jezera na rijeci Ibar u blizini Kosovske Mitrovice postojala je odavno, ali tek je 2012. godine općina Mitrovica u suradnji s Ministarstvom lokalne samouprave Kosova donijela odluku o izgradnji umjetnoga jezera. Rad na izgradnji jezera počeo je 2013. godine, dok su radovi na njemu dovršeni 2017. godine donacijom Europske unije. Zemljopis Mitrovačko jezero umjetno je jezero dužine oko 1,8 kilometara, širine do 150 metara i dubine do 4 metra. Jezero se prostire duž rijeke Ibar, između Kosovske Mitrovice i sela: Donji Suvi Do, Gornji Suvi Do, Donje Žabare, Gušavac i Donje Vinarce. Galerija Izvori
Митровачко језеро

Митровачко језеро је вештачко језеро код Косовске Митровице на Косову и Метохији. Историја Идеја о изградњи језера у близини Косовске Митровице, на реци Ибар, постојала је одавно. Међутим, тек је 2012. године општина Митровица, у сарадњи са Министарством локалне самоуправе АП Косова и Метохије, донела одлуку о изградњи вештачког језера. Рад на изградњи језера почео је 2013, а радови су довршени 2017. године. Географија Митровачко језеро је вештачко језеро, дужине око 1,8 километара, ширине до 150 метара и дубине до 4 метра. Језеро се простире дуж реке Ибар, између Косовске Митровице и села Доњи Суви До, Горњи Суви До, Доње Жабаре, Гушавац и Доње Винарце. Галерија Види још Језера у Србији Косово и Метохија Референце
Budova Rilindja

Budova Rilindja se nachází v metropoli Kosova, Prištině, na rohu ulic Ukshin Hoti a Dritan Hoxha, v blízkosti Paláce mládeže a sportu, západně od centra města. Budova má výšku 89 m a celkem 19 pater. Historie Výšková budova s čtvercovým půdorysem a nápadnou betonovou fasádou, která je vidět na všech panoramatických snímcích města, byla zbudována pro vydavatelství Rilindja, které bylo největším albánskojazyčným podnikem svého druhu na území Kosova i Jugoslávie. Byla vybudována v letech 1972 až 1978 podle návrhu architekta Georgiho Konstantinovského inspirovaného brutalistní architekturou. Součástí objektu byla i nedaleká tiskárna. Objekt byl známější byl pod názvem Palác médií, resp. Palác tisku neboť zde sídlily i další společnosti tohoto typu, např. vydavatelství Jedinstvo. Tvoří jej věž o čtvercovém půdorysu 30 x 30 m. a přízemní objekt tiskárny o půdorysu 120 x 100 m s nápadnou brutalistní výzdobou své fasády. Po roce 2000 změnil své využití a od roku 2009 zde sídlí celkem čtyři kosovská ministerstva s několika stovkami zaměstnanců. Architektem rekonstrukce budovy z počátku 21. století byl Bhgjet Pacolli, stavební firmou, která jej realizovala potom Mabetex. Budova získala nový obklad a nová okna. Převzetí budovy vládou vyvolalo spory s původním vlastníkem, resp. i jeho zaměstnanci. V roce 2015 byla před budovu umístěna socha Ismaila Qemaliho. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Budova Rilindja na Wikimedia Commons
Rilindja Tower

Rilindja Tower is a government office building for the Government of Kosovo. At 89 meters high it hold 19 floors. The building offers government offices for 4 ministries in Kosovo. The building was created when Kosovo was under Yugoslavia's government. Its close to many points of interest in Pristina. Such as the Palace of Youth and Sports and Fadil Vokrri Stadium. The architect Bhgjet Pacolli and his construction group mabetex reconstructed the tower. See also List of tallest buildings in Kosovo References
Административна кула Дом штампе

Административна кула Дом штампе је облакодер који се налази у Приштини. Највиша је грађевина на Косову и Метохији, а њен архитекта је Георги Константиновски. Нове друштвене околности, укључујући општи развој писаних медија и издаваштва, детерминисале су неизбежну неминовност за једну озбиљну зграду у Приштини где би се могле развијати све ове активности. Објекат Дома штампе је један од пројеката који су почетком 1970-их година имали тенденцију да развијају град у висине. Са својих осамнаест етажа, иде до висине од 72,4 m изнад улазне коте призмеља. Целокупан садржај зграде се састоји од: штампарије, књижаре, сале, простора за администрацију и станова за запослене; ови последњи нису реализовани. Све ове функционалне групације су организоване унутар посебних волумена зграде који чине укупну композицију. Сви остали садржаји су смештени на хоризонталном волумену, осим администрације која се организује вертикално у кули од П+17 спратова и која доминира над целом композицијом. Реконструкција је обављена 2000-их година, те је објекат значајно променио свој претходни изглед. Историја Идејни архитектонски пројекат Дома штампе у Приштини постојао је још од 1962. године на локацији неколико метара источно од изграђене зграде. Овај пројекат је израдио атеље Архитектура и урбанизам из Београда са аутором архитектом Милорадом Мацуром. Како се наводи у осврту тадашњег одељење за комуналне послове и послове урбанизма Народног одбора општине Приштина, овај предлог је одбијен „сматрајући да решење не садржи у себи позитивна својства које објекат по својој функцији има, а будући да је један од најважнијих не само за град Приштину већ и за целу област, предлаже се да се распише конкурс југословенског значаја који би обезбедио квалитетније решење, што овај објекат и заслужује.” Сматрајући да је таква зграда неопходност у Приштини, архитекта Башким Фехмију 1969. године развија скицу рашчлањености волумена делова зграде под слоганом: „Не луксузни декор — већ хумани комфор” где, поред принципа обликовања композиције, одређује и дијаграм комуникација свих функционалних јединица. Без обзира на захтев градског одбора за урбанизам и лично инсистирање професора Фехмијуа да се организује отворени архитектонски конкурс југословенског карактера, пројекат је 1972. године уговорен директно са скопским архитектом Георгијем Контантиновским. Изградња објекта је почела 1977. године на основу идејног пројекта љубљанског архитекте и професора Едварда Равникара, као првонаграђени рад на архитектонском позваном конкурсу за комплекс Техничког факултета Универзитета у Приштини, организованом 1976. године. Главни пројекат је урадио београдски архитектонски Инвест биро, са одговорним пројектантом архитектом Рајком Џанкићем. Литература Садики, Арбер И. (2019). Архитектура јавних објеката Приштине у раздобљу од 1945. до 1990. године: Друштвени и обликовни фактори (PDF). стр. 6.1.1.. Приступљено 15. 7. 2022.
Elektrárna Kosovo A

Elektrárna Kosovo A (albánsky Termocentrali Kosova A, v srbské cyrilici Термоцентрала Косово А) je tepelná elektrárna, nacházející v Kosovu, 10 km jihozápadně od Prištiny (poblíž města Kastriot). Po elektrárně Kosovo B je druhá největší v zemi – spolu s ní se na výrobě energie v zemi podílí 98 %[zdroj?]. Palivem pro tuto elektrárnu je hnědé uhlí. Elektrárna byla zprovozněna postupně po částech, první bloky začaly dodávat energii do sítě v 60. letech. Kosovo A sestává celkem z pěti bloků: Blok A1 (instalovaný výkon 65 MW, zprovozněn v roce 1962) Blok A2 (instalovaný výkon 125 MW, zprovozněn v roce 1964) Blok A3 (instalovaný výkon 200 MW, zprovozněn v roce 1970) Blok A4 (instalovaný výkon 200 MW, zprovozněn v roce 1971) Blok A5 (instalovaný výkon 210 MW, zprovozněn v roce 1975) V současné době není elektrárna Kosovo A zprovozněna na svůj plný výkon. Některé bloky jsou odstaveny.[zdroj?] Elektrárna Kosovo A patří k významným znečišťovatelům místního životního prostředí. Emise především prachových částic z komínů elektrárny dosahují hodnot několikrát překračujících standardy EU. Je také považována za významný zdroj zdravotních obtíží obyvatelstva v přilehlých sídlech. V roce 2012 proto byla vybavena prachovými filtry, které měly situaci alespoň částečně zlepšit. Její případná rekonstrukce je vnímána jako příliš složitý a nákladný proces. Většina bloků elektrárny se již blíží konci své životnosti a ani rozsáhlejší investice by nedokázala celé zařízení dovést k ekologickým standardům požadovaným Evropskou unií. Podle současných plánů[zdroj?] má být proto v roce 2017 (podle některých zdrojů až v roce 2025) uzavřena. Nahradit ji má nová elektrárna Kosovo C. Elektrárnu spravuje kosovská vládní společnost KEK (albánsky Korporata Energjetike e Kosovës). Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Elektrárna Kosovo A na Wikimedia Commons
Kosovo A Power Station

Kosovo A Power Station is a lignite-fired power station with five units in Obiliq, Kosovo. With a capacity of 650 MW, it is the second largest power station in Kosovo after Kosovo B Power Station. It is described to be the worst single-point source of pollution in Europe. Despite plans to shut the units down in 2017, it was still partially operating as of March 2025. History Kosovo A Power Station was opened in 1962. It was operated by EPS Surface Mining Kosovo and EPS TPP Kosovo until the end of the Kosovo War. After the UNMIK administration was established in Kosovo on 1 July 1999, Elektroprivreda Srbije (EPS) lost its access to the local coal mines and power plants, including Kosovo A and Kosovo B power plants. Since then, it has been operated by Kosovo Energy Corporation (Albanian: Korporata Energjetike e Kosovës (KEK)). On 6 June 2014, the power station exploded, killing two people and injuring 13 others. The station was then subsequently shut down. The cause of the explosion was due to the explosion of hydrogen tank located in a separate part of the power station from the generator. In December 2015, US-based company ContourGlobal signed a memorandum of understanding with the Government of Kosovo, to build a new $1.06 billion power plant to replace the 45-year old Kosovo A Power Station. The construction of the new facility was expected to begin in 2018, but ContourGlobal quit the project in 2020. Generation units Unit 1 has a generation power of 50 MW and a 120 metres (390 ft) tall chimney with a diameter of 4 metres (13 ft) at the top. Unit 2 has a generation power of 200 MW and a 120 metres (390 ft) tall chimney with a diameter of 7 metres (23 ft) at the top. Unit 3 has a generation power of 250 MW and a 120 metres (390 ft) tall chimney with a diameter of 7 metres (23 ft) at the top. Unit 4 has a generation power of 350 MW and a 150 metres (490 ft) tall chimney with a diameter of 7 metres (23 ft) at the top. See also Kosovo B Power Station Electrical energy in Kosovo List of power stations in Kosovo References External links http://issuu.com/lptap/docs/tpp-task-4-environmental-and-social-impact
Elektriciteitscentrale Kosovo A

Elektriciteitscentrale Kosovo A is een bruinkool-gestookte thermische centrale in Obiliq (Kastriot) tien kilometer ten westen van Pristina in Kosovo. Deze centrale bestaat uit vijf blokken, die geleidelijk vanaf de jaren zestig in gebruik kwamen: Er is een nieuwere elektriciteitscentrale Kosovo B. Het zijn twee van de meest vervuilende kolencentrales in Europa. Eigenaar is het overheidsbedrijf Korp Elektroenergjetike e Kosoves (KEK). Elektriciteitscentrale Kosovo C (Kosova e Re) is in aanbouw en moet deze centrales gaan vervangen. Zie ook Bruinkool in Kosovo
Elektrárna Kosovo B

Elektrárna Kosovo B (albánsky Termocentrali Kosova B, v srbské cyrilici Термоцентрала Косово Б) je tepelná elektrárna, nacházející v Kosovu, severozápadně od města Kastriot (Obilić). Je největší v zemi – spolu s elektrárnou Kosovo A se na výrobě energie v zemi podílí 98 %[zdroj?]. Palivem pro ni je hnědé uhlí, které získává z nedalekých dolů. Elektrárnu Kosovo B tvoří dva bloky (oba 339 MW instalovaného výkonu). Oba se budovaly na přelomu 70. a 80. let 20. století (1977–1983 a 1984 – blok B2 byl do provozu uveden o rok později, než blok B1). Jejich plánovaná životnost byla 25 let; vzhledem k situaci v Kosovu v 90. letech 20. století, rozpadu Jugoslávie a ekonomického propadu celého regionu jsou však provozovány i nyní. Vzhledem k nedostatečné údržbě však výkon obou bloků poklesl; byly ovšem provedeny alespoň některé dílčí modernizace. Zamýšlené uzavření elektrárny bylo plánováno na rok 2024., ale i v roce 2026 je stále v provozu. Spolu s nedalekou elektrárnou Kosovo A přispívá k zhoršení stavu ovzduší, především v zimních měsících. Situaci navíc nepřispívá ta skutečnost, že Kosovo je především rovinného charakteru, obehnané vysokými horami. Elektrárnu spravuje kosovská vládní společnost KEK (albánsky Korporata Energjetike e Kosovës). Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Elektrárna Kosovo B na Wikimedia Commons
Kosovo B Power Station

Kosovo B Power Station is a lignite-fired power station located in Obiliq, Kosovo. At 680 MW, it is the largest power station in Kosovo by nameplate capacity. The power station consists of 2 units with a nameplate capacity of 340 MW each, which share a 183-metre (600ft) tall chimney with a 6.8 metre (22ft) diameter at the top. Energy strategy The Republic of Kosovo's Energy Strategy for 2022-2031 outlines a plan for investment in the nation's lignite capacities to enhance system resilience and achieve emission standards compliance. It includes refurbishing the Kosovo B1 and B2 power plant units to ensure a secure energy supply and lower emissions. This refurbishment will occur in two stages, with the aim of completing B1 by the end of 2025 and B2 by 2026. Following these upgrades, both units are projected to operate more efficiently and reliably, aligning with the mandatory emission standards of the Industrial Emission Directive. In 2025, the refurbishment officially commenced, with unit B2 undergoing modernization first under a EUR 56.5 million contract with General Electric, financed by KEK. The project is expected to extend the plant's lifespan by 20 years, reduce coal consumption per MW produced, and cut dust and nitrogen oxide emissions by 60 percent. The upgrades are also projected to increase the plant's annual output by more than 600 GWh. In December 2025, the Minister of Economy announced that installation of emission control filters would begin, supported by nearly EUR 90 million in European Union funding. History Kosovo B Power Station was opened in 1983. It was operated by EPS Surface Mining Kosovo and EPS TPP Kosovo until the end of Kosovo War. After UNMIK administration was established in Kosovo on 1 July 1999, Elektroprivreda Srbije (EPS) lost its access to the local coal mines and power plants, including Kosovo A and Kosovo B power plants. Since then, it is operated by Kosovo Energy Corporation (Albanian: Korporata Energjetike e Kosovës (KEK)). As of 2020, together with the Kosovo A power plant, they are considered to be the two most polluting power plants in Europe, often greatly exceeding the limits for coarse and fine particles set by the World Health Organization. Generation units The units B1 and B2 of the Kosovo B power plant, integral to Kosovo's lignite-based electricity generation, were commissioned in 1983 and 1984, respectively. Each unit has an installed capacity of 339 MW and is currently operating at an available capacity of 260 MW. See also Kosovo A Power Station Electrical energy in Kosovo List of power stations in Kosovo Kosovo Energy Corporation References External links http://issuu.com/lptap/docs/tpp-task-4-environmental-and-social-impact
Elektriciteitscentrale Kosovo B

Elektriciteitscentrale Kosovo B is de grootste thermische centrale in Kosovo in Obiliq (Kastriot) tien kilometer ten noordwesten van Pristina. Deze centrale bestaat uit twee blokken met een gezamenlijke schoorsteen van 183 meter: Eigenaar is het overheidsbedrijf Korp Elektroenergjetike e Kosoves (KEK). De brandstof is de bruinkool uit de nabijgelegen mijnen. Samen met elektriciteitscentrale Kosovo A voorziet deze centrale het hele land van elektriciteit, maar draagt ook bij aan de verslechtering van de luchtkwaliteit, vooral in de wintermaanden. Elektriciteitscentrale Kosovo C (Kosova e Re) is in aanbouw en moet deze centrales gaan vervangen. Zie ook Bruinkool in Kosovo
ТЭС «Косово Б»

ТЭС «Косово Б» (алб. Termocentrali “Kosova B”) — буроугольная тепловая электростанция близ города Обилич, приблизительно в 3 км от ТЭС «Косово А». Работает на лигнитах Косовского бассейна. Добыча ведётся открытым способом. Смонтированы 2 блока мощностью по 339 МВт каждый. Установленная мощность станции — 678 МВт. Крупнейшая электростанция в Косово и один из основных источников загрязнения воздуха в Косово. Управляется Косовской энергетической корпорацией (КЕК). Первый блок (B1) станции мощностью 339 МВт введен в эксплуатацию 10 сентября 1983 года, а второй блок (B2) мощностью 339 МВт — 14 июля 1984 года. Блоки укомплектованы котлами французского завода Stein Industrie в Лис-ле-Ланнуа (закрыт в 2003 году), входившего в группу Alstom (ныне General Electric). Производство пара 1000 т/ч при давлении 186 кг/см². Расчетное давление 226 кг/см². Температура перегретого пара 542 °C. Были установлены турбины MAN и генераторы Alstom. С 1991 года управлялась компанией «Электроэнергетика Сербии» (EPS). С 1 июня 1999 года EPS не управляет мощностями в районе Косово и Метохии. Станция оказалась в британском секторе KFOR и попала под контроль Миссии ООН по делам временной администрации в Косове (UNMIK). Добыча лигнитов открытым способом ведётся на разрезе «Сибовац Юго-Западный» у села Аде. Текущая среднегодовая добыча составляет около 8,0 млн тонн лигнитов в год. Выбросы пыли (300-700 мг/нм³) и оксидов азота (NOx — 700-850 мг/нм³) на обоих блоках электростанции намного превышают предельные значения, установленные Директивой о промышленных выбросах (IED). 15 декабря 2021 года оба блока станции вышли из строя и были остановлены, что привело к остановке системы централизованного теплоснабжения Приштины. Блок B1 был снова введён в действие 16 декабря, а блок B2 — 23 января 2022 года. См. также ТЭЦ Джяковица Примечания
Aéroport international de Pristina

L'aéroport international de Pristina (officiellement intitulé aéroport international de Pristina Adem Jashari) (code IATA : PRN • code OACI : BKPR) est le principal aéroport de la ville de Pristina au Kosovo. Il tient son nom d'un des principaux fondateurs et dirigeant de l'Armée de libération du Kosovo, Adem Jashari. Histoire Le 12 juin 1999, peu de temps après la guerre du Kosovo, les troupes russes occupent l'aéroport, conduisant à une confrontation avec l'OTAN qui sera résolue pacifiquement. Situation Statistiques Voir la requête brute et les sources sur Wikidata. Compagnies aériennes et destinations Actualisé le 13/02/2023 Références Liens externes Aéroport international de Pristina Portail de l’aéronautique Portail du Kosovo Portail de la Serbie et du peuple serbe
Zračna luka Adem Jashari Priština

Zračna luka Adem Jashari Priština (alb. Aeroporti Ndërkombëtar i Prishtinës Adem Jashari) međunarodna je zračna luka koja se nalazi 16 kilometara od Prištine u Republici Kosovo. Kroz međunarodnu zračnu luku godišnje prolazi više od milijun putnika. Zračna luka je otvorena na današnjem mjestu 1965. godine, a 1985. godine opremljena je tehnologijom po ICAO standardu. Po završetku Kosovskog rata, 20. lipnja 1999. godine Zračna luka je pretvorena u međunarodnu zračnu luku te obnovljena. Putnički terminal je obnovljen i proširen. Nosi ime Adema Jasharija. Vanjske poveznice Zračna luka Priština Izvori