NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Flugplatz Beru

Der im Jahr 1977 als einfache Rollbahn eröffnete Flugplatz Beru (englisch Beru Airport, IATA-Code: BEZ, ICAO-Code: NGBR) liegt auf dem südlichen Teil der zu Kiribati gehörenden Pazifikinsel Beru im Archipel der Gilbertinseln nahe dem Äquator. Der Flugplatz wird von Air Kiribati zweimal wöchentlich über die Route Flughafen Bonriki – Flugplatz Tabiteuea Nord – Flugplatz Beru angeflogen. Weblinks BEZ – Beru, G, KI. Daten des Flughafens. In: Great Circle Mapper. Karl L. Swartz; abgerufen am 14. März 2023 (englisch). Einzelnachweise
Beru Airport

Beru Airport (IATA: BEZ, ICAO: NGBR) is the airport serving Beru Island. The island is located in the Kingsmill Group of the South Gilbert Islands in the Pacific Ocean and is part of the Republic of Kiribati. The airport is located in the south of the island and is served by Air Kiribati and Coral Sun Airways, each of them featuring a small range of domestic destinations from Beru. Airlines and destinations References Sources Translated from the German Wiki (2 Feb 2009)
Port lotniczy Beru Island

Port lotniczy Beru Island (IATA: BEZ, ICAO: NGBR) – port lotniczy położony na wyspie Beru, w Kiribati. Lotnisko jest obsługiwane przez linie lotnicze Air Kiribati. Linie lotnicze i połączenia Air Kiribati (Nikunau, Tabiteua North)
Aeroportul Beru Island

Aeroportul Beru Island (IATA: BEZ, ICAO: NGBR) este un aeroport din Beru⁠(d), Gilbert Islands⁠(d), Kiribati ce deservește zona Beru⁠(d)​. A fost deschis în 1977 și numit după zona deservită. aeroportul dispune de o singură pistă. Infrastructură Piste Terminale Note Vezi și
Beru Airport

Beru Airport är en flygplats i Kiribati. Den ligger i örådet Beru och ögruppen Gilbertöarna, i den sydöstra delen av landet, 400 km sydost om huvudstaden Tarawa. Beru Airport ligger 5 meter över havet. Terrängen runt Beru Airport är mycket platt. Närmaste större samhälle är Tabiang Village, 8,7 km nordväst om Beru Airport. Kommentarer Källor
Джарвис (остров)

Остров Джарвис (на английски: Jarvis Island) е малък остров в централната част на Тихия океан, в състава на Малките далечни острови на САЩ. Той е на около еднакво разстояние от Хаваите и островите Кук. Островът е ненаселен. Достъпът до него е позволен само със специално разрешение и основно за учени. Посещава се редовно от бреговата охрана на САЩ Управляван е от Службата за лов и риболов на САЩ (United States Fish and Wildlife Service). Площта му е 4,5 km². Открит е на 21 август 1821 г. от британски кораб, но от 27 февруари 1858 г. е анексиран от САЩ. Външни препратки ((en)) Уебсайт за острова ((en)) Официална страница на остров Джарвис ((en)) Остров Джарвис в CIA World Factbook Архив на оригинала от 2017-07-16 в Wayback Machine. ((en)) Jane's Oceania Page – Остров Джарвис Архив на оригинала от 2014-08-19 в Wayback Machine.
Illa Jarvis

L'illa Jarvis és un territori sota administració dels Estats Units d'Amèrica que consta oficialment com no incorporat. Està inclòs a les illes d'Ultramar Menors dels EUA. Geogràficament és a l'arxipèlag de les illes de la Línia. Les seves coordenades són: 0° 22′ S, 160° 3′ O. La superfície és de 4,5 km². Està deshabitada. De clima tropical semiàrid i amb vegetació poc densa, la natura silvestre està oficialment protegida per les lleis dels Estats Units. El 1821 va ser descoberta pel capità britànic Brown del vaixell Eliza Francis. El capità nord-americà Michael Baker la va explorar diverses vegades entre el 1835 i el 1845. El 1858 va ser annexada pels nord-americans que hi van explotar el guano fins que va ser exhaurit el 1879 i aleshores l'abandonaren. El 1889 el Regne Unit la va annexar formalment però no la va ocupar. El 1935 els Estats Units van reclamar i ocupar l'illa. Altres noms històrics amb què s'ha conegut l'illa són: Bunker, Volunteer, Jervis, Brook i Brock. Cal un permís especial per visitar l'illa que normalment queda reservat per a científics i educadors.
Jarvis (otok)

Otok Jarvis (engl.: Jarvis Island) je mali otok u tihom oceanu, na sredini puta između Havaja i Kukovih otoka. Otok je nenastanjen i United States Fish and Wildlife Service upravlja njime. Ima površinu od 4,5 km² i leži na koordinatima 0° 22′ 0" južne zemljopisne širine i 160° 3′ 0" zapadne zemljopisne dužine. Na otoku se nalazi i povremeno naselje Millersville. Nalazi se na zapadnoj otočkoj obali, na dijelu gdje se greben urezuje prema obali.
Isola Jarvis

Jarvis (Gervasio) è una piccola (4,5 km²) isola corallina disabitata sita nell'Oceano Pacifico Meridionale nelle Sporadi equatoriali. Territorio non incorporato degli USA, è amministrata dal Servizio della pesca e della fauna selvatica degli Stati Uniti (sotto il controllo del Ministero degli Interni) come riserva naturale. Storia L'isola fu scoperta il 21 agosto 1821 dalla nave britannica Eliza Francis, di proprietà di Edward, Thomas e William Jarvis. L'isola passò successivamente nelle mani statunitensi il 27 febbraio 1858 in base alla Guano Islands Act, una legge in base alla quale cittadini statunitensi potevano prendere possesso di isolotti contenenti depositi di guano. Nel 1879 l'isolotto venne abbandonato dopo che erano state rimosse tonnellate di guano. Il Regno Unito annetté l'isola nel 1889, senza però portare avanti alcun tipo di esplorazione. L'isola funse da miniera di guano fino alla fine dell'Ottocento. Gli USA rioccuparono l'isola nel 1935. Tra il 1935 e il 1942 fu una colonia sotto l'autorità del Heads of the Baker, Howland and Jarvis Colonization Scheme. Successivamente passò sotto la giurisdizione corrente. L'insediamento di Millersville funse occasionalmente da stazione meteorologica dal 1935 al 1945, quando fu nuovamente abbandonata. Occupata nuovamente nel 1957 da un gruppo di scienziati, l'anno successivo fu abbandonata per l'ennesima volta. Dal 26 giugno 1974 l'isola è definita come Jarvis Island National Wildlife Refuge. Solo scienziati e personale accademico con speciali permessi rilasciati dal governo possono accedere all'isola. Durante l'anno, l'isola è protetta dalla Guardia Costiera. Non ci sono porti, ma solo due punti d'approdo nella zona centro-occidentale e nell'angolo sud-occidentale. Il clima è tropicale, con frequenti precipitazioni e venti costanti. L'altezza massima è di 7 metri sul livello del mare, ed il terreno si presenta sabbioso. Voci correlate Isole minori esterne degli Stati Uniti d'America Guano Islands Act Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su isola Jarvis Collegamenti esterni U.S. Fish & Wildlife Service Jarvis Island National Wildlife Refuge sito dello Jarvis Island refuge Jarvis Island information website, su jarvisisland.info. URL consultato il 10 settembre 2018 (archiviato dall'url originale il 29 settembre 2007).
Jarvis (eiland)

Jarvis is een Oceanisch atol in de zuidelijke Stille Oceaan, onderdeel van de regio Polynesië. Staatkundig gezien maakt het atol deel uit van de Verenigde Staten waar het een onderdeel is van de kleine afgelegen eilanden van de Verenigde Staten. Het atol maakt deel uit van de Line-eilanden waartoe ook de andere Amerikaanse territoria Kingmanrif en de Palmyra-atol behoren. De rest van de Line-eilanden behoren tot het zuidelijker gelegen Kiribati. Ten noorden van Jarvis liggen het Kingman-rif en de Palmyra-atol, naar het oosten de overige Line-eilanden (= Kiribati). Naar het zuiden liggen de Cookeilanden die tot Nieuw-Zeeland behoren en naar het westen de Phoenixeilanden die dan weer tot Kiribati behoren. Geschiedenis Het atol werd ontdekt door de Britten in 1821, geannexeerd door de VS in 1858 en verlaten in 1879 nadat tonnen guano van het eiland waren weggevoerd. De Britten hebben het eiland tijdelijk geannexeerd in 1889, maar hebben verder niets met het eiland gedaan. De VS heeft toen het eiland weer bevolkt en opnieuw geclaimd in 1935. Na de Tweede Wereldoorlog is het eiland verlaten. Doch tot op de dag van vandaag staat er op het eiland een modern weerstation dat zo nu en dan (met speciale toestemming van de VS) bevolkt wordt door wetenschappers en onderzoekers.
Jarvis

Jarvis (ang. Jarvis Island) – wyspa koralowa na południowym Pacyfiku, w połowie drogi między Hawajami a Wyspami Cooka. Jest to niezamieszkane terytorium nieinkorporowane Stanów Zjednoczonych o powierzchni 4,5 km². Jej współrzędne geograficzne to . Jej płaska powierzchnia, w większości piaszczysta, wznosi się maksymalnie do 7 m n.p.m. Jest to jedyna, oprócz Samoa Amerykańskiego, posiadłość Stanów Zjednoczonych położona na półkuli południowej. Historia Wyspa została odkryta w 1821 r. przez kapitana Browna na brytyjskim statku „Eliza Francis”. Wyspa stała się posiadłością USA w 1858 na podstawie Ustawy o wyspach z guanem. Złoża guana były wydobywane w latach 1857-1879. W 1889 r. wyspa została zaanektowana przez Wielką Brytanię, ale nie była eksploatowana. Stany Zjednoczone ponownie odzyskały ją w 1935 roku. W 1942 r. ewakuowano kolonistów z powodu ataków japońskich wojsk, od tego czasu wyspa pozostaje niezamieszkana. W 1974 r. utworzono Jarvis Island National Wildlife Refuge, włączając wyspę do systemu rezerwatów przyrody. Wyspa nie jest dostępna dla zwiedzających, wstęp możliwy jest wyłącznie po uzyskaniu specjalnego zezwolenia. Galeria Przypisy Linki zewnętrzne Strona internetowa wyspy Dokładna mapa wyspy
Ilha Jarvis

A ilha Jarvis (em inglês: Jarvis Island, pronunciado em inglês: [ˈdʒɑrvɨs ˈaɪlənd]) é uma ilha desabitada de 4,5 km² localizada a 0°22' S e 160°03' O, no sul do Oceano Pacífico, aproximadamente na metade do caminho entre o Havaí e as Ilhas Cook. É um território dependente dos Estados Unidos, administrado de Washington pela United States Fish and Wildlife Service, que é parte da United States Department of the Interior, controlada pelo sistema da National Wildlife Refuge. Fazem parte do arquipélago denominado Espórades Equatoriais. A ilha foi descoberta em 21 de agosto de 1821 pelo navio britânico Eliza Francis, e foi nomeada pelo seu comandante, Capitão Brown. Foi anexada pelos Estados Unidos em 1858, mas abandonada em 1879 depois que toneladas de guano já haviam sido removidos. A Grã-Bretanha anexou a ilha em 1889, mas nunca realizou planos de exploração. Os depósitos de guano foram minerados até o final do século XIX. Os EUA ocuparam e exigiram a ilha em 1935. O povoado de Millersville, na parte oeste da ilha, foi utilizado como uma estação meteorológica de 1935 até o início da Segunda Guerra Mundial, quando foi então abandonado; só foi reocupado em 1957 por cientistas, durante o Ano Internacional da Geofísica, porém novamente abandonado em 1958. A visita à Ilha Jarvis necessidata de licença especial da U.S. Fish and Wildlife Service, e é geralmente restrito a cientistas e educadores. A ilha é visitada anualmente pela U.S. Fish and Wildlife Service e pela Guarda Costeira dos Estados Unidos. Não há portos nem cais na ilha, mas há pontos de ancoradouro próximos da costa. Só há área de desembarque no meio da costa oeste e outro perto da parte sudoeste da ilha. Um farol diurno jaz no meio da costa oeste. A ilha tem clima tropical, com escassas chuvas, ventos constantes e sol forte. Variando do nível do mar a 7 metros de altitude, o terreno é arenoso, e a ilha de corais é circundada por uma estreita orla de recifes. Seus pequenos gramados, suas vinhas, e seus arbustos são, principalmente, um habitat para pássaros marinhos, costeiros, e a vida marinha aninharem-se e alimentarem-se. Não há água mineral na ilha. Ver também Lista de territórios dependentes Lista de Estados soberanos e territórios dependentes da Oceania [[Categoria:Ilhas desabitadas dos Estados Unidos|
Insula Jarvis

Insula Jarvis (engleză: Jarvis Island) este o insulă mică nelocuită, un atol cu o suprafață de 4,5 km² din Oceania, (Oceanul Pacific de sud), care aparține SUA, fiind situată cam la mijlocul distanței dintre Hawaii și Insulele Cook. Istoric Insula Jarvis a fost descoperită la data de 21 august 1821 de către nava britanică Eliza Francis primind numele căpitanului vasului. În martie 1857 preia SUA proprietatea insulei prin Legea guano după ce a exploatat tot îngrășământul natural produs de păsări, părăsesc (1879) insula care nu mai prezintă un interes din punct de vedere economic. La data de 3 iunie 1889 insula este anexată coroanei britanice, neluând însă nici o măsură de populare a insulei. În 1935 revendică SUA proprietatea insulei, ca insulă nelocuită, fiind din anul 1936 până în anul 1974 la fel ca insulele Baker, Howland administrat de Ministerul de Interne American. Din data de 27 iunie 1974 este administrată de US Fish and Wildlife Service fiind considerată Jarvis Island National Wildlife Refuge (rezervație naturală), vizitarea insulei putânduse face numai în scopuri de cercetare și numai cu o aprobare specială. Pe insulă domnește o climă uscată tropicală cu ploi rare și un vânt constant, cu o radiațe solară intensă. Insula are o coastă nisipoasă ce se ridică 7 m deasupra nivelului mării. Nu are izvoare cu ape dulci, fiind înconjurată de un recif. Legături externe Atlasul Wikimedia pentru Jarvis Island en Site-ul oficial en Jarvis Island National Wildlife Refuge Arhivat în 4 septembrie 2014, la Wayback Machine. en Jane's Oceania Page - Jarvis Island Arhivat în 19 august 2014, la Wayback Machine.
Джарвис (остров)

Джа́рвис (англ. Jarvis) — остров в центральной части Тихого океана. Статус — неинкорпорированная неорганизованная территория США (то есть не входит в состав США, но является их владением). Располагается в 2200 км к югу от Гавайских островов, и в 375 км к юго-западу от ближайшей земли — острова Рождества, принадлежащего Кирибати. Относится к островам Лайн. Необитаем. На острове расположена заброшенная деревня Миллерсвилль. Остров ежегодно посещают представители Береговой охраны США. Доступ сюда — только по специальному разрешению и в основном для учёных. География Общая площадь — 4,45 км². Джарвис — песчаный коралловый остров. Протяжённость береговой линии — 8 км. Максимальная высота — 7 м. Природных водных источников нет. Растут: низкий кустарник, стелющиеся растения, редкий травяной покров. Гнездятся различные виды морских птиц. История Открыт британцами в 1821 году, в 1858 году права на него заявили США. Экономика Экономическая деятельность отсутствует. Есть внешние якорные стоянки для морских судов, а также два места для причаливания больших лодок. Литература Энциклопедия стран мира. / Глав. ред. Н. А. Симония; редкол. В. Л. Макаров, А. Д. Некипелов, Е. М. Примаков. — М.: Экономика, 2004. — ISBN 5-282-02318-0 Ссылки Jarvis Island Home Page : Website with photos, weather, and more. Republic of Howland, Baker and Jarvis : A fictional alternative reality Micronation. WorldStatesmen jarvisisland.info : Jarvis island website. Примечания
Џарвис

Острво Џарвис (енгл. Jarvis Island) је мало острво у Тихом океану, на пола пута између Хаваја и Кукових острва. Острво је ненастањено и њиме управља Управа за лов и риболов САД (United States Fish and Wildlife Service). Има површину од 4,5 км² и лежи на координатима 0° 22′ 0" јужне географске ширине и 160° 3′ 0" западне географске дужине. На острву се налази и повремено насеље Милерсвиле. Види још Мала спољна острва Сједињених Држава Референце Спољашње везе
Jarvisön

Jarvisön (engelska Jarvis Island Territory) är en amerikansk ö i Stilla havet, 1 600 km sydväst om Honolulu. Ön är 4,1 km² stor och har ingen fast befolkning. Jarvisön ingår i Förenta staternas mindre öar i Oceanien och Västindien och har tillhört USA sedan 27 februari 1858 utan att vara en införlivad del av hemlandet. Ön ligger ungefär mitt emellan Cooköarna och Hawaii. Ön har tidigare även kallats Bunker Island. Geografi Ön är en korallö i centrala Stilla havet och har en area 4,5 km² och den högsta höjden ligger på endast 7 m.ö.h.. Ön täcks till största delen av sand och låg vegetation och saknar helt sötvattenkällor. Den är obebodd och förvaltas direkt från USA genom U.S. Fish and Wildlife Service inom U.S. Department of the Interior och området är numera ett naturskyddsområde. Historia Ön upptäcktes 21 augusti 1821 av kapten Brown, Storbritannien. Externa länkar Om Jarvisön
Джарвіс (острів)

Джарвіс (англ. Jarvis) — острів у південній частині Тихого океану на півдорозі від Гаваїв до островів Кука. Географія і клімат Загальна площа острова — 4,5 км². Найвища точка — 7 м. Клімат тропічний, з мізерною кількістю опадів, постійним вітром, і сильним сонцем. Терени піщані, висотою від рівня моря до семи метрів (23 футів). Кораловий острів оточується низкою рифів. На острові ростуть багаторічні трави і низькі кущі. Є морські і прибережні птахи. Острів не має ніякої природної прісної води і є безлюдним. Історія Був відкритий британцями 21 серпня 1821 р. 27 лютого 1858 анексовано США за законом про Гуано. З 27 червня 1974 це заповідна зона. У XIX століття на Джарвісі видобували гуано. Посилання Jarvis Island Home Page [Архівовано 8 жовтня 2008 у Wayback Machine.]: Website with photos, weather, and more. Republic of Howland, Baker and Jarvis: A fictional alternative reality Micronation. WorldStatesmen [Архівовано 25 жовтня 2016 у Wayback Machine.]
Aranuka

Aranuka és un atol de Kiribati, situat just al nord de l'equador, a les illes Gilbert. Té una superfície d'11,6 quilòmetres quadrats i una població de 1.057 habitants el 2010. Per tradició local, Aranuka és l'illa central del grup de Gilbert. Geografia Aranuka és un atol amb forma triangular, format predominantment per dues grans illes, Buariki i Takaeang, que és l'altre illot habitat que es troba a 12,36 quilòmetres a l'oest d'Aranuka continental. Ambdós illots són inusualment grans per a un atol d'aquesta mida. Aquestes illes estan connectades per llargs bancs de sorra al costat nord i una cresta d'escull submarí al costat sud que també té un ampli pas a la llacuna al centre. Només hi ha una carretera que recorre el costat de la llacuna de l'illa on es troben els pobles i una xarxa de carreteres d'accés i de connexió que van des de la carretera principal fins a altres parts de l'illa. Aquests camins generalment són prou amples per allotjar bicicletes i motocicletes, però no camions grans. Tots els pobles estan situats al costat de la llacuna a banda i banda de la carretera principal, fàcilment accessibles a peu, amb bicicletes, motocicletes i camions. Aranuka té una llacuna, però no és tan rica en marisc. Hi ha un pas, disponible per a les embarcacions en temps moderat, a través del mig de l'escull al costat sud-oest de l'atol. Hi ha diversos punts perillosos al pas on els corrents de marea poden ser molt forts. Aranuka és conegut pel seu antic poblament de manglars de Rhizophora stylosa que han crescut fins als cocoters i ara són un lloc de cria d'aus. Aquests manglars es poden trobar cap a l'extrem nord d'Aranuka continental. Pobles L'illa d'Aranuka només tenia tres pobles des del seu primer establiment. El 1978, es va establir el poble de Baurua amb només uns pocs habitants, menys de 10 cases, cosa que fa un total de 4 pobles reconeguts ara per a Aranuka. Les poblacions actuals dels pobles són: Història Aranuka és per tradició l'illa al mig de Kiribati i el lloc de formació i separació de totes les illes de Kiribati, que va ser iniciada pel Déu dels nostres avantpassats, Nareau. És per això que Aranuka anteriorment es deia i es coneixia com a Ananuka, és a dir, el mig. Thomas Gilbert i John Marshall, navegant als vaixells de la First Fleet Charlotte i Scarborough, van ser els primers europeus a descriure la seva visita a Aranuka, el juny de 1788. L'illa va ser inspeccionada el 1841 per l'Expedició d'Exploració dels Estats Units. En algun moment entre 1860 i finals de la dècada de 1880, les illes d'Aranuka i Kuria van ser conquerides per Tenkoruti (rei Karotu), el cap suprem d'Abemama, quan un antic governant (Ten Temea) de Kuria i Aranuka va cedir aquestes dues illes al rei Karotu d'Abemama i va marxar cap a Maiana, un altre del grup Gilbert. Aleshores estaven governats pel nebot de Tenkoruti, Tem Binoka. L'oficina de correus d'Aranuka va obrir al voltant de 1924. Referències Enllaços externs Exhibit: The Alfred Agate Collection: The United States Exploring Expedition, 1838-1842 de la Navy Art Gallery (anglès)
Aranuka

Aranuka (früher auch bekannt unter den Namen Henderville, Nonouki oder Starbuck) ist ein Atoll von Kiribati, knapp nördlich des Äquators im Archipel der Gilbertinseln gelegen. Im Jahr 2020 hatte es 1221 Einwohner; dies sind gut 1 % der kiribatischen Bevölkerung. Interne Angelegenheiten regelt ein Inselrat (Island Council). Geographie Der Grundriss des Atolls entspricht in etwa einem gleichschenkligen Dreieck, das hauptsächlich durch zwei für ein Atoll dieser Größe sehr große Inseln gebildet wird. Die größte Insel ist Buariki im Südosten, die die „Grundseite“ des Dreiecks bildet. Die kleinere Insel, Takaeang bildet die nordwestliche Ecke des Dreiecks. Die Inseln sind an der Nordseite durch eine lange Sandbank und an der Südwestseite durch ein Korallenriff miteinander verbunden. Das Korallenriff weist eine recht große Lücke auf, durch die man in die Lagune im Innern des Atolls gelangen kann. Die Landfläche des Atolls beträgt 11,61 km². Das nordwestlich gelegene Kuria-Atoll hat ebenfalls eine Insel namens Buariki. Bevölkerung Bevölkerungsstatistik Bevölkerungsentwicklung Geschichte Die Erstsichtung wird den Kapitänen der First Fleet Thomas Gilbert mit dem Schiff Charlotte und John Marshall auf der Scarborough 1788 auf der Fahrt von Port Jackson zugeschrieben, die die Insel jedoch nicht erkundeten. In der zweiten Hälfte des 19. Jahrhunderts wurde Aranuka ebenso wie Kuria zur Zeit des „Königreichs Abemama“ von dem Häuptling Tem Karotu aus Abemama annektiert und bildete mit diesen Inseln ein gemeinsames Herrschaftsgebiet. Die Herrschaft ging an den Neffen Tem Karotus, den König Tem Binoka, auch Tembinok' genannt, über. Neuzeit Nach der britischen Kolonialzeit bildete Aranuka mit Kuria, Maiana, Abemama und Nonouti den Verwaltungsdistrikt „Zentrale Gilbertinseln“. Aranuka entsendet ein Parlamentsmitglied in das Parlament Maneaba ni Maungatabu in South Tarawa, für das 10. Parlament 2011–2015 wurde Martin Moreti gewählt. Verkehr Der Flugplatz Aranuka liegt am nördlichen Ende der Insel Buariki und wird von der staatlichen Fluggesellschaft Air Kiribati angeflogen. Literatur Aranuka (= Republic of Kiribati Island Report Series. Nr. 10). Republic of Kiribati – Office of Te Beretitenti, 2012 (englisch, web.archive.org [PDF; 1,1 MB; abgerufen am 7. Juli 2024]). Weblinks Aranuka (Memento vom 23. Dezember 2010 im Internet Archive), Oceandots.com 2010. Abgerufen am 18. April 2010 (englisch) Jane Resture: Aranuka – Republic of Kiribati. In: janeresture.com. 16. Januar 2012, archiviert vom Original am 11. November 2019; abgerufen am 7. Juli 2024 (englisch). Einzelnachweise
Aranuka

Aranuka (también conocido como Henderville, Nonouki o Starbuck) es un atolón de Kiribati ubicado justo al norte de la línea ecuatorial, en el archipiélago de las islas Gilbert. Cubre un área de 15,5 kilómetros cuadrados y tiene una población de 852 habitantes. Geografía El atolón tiene una forma triangular, formada principalmente por dos grandes islas, inusualmente grandes para un atolón de este tamaño. La isla más grande es Buariki, la cual crea la "base" del triángulo, y la más pequeña es Takaeang, que forma la punta superior. Estas islas están conectadas por un gran banco de arena en la parte norte, y por un arrecife submarino en la parte sur, la que también tiene un estrecho pasaje hacia la laguna en el centro de la isla.​ También se encuentra una pista de aterrizaje al norte de Buariki. Referencias