NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Isla Bubembe

La isla Bubembe​ es una isla situada en el lago Victoria, en el interior del país africano de Uganda.​ En ella se encuentra el templo de Mukasa, de gran importancia simbólica para los buganda. La isla Bubembe es una de las 84 islas en el lago Victoria conocidas como las islas Ssese. Estas islas pertenecen al distrito de Kalangala y se encuentran en la sección noroeste del lago Victoria. Muchas de ellas están deshabitadas o sólo están pobladas por unos pocos pescadores. Por el contrario, los bosques y pantanos alrededor de sus costas hacen de las islas un buen hábitat para las aves, incluidas la cigüeña con cabeza de ballena, garzas, gansos, loros grises, martines pescadores y águilas pescadoras. La tierra, prácticamente virgen, es rica en vida vegetal y, según se informa, muchas de las especies son nuevas para los botánicos. Entre las especies animales que pueblan la zona destacan los hipopótamos y los cocodrilos, que se encuentran cerca de las orillas, y los antílopes, que vagan libremente, al igual que el tímido antílope Sitatunga. En las zonas boscosas, los chimpancés y los monos son libres entre los árboles. Los monos verdes, los monos colobus y una prolífica variedad de aves acuáticas y árboles se encuentran allí, incluyendo mariposas de colores por todas partes. Acceso La isla de Bubembe está a nueve horas en barco de vapor desde Port Bell, o a 45 minutos en ferry local desde Bukakata. Desde la isla de Bugala hay un viaje en barco de tres horas hasta la isla de Bukasa o dos horas hasta Bubembe. Véase también Geografía de Uganda Geografía de África Referencias
Bugaia Island

Bugaia Island is an island in the Buvuma Island group in northern Lake Victoria (Uganda), located south-east of Jinja and immediately north of the Equator. Bugaia lies south-west of Buvuma Island. Geography The islands of Buvuma and Bugaia form part of an archipelago near the northern shore of Lake Victoria, in the area south-east of Jinja and between Entebbe and the Kavirondo Gulf. Published archaeological and limnological studies place Bugaia in the coordinate range immediately north of the Equator, around 33°15′E longitude. Administration Bugaia Island is part of Uganda's Central Region, within Buvuma District (Buvuma Islands County Constituency). Research and monitoring Archaeology Bugaia has been included in archaeological survey and documentation work on the Buvuma Islands group. A Belgian expedition (February to April 1968) reported multiple sites on Buvuma and Bugaia, with excavations carried out on each island. Later archival work has continued to compile maps and records related to the same surveys and excavations on Buvuma and Bugaia. Limnology Bugaia is used as a named reference station in Lake Victoria limnological literature and reports. In the LVEMP synthesis for Uganda, temperature profiles at “Bugaia Island (UP2)” are used to describe seasonal thermal stratification and mixing, including a three-phase annual pattern described from 1960 to 1961 observations and later comparisons using 1994–95 profiles. Economy Published fisheries work on the northern Lake Victoria region identifies fishing grounds around Bugaia Island as among the deeper areas exploited for dagaa (Rastrineobola argentea) in Ugandan waters, alongside other grounds near Buvuma and Kasaali. See also Buvuma Island Lake Victoria References External links [1] [2] [3]
Isla de Bugaia

Isla de Bugaia​ (en inglés: Bugaia Island) es una isla en el norte del lago Victoria. Pertenece al estado africano de Uganda,​ administrativamente depende del Distrito de Mukono​ cerca del centro del país. No debe confundirse con la Isla Bugala del Distrito de Kalangala. Véase también Isla de Al Golette Isla de Ambre Isla de Aves (Eslovaquia) Isla de Bétou Referencias Enlaces externos Mapa de localización de la isla Bugaia
Bukhungu Stadium

The Bukhungu Stadium is a multi-purpose stadium in Kakamega, Kenya. It used mostly for football matches and is the home stadium of Western Stima of the Kenyan Premier League. The stadium has a capacity of 25,000. It is intended to be used for the 2027 Africa Cup of Nations The stadium has been undergoing renovation and expansion with phase one of the main stand complete. Phase 2 involving the rest of the terraces and running track already commenced. The stadium's name came from Idaho name "okhungwa" meaning being chased away. The ground was used by European in 19th century for relaxing and enjoying western breeze from kakamega forest just located east of stadium, so police used to chase Africans away of field to not interfere with white people, so luhyas called the field " shikuri shukhukhungwa" "ebukhungu" meaning the field of being chased away. References External links Stadium information 0°17′22″N 34°45′37″E
Estadio Bukhungu

El Estadio Bukhungu es un estadio de múltiples usos radicado en Kakamega, Kenia. Se utiliza principalmente para partidos de fútbol y es el estadio local del Western Stima de la Liga Premier de Kenia. El estadio cuenta con una capacidad para 25 000 espectadores. Está previsto que se utilice para la Copa Africana de Naciones 2027. El estadio ha sido objeto de obras de renovación y ampliación, y ya se ha completado la primera fase de la tribuna principal. La fase 2, que abarca el resto de las gradas y la pista de atletismo, ya ha comenzado. El nombre del estadio proviene del término idaho «okhungwa», que significa «ser expulsado». En el siglo XIX, los europeos utilizaban el terreno para relajarse y disfrutar de la brisa del oeste que soplaba desde el bosque de Kakamega, situado justo al este del estadio, por lo que la policía solía ahuyentar a los africanos del campo para que no molestaran a los blancos; de ahí los luhyas llamaban al campo «shikuri shukhukhungwa» o «ebukhungu», que significa «el campo de donde se nos echa».​ Referencias
Bukhungustadion

Het Bukhungustadion is een multifunctioneel stadion in Kakamega, een stad in het westen van Kenia. Het stadion wordt vooral gebruikt voor voetbalwedstrijden. De voetbalclub Western Stima F.C. maakt gebruik van dit stadion. Er is plaats voor 5.000 toeschouwers. In 2017 wordt ook gebruik gemaakt van dit stadion voor het toernooi om CECAFA Cup van dat jaar.
Bulingugwe Island

Bulingugwe Island is a small island in northern Lake Victoria. It is about 6 miles (10 km) south of Kampala, Uganda. After the Battle of Mengo Hill in which the Uganda Army raided the Lubiri Palace on 24 January 1892, the Kabaka (King) Mwanga II of Buganda fled to exile there briefly. Geography and setting Bulingugwe Island lies at about 0°13′26″N, 32°37′49″E. GeoView lists a length of 3.52 kilometres. Mindat records alternate names in use, including “Bulinguge Island” and “Bulingugu Island”, and lists the local Köppen climate type as Af (tropical rainforest). Munyonyo is described as bordering the island to the southeast in local geography descriptions of the area. History During political and religious conflict in Buganda in 1892, Kabaka Mwanga II took refuge on Bulingugwe Island after fighting around Mengo. A contemporary mission account also refers to Mwanga staying on Bulingugwe during the period when assistance was sought from the Imperial British East Africa Company. A Daily Monitor retrospective describes an attack on Bulingugwe Island on 30 January 1892 during the same conflict, reporting heavy loss of life and linking events to military activity based around Munyonyo on the mainland shore. Later use A Daily Monitor feature links Bulingugwe Island to military demonstrations during Idi Amin’s presidency, including an account describing a 1975 demonstration staged for visiting delegates during the Organisation of African Unity summit in Kampala. The same report describes a reinforced concrete “escape boat” built for Amin on the island around 1977–1978, which reportedly sank during launch. Access A Daily Monitor report describes Bulingugwe Island as roughly 30 minutes by boat from Cape Villa in Munyonyo, a lakeshore area in Kampala. See also Lake Victoria Munyonyo Buganda Kingdom References
Lake Elmenteita

Lake Elmenteita er en meget saltholdig og lavvandet i Riftdalen, ca. 120 km nordvest for Nairobi i Kenya. Geografi Elmenteita er afledt af Masai-ordet muteita, der betyder "støvsted", en henvisning til det tørre og støvede området, især mellem januar og marts. Byen Gilgil ligger i nærheden af søen. I den syd-nordlige rækkefølge af Rift Valley-søer ligger Elmenteita mellem Naivashasøen og Nakurusøen. Den store Nairobi-Nakuru-motorvej (A104) løber langs den nærliggende søbred og giver bilisterne en spektakulær udsigt mod søen. I dag er søen et beskyttet område på grund af sit fugleliv og er, sammen med Nakurusøen og Bogoriasøen, blevet udnævnt til UNESCO-verdensarvsted. Et område på 10,880 hektar blev i 2005 udpeget til ramsarområde; Der er blevet talt over 610 000 fugle af mere end 450 arter (hvoraf 80 er vandfugle) i området. I den sydlige ende af søen findes de varme kilder "Kekopey", hvor en indført fisk, Lake Magadi tilapia (Alcolapia grahami), yngler. De nærliggende rørskove er fiskepladser for nathejreer og pelikanerer. ] Kilder og henvisninger
Elmenteitasee

Der Elmenteitasee (Lake Elmenteita, auch Lake Elementeita oder Lake Elmentaita) ist ein stark basischer See (pH-Wert > 7) im östlichen Arm des Ostafrikanischen Grabens. Der See gehört seit 2011 als Teilgebiet des „Kenianischen Seensystems im Great Rift Valley“ zum UNESCO-Weltnaturerbe. Geographie Der See liegt im östlichen Teil des Ostafrikanischen Grabenbruchs (Great Rift Valley). Das Seebecken wird im Norden von der Menengai-Caldera, im Süden vom Vulkan Mount Eburru, im Westen vom Grabenrand des Mau-Escarpments und im Osten vom Kinangop-Plateau und dem Aberdare-Vulkankomplex (Aberdare Range) begrenzt. Das nur 590 km² große Einzugsgebiet ist regenarm, weswegen das hydrologische Budget des Beckens extrem negativ und der abflusslose See stark alkalisch ist. Der See liegt vollständig im Nakuru County in Kenia, etwa 100 km nordwestlich der Hauptstadt Nairobi. Flora und Fauna Der See ist die Heimat zahlreicher Flamingos und Pelikane. Es leben keine Fische im See. Umwelt Der Elmenteitasee gehört zu den Ländereien von Lord Delamere, dessen Vater Hugh Cholmondeley, 3. Baron Delamere zu den frühen Siedlern von British East Africa gehörten. An den Ufern des Sees liegen ausgedehnte Weidegebiete. Neuere Studien zeigen einen starken Zuwachs in der Wasserfläche der Seen im kenianischen Teil des Rifts. Auch der Elmenteitasee ist davon betroffen. Ausgehend von einer „normalen“ Fläche von 21 km², hat der See sich in den letzten Jahrzehnten bis zum Jahr 2020 auf eine Fläche von 23 km² ausgedehnt. Dies hat weitreichende Folgen für die sozioökonomische Infrastruktur, da Siedlungen sowie Straßen zunehmend überflutet werden. Ebenso werden dadurch die aquatischen, aber auch die terrestrischen Ökosysteme beeinflusst. Es werden mehrere Ursachen dafür als verantwortlich angesehen. Ein großer Teil dieses Effektes wird dem Klimawandel zugeschrieben. Es werden in den Einzugsgebieten der Seen deutlich höhere Niederschlagsmengen verzeichnet. Dazu kommt die Bodenerosion durch veränderte Landnutzung, die die Becken der Seen mit Sedimentfracht anfüllt. Einzelnachweise Weblinks LakeNet Informationen zum Elmenteitasee
Lago Elmenteita

El lago Elmenteita o Elementaita es un lago alcalino que se encuentra en el Gran Valle del Rift, a unos 120 km al noroeste de Nairobi en Kenia. Ocupa una extensión de unos 18 km² y es uno de los lagos alcalinos que forman parte de los lagos del Gran Valle del Rift, conjunto de lagos declarados Patrimonio de la Humanidad en 2011 y es un área protegida. Descripción y características El nombre Elmenteita deriva de la palabra masái muteita, que significa «lugar polvoriento», debido a lo seco y polvoriento de la zona especialmente entre los meses de enero a marzo. La ciudad más cercana es Gilgil y el Elmentaita se encuentra entre el lago Naivasha y el lago Nakuru. El primer asentamiento europeo en el lago lo hizo Lord Delamere (1879-1931) al establecer un rancho de 190 km² en la vertiente oeste llamadoSoysambu. El rancho todavía está ocupado por los descendientes de Delamere. En el extremo sur del lago se encuentran las fuentes termales "Kekopey" y los cañaverales cercanos son lugares de pesca de garzas nocturnas y pelícanos. El lago Elmenteita está incluido en el Convenio de Ramsar desde 2005.​ Ecosistema Unas 400 especies de pájaros han sido registradas en las cuencas de los lagos Nakuru y Elmenteita. Este último es especialmente atractivo para los flamencos, tanto de la variedad común como del flamenco enano, los cuales se alimentan de crustáceos y larvas de insectos que se encuentran en las algas verdeazuladas. En 1962 se introdujeron desde el lago Magadi, Alcolapia grahami, una especie vulnerable de pez adaptado para vivir en aguas calientes y muy alcalinas y desde entonces la población de flamencos se ha reducido considerablemente. La alcolapia ha atraído aves comedoras de peces que también se alimentan de los huevos de flamenco y de sus pollos. Sobre un millón de aves que normalmente se asentaban en el Elmenteita buscan ahora refugio en el lago Natron en Tanzania. En las orillas del lago es habitual ver cebras, gacelas, antílopes y jabalíes. El lago es normalmente poco profundo (menos de 1 metro de profundidad) y está bordeado de marismas con incrustaciones de trona que afloran en épocas secas. Durante el Pleistoceno y principio del Holoceno el lago Elmenteita estuvo unido con el Nakuru formando un lago mucho más grande. Los restos del antiguo lago unido se conservan como sedimentos en varios lugares alrededor de las cuencas. Recientemente el nivel del lago ha descendido debido a que la actividad humana ha secado las zonas de captación.​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Lago Elmenteita. Lago Elmenteita. Servicio de información lugares RAMSAR.
Lac Elmenteita

Le lac Elmenteita est un lac salé, situé dans la vallée du Grand Rift. Sa superficie est de 18 km2. Le lac est situé à 120 km au nord-ouest de Nairobi, au Kenya. Étymologie Le mot Elmentaita est dérivé du mot muteita en masai signifiant « endroit poussiéreux ». Ceci se réfère à la terre de cette zone, qui est sèche et poussiéreuse, particulièrement entre le mois de janvier et de mars. Faune et flore Étant donné sa salinité, le lac attire divers crustacés ainsi que des larves d'insecte. Des algues bleues trouvent aussi refuge dans les eaux de ce lac. Par conséquent, beaucoup de flamants roses et de flamants nains se trouvent dans les alentours du lac. Toutefois en 1962 une espèce de poisson, le Tilapia, fut introduite dans l'écosystème du lac. Les Tilapias se trouvaient à l'origine dans le lac Magadi. Ceci a eu pour conséquence d'attirer des oiseaux pécheurs qui se nourrissent aussi des œufs des flamants roses. La population de flamants roses a donc considérablement été réduite. Au niveau des mammifères, on compte des zèbres, des élands, des gazelles et des phacochères sur les rives du lac. Protection de l’environnement Le site est sous la protection de la convention de Ramsar depuis le 5 septembre 2005. Notes et références Voir aussi Articles connexes Elmenteitien Badlands d'Elmenteita Liens externes Ressources relatives à la géographie : LakeNet Service d'information sur les Sites Ramsar Kenya : Le lac Elmenteita, Le monde vu du ciel sur le site de l'INA Portail des lacs et cours d'eau Portail du Kenya
Elmenteita

Elmenteita je slano jezero velike koncentracije soli (uglavnom natrijev klorid) u Velikoj rasjednoj dolini, u vulkanskom području odmah južno od ekvatora, oko 120 km sjeverozapadno od Nairobija u Keniji. Naziv mu potječe od Masai riječi muteita, što znači "prašnjavo mjesto", što okolica jezera i je, osobito od siječnja do svibnja. Jezero je najpoznatije po mnoštvu algi koje privlače milijune plamenaca, ali i veliki broj drugih životinja, zbog čega ga je zaštitila Ramsarska konvencija 2005. godine. Sustav kenijskih slanih jezera, kojemu pripada i Elmenteita, jedno je od mjesta u kojemu živi najveća raznolikost ptica na svijetu (preko 400 vrsta). God. 2011. je, zajedno s drugim kenijskim jezerima Velike rasjedne doline (Nakuru i Bogoria), upisano na UNESCO-ov popis mjesta svjetske baštine u Africi kao "sustav povezanih plitkih jezera jedinstvene ljepote koja su dom za 13 jako ugroženih vrsta ptica i najvažnije mesto ispaše malih plamenaca, ali i glavno gnijezdilište velikih pelikana na svijetu". Prirodne odlike Jezero Elmenteita se nalazi na 1670 m nadmorske visine i ima površinu od oko 18 km². Većinom je jako plitko (< 1 m dubine) i okruženo je blatištima tijekom sezona suša. Davno, u vrijeme pleistocena i ranog holocena, jezero Elmenteita je s jezerom Nakuru tvorilo jedno veliko i manje slano jezero. O tomu svjedoče mnogi nalazi u sedimentima između ova dva jezera. Na jugu jezera nalazi se termalni izvor Kekopey, koje je jako popularno kupalište jer Masai tvrde kako kupanje tu liječi AIDS. Na zapdnoj strani jezera, uz 2/3 njegove obale, nalazi se Soysambu konzervat, nekada jedan od prvih i najvećih rančeva u Keniji (190 km²), a danas zaštićeno područje s oko 12.000 divljih životinja. Broj plamenaca i malih plamenaca se izrazito smanjio nakon što je u jezero dovedena riba tilapija iz jezera Magadija 1962. god. Naime, ova riba je privukla druge ptice koje se hrane ribom (kao što su batoglavka, afrički štekavac (Haliaeetus vocifer), bjeloleđi orao (Aquila verreauxii) i pjegavi vodomar (Ceryle rudis), a koje su potisnule plamence u druga kenijska jezera i jezero Natron u Tanzaniji. Nedavno se broj plamenaca na jezeru još više smanjio zbog povećananja broja ljudi uz njegove pritoke, čime se smanjio dovod vode u jezero. Na obalama jezera pasu gazele, zebre, elandi i bradavičaste svinje. Izvori Vanjske poveznice Lake Elmenteita added to the Ramsar List (engl.) Preuzeto 1. studenog 2011. Ostali projekti
Элментейта (озеро)

Элменте́йта (Элменте́ита, Эльментейта, Элементейта, Эльментайта; англ. Elmenteita, Elementaita) — экваториальное мелководное бессточное озеро в Восточной Африке. География Озеро находится в дистрикте Накуру провинции Рифт-Валли, на 120 км северо-западнее столицы Кении Найроби. Расположено южнее вулкана Эбурру, в восточной части Восточно-африканского разлома. Единственная впадающая река — Меророни. Озеро расположено на высоте 1776 метров над уровнем моря. Площадь — 20 км². Средняя глубина — 0,9 м. В окрестностях озера осадки выпадают редко, поэтому уровень озера постоянно понижается и вода имеет повышенное содержание солей. В связи с этим рыба в озере не водится. На берегах же гнездятся многочисленные стаи фламинго и пеликанов, выводящих здесь птенцов. На побережье озера находится город Гилгил. История В 1927—1928 годах в районе озера Эльментейта проводились археологические раскопки под руководством англичанина Л. Лики, при которых были обнаружены скелеты ископаемых людей, также названных по месту находки «эльментейта». Находки были сделаны в пещере Гембль вблизи озера. Кости находились в скорченном положении и были густо посыпаны охрой. Судя по кремнёвым орудиям и остаткам керамики, люди из Эльментейта жили в эпоху неолита. Они отличались высоким ростом, значительно удлинённым черепом, узким и высоким лицом. Антропологически они близки к другим ископаемым людям эпохи неолита и мезолита, кости которых открыты в Кении в районе озёр Накуру и Найваша, а также в ущелье Олдовай в Танзании. Люди из Эльментейты и других указанных мест относятся к древнеэфиопскому антропологическому типу. Примечания Литература Дебец Г. Ф. Антропологические данные о заселении Африки // Происхождение человека и древнее расселение человечества / Отв. ред. М. Г. Левин. — М.: Изд-во АН СССР, 1951. — 538 с. — (Труды Института этнографии АН СССР. Новая серия. Т. 16). — 3500 экз. Leakey L. «The stone age races of Kenya», London 1935.
Елментејта

Елментејта је слано језеро у Великој раседној долини, 120 -{km} - северозападно од Најробија у Кенији. Познато је по великом броју алги које привлаче милионе фламингоса. Рамсарска конвенција га је заштитила, а 2011. године је уписано на УНЕСКО-ву светску баштину у Африци заједно са другим повезаним плитким кенијским језерима Велике раседне долине (Богорија и Накуру). О језеру Језеро је алкално и богато натријумом. Просечна дубина је од 0,9 m. Налази се у Великој раседној долини и заједно са друга два повезана плитка језера представља једну целину уписану у УНЕСКО-ву светску баштину. Ова три језера су пресудни део једног од највећих миграторних путева на свету, пружајући зимски дом за више од 100 миграторних врста птица. Становништво зависи од топлих извора, који се налазе на југу, за снабдевање слатководном водом, као и за напајање стоке и наводњавање земљишта. Екосистем Алкално језеро пружа повољно окружење за Diatomea и Cyanophyta, плаво-зелене алге Spirulina platensis, и оне су база ланца исхране за више врста птица. Просечно се овде налази преко 610.000 птица током годишњег пописа, 450 врста од који је 80 водених врста. Језеро је важно за мале фламингосе (Phoenicopterus minor), домаћин је за 28,5% популације у свету и игра посебно важну улогу када је храна ограничена у другим сланим језерима Велике раседне долине као што су Накуру и Богорија. Значајно је у екосистему овог дела Кеније. Флора Флору језера чине алге Diatomea и Cyanophyta, плаво-зелене алге Spirulina platensis које су база ланца исхране за више врста птица. Фауна Језеро Елментејта је дом за 13 угрожених птичјих врста. Сматра се важним местом за храњење хиљада јединки малог фламингоса, а главно је гнездилиште за велике беле пеликане. Ту се налази и значајна популација сисара: црни носорог, жирафа, лав, гепард, дивљи пас. Током суве сезоне, црна лава острва, која се налазе у западном делу језера, пружа једино погодно место за размножавање великих белих пеликана (Pelecanus onocrotalus) у Великој раседној долини. Туризам На овој локацији су развијени туристички и рекреативни саджаји који су важан извор прихода. Такође је, у циљу заштите овог подручја, успостављена заштитна зона, а спроводе се и пројекти екотуризма. Галерија Види још Накуру Богорија Референце Литература Спољашње везе „Језеро Елментејта”. Архивирано из оригинала 15. 09. 2012. г. Приступљено 09. 12. 2017.
Elementaitasjön

Elementaitasjön (av maa: muteita), även Elementeitasjön är en sodasjö i Rift Valley, Kenya. Sjön ligger mellan Naivashasjön och Nakurusjön, i det band av saltsjöar som löper genom Kenya i Östafrikanska gravsänkesystemet. Den är en av de mindre sjöarna, endast 18 km². Hela sjön är extremt grund, i regel mindre än en meter.[källa behövs] Omkring två tredjedelar av sjöns strandlinjer ingår i Soysambu naturskyddsområde. Där lever cirka &&&&&&&&&&010000.&&&&&010 000 däggdjur, däribland Rothschilds giraff, hägrar, leoparder, busksvin, schakaler, gaseller och zebror. Vidare lever där 400 fågelarter, däribland flamingos. Sjön är klassad som världsarv samt är skyddad enligt Ramsarkonventionen. Källor