Темиртау

Темирта́у (каз. Теміртау) (до 1945 року — селище Самаркандське) — місто в Казахстані, у Карагандинській області, за 30 км на північний-захід від адміністративного центру області міста Караганди. Великий індустріально-промисловий центр. Адміністративний центр Темиртауської міської адміністрації. Географія Місто розташоване на півночі Карагандинської області, в центрально-східній частині Казахстану, на південно-західному узбережжі Самаркандського водосховища (Нуринского) на річці Нура. Через нього пролягає автошлях М36, за маршрутом Астана — Караганда. Назва Назва міста перекладається з казахської мови як «залізна гора»: темір — «залізний», тау — «гора». Назва пов'язана з основним у місті підприємством — одним із найбільших у Казахстані комплексів гірничо-металургійного сектору, з 2007 року — «АТ АрселорМіттал Теміртау», яке у 2012 році посіло 9-те місце в рейтингу «Експерт-100-Казахстан». Історія Історія міста Темиртау тісно пов'язана із гірничо-добувною та металургійною промисловістю Казахстану. 15 червня 1905 — в ході Столипінської реформи перші групи переселенців осіли на лівобережжі річки Нура. Це було 40 сімей, які прибули дорогою з Самари. Поселення отримало найменування Жаур, за назвою сопки на протилежному березі річки. 1909 — селище Жаур перейменоване в Самаркандське (в перекладі з казахської мови: қант — «цукор», сюди його здавна привозили із самої Самари, тому із самар + кант склалася назва Самаркандське) 1911 — побудовані перша школа й лікарня. наприкінці 1920-х років в цьому районі перебувала геологічна експедиція на чолі з відомим казахським вченим-геологом Канишем Сатпаєвим. Корисних копалин тут не виявили, але у звітних документах зробили висновок: «Район селища Самаркандського, як би самою природою призначений для того, щоб в майбутньому стати центром чорної металургії Казахстану». Цей запис став доленосним для подальшої історії міста. 1933 — для забезпечення розвитку Карагандинського вугільного басейну, побудований водоканал Самаркандське-Караганда. 1939 — на річці Нура зведена гребля (20 м заввишки та 300 м завширшки). Почалося заповнення новоствореного Самаркандського водосховища, яке тривало до 1961 року. 1942 — запущено в експлуатацію першу турбіну Карагандинської ГРЕС, будівництво якої було розпочато ще у 1934 році. 1943 — розпочав роботу завод синтетичного каучуку. 1944 — споруджуваний Казахський металургійний завод дав першу сталь. Плавка велася в мартенівській печі. 1 жовтня 1945 — селище Самаркандське отримало статус міста і нову назву — Темиртау. 1947—1949 — у таборі, облаштованому неподалік міста, розміщувалися японські військовополонені. 1950 — заснований Карагандинський металургійний комбінат (КМК «КарМетКомбінат»). Уряд СРСР оголосив про початок Всесоюзного ударного будівництва, і в місто почало приїжджати безліч молодіжних загонів з усього Радянського Союзу, і навіть з країн-союзників (переважно з Болгарії). 1959 — заворушення і повстання серед робітників, вкрай незадоволених поганими умовами праці, перебоями з постачанням води, харчування, товарів тощо, викликаними численними помилками адміністрації. В результаті зіткнень з міліцією (за офіційними даними) 16 робітників було вбито, 27 — поранено, близько 70 — заарештовано і засуджено, із них 5 — засуджено до вищої міри покарання. Так само поранено 28 міліціонерів. 1960 — доменна піч № 1 дала першу плавку чавуну. 1963 — на базі Карагандинського політехнічного інституту і Карагандинського металургійного комбінату утворений завод-ВТУЗ (раніше — Карагандинський металургійний інститут, нині — Карагандинський Державний індустріальний університет). 1970-ті — збудовано новий спорткомплекс, який включив у себе 50-метровий плавальний басейн «Дельфін» (нині — «Жастар»), стадіон на 15 000 місць і критий льодовий палац. січень 1971 — місто нагороджене орденом Трудового Червоного Прапора. 1972 — відкрито Палац культури металургів (ДКМ). квітень 1974 — відкритий пам'ятник Воїнові з Вічним вогнем, які уособлюють подвиг Темиртауських солдатів, полеглих під час німецько-радянської війни (автор — С. Б. Назарян). 1978 — почав роботу парк культури і відпочинку «Схід». 1984 — споруджений новий житловий комплекс — квартал «Зеніца» (нині — 70-й квартал), названий так на честь тодішнього югославського міста-партнера Зеніца. січень 1993 — в парку «Схід» відкритий «Зимовий Сад». 1995 — Карагандинський металургійний комбінат («КарМетКомбінат») переданий компанії «Ispat International», який отримав назву «Ispat-KarMet», згодом — «Mittal Steel Temirtau», а з 2007 року — «ArcelorMittal Temirtau». 2000 — Темиртау відзначає 40-річчя плавки чавуну. 2005 — святкування 60-річчя міста Темиртау. 2010 — Темиртау святкує 50-річчя «Казахстанської Магнітки». Населення Населення Темиртау — поліетнічне і багатонаціональне. Станом на 1 січня 2010 року значну частину населення міста становили росіяни — 60,75 %, казахи — 21,72 %, українці — 5,58 %, німці — 2,91 %, татари — 2,45 %. Інші національності нараховували близько 6,59 % від загального числа населення міста. Населення — 171019 осіб (2021; 169590 у 2009, 170481 у 1999, 212382 у 1989, 215100 у 1979, 166000 у 1970, 76400 у 1959, 5100 у 1939). Національний склад Промисловість Місто Темиртау є великим індустріально-промисловим центром Карагандинської області і Республіки Казахстан. Станом на початок 2012 року на частку міста приходилося 34,8 % загальнообласного промислового виробництва, з нього 100 % плоского прокату, 89 % — труб з чорних металів, 43 % — теплової енергії, 25 % — електричної енергії, 47 % — кам'яного вугілля, 100 % — цементу. Обсяг виробництва промислової продукції підприємств всіх видів діяльності за 2011 рік у вартісному вираженні склав 425,7 млрд. тенге, що на 107,1 % більше ніж за попередній рік. З них основну частину відсотків належить таким підприємствам як: металургійний гігант «АТ АрселорМіттал Темиртау» — гірничо-металургійний комплекс з повним циклом виробництва і власною енергетичною базою (видобуток вугілля, залізної руди, виплавка чавуну і сталі, виробництво сортового прокату і труб); ТОВ «ТЕМК» (електрометалургійний комбінат) — випуск вапна, кисню і вуглекислого газу в балонах, карбіду кальцію, феросилікомарганцю. ТОВ «ЗПХ Техол KZ» — завод з виготовлення промислових холодильників і випуску металоконструкцій; АТ «Central Asia Cement» (селище Актау) — виробництво цементу; АТ «Карцемент»(селище Актау) — виробництво азбестоцементних виробів; ТОВ «Бідай-Нан ЛТД і Со» — підприємство харчової промисловості; ТОВ «RenMilk» — підприємство молочної промисловості; ТОВ «Аян М» — переробка молочної продукції; ТОВ «Bassel Group LLS» (Карагандинська ГРЕС-1) — виробництво електроенергії. Транспорт Місто Темиртау має розвинену транспортну інфраструктуру. У місті працює декілька підприємств, що обслуговують близько 30 автобусних маршрутів, які охоплюють все місто і приміські території. У місті поширене маршрутне таксі, звичайне пасажирське таксі представлено численними фірмами. Протяжність автодоріг міста — 295 км, у тому числі з асфальтовим покриттям — 259 км, ґрунтові дороги — 36 км. У 1959 році в Темиртау відкрита трамвайна мережа, яка є однією з чотирьох діючих в Казахстані. Останніми роками трамвайним рухом керувало АТ «АрселорМіттал Темиртау», історично проїзд для працівників підприємства був безкоштовним. У 2023 році підприємство припинило обслуговувати трамвайний рух через застарілий рухомий склад, а депо занепало. Коли на підприємство і місто прийшов новий інвестор, відбулося декілька зустрічей із населенням, і одне з головних прохань темиртаусців стосувалася відновлення трамвайного руху. З 1 квітня 2024 року розпочався проєкт відновлення електротранспорту в Темиртау, на що знадобилося 12 млрд тенге. Загальна протяжність колії залишилася незмінною — 23 км. Протягом усього довелося поміняти контактну мережу та замінити 100 опор, тому що сучасні трамваї, які придбані підприємстаом, вищі на один метр. Відновлення трамвайного руху передбачено у грудні 2024 року. Освіта і культура В Темиртау діє 30 загальноосвітніх шкіл, розрахованих на більше ніж 19 000 учнів і два заклади вищої освіти (університети). Центром культури міста є міський палац культури, який був відкритий 5 листопада 1972 року. Будівля була побудована за типовим проєктом радянських архітекторів. Фасад палацу прикрашають 8 масок, які символізують фахівців металургійної справи, над фасадом концертного залу розташована незвичайна металева скульптура музи Мельпомени. При ПК працює безліч гуртків і ансамблів для дітей міста. Із них найвідоміші: зразковий вокально-хореографічний ансамбль «Натхнення» і зразковий хореографічний ансамбль «Арабески». У місті знаходиться футбольного клубу першої ліги Казахстану — «Булат-AMT». Крім того, в Чемпіонаті Казахстану з хокею місто представлене хокейною командою «Аристан». В Темиртау виходить декілька місцевих газет («Дзеркало Темиртау», «Казахстанська Магнітка», «Металург», «Калейдоскоп Темиртау», «Вечірня газета»). Крім того, в ефірі транслюють свої передачі декілька телерадіо каналів («Телекомпанія TV-29» 29 ДМВ, «Телекомпанія Сфера» 41 ДМВ, «Телекомпанія ТКТ» 26 ДМВ, «Телекомпанія 43 канал» 43 ДМВ, «Радіо 102» 102 FM). Персоналії Відомі особистості, які народились, відвідували або мешкали у місті Темиртау: Антипін Володимир Юрійович (нар. 18 квітня 1970, Темиртау) — казахський хокеїст, захисник. Антонов Антон Станіславович (нар. 23 січня 1970, Чудово Новгородської області) — російський письменник-фантаст, журналіст. До 1980 року проживав у місті Темиртау. Аубакіров Токтар Онгарбайович (нар. 27 липня 1946, Каркаралинський район, Карагандинська область) — перший космонавт Казахстану і водночас 72-ий (останній) космонавт СРСР. Герой Радянського Союзу (1988). На початку 1960-х років працював токарем на Темиртаускому ливарно-механічному заводі. Ахметов Серік Нигметовіч (нар. 25 червня 1958, Темиртау) — доктор економічних наук, прем'єр-міністр Казахстану (2012). Гончаренко Олег Миколайович (нар. 5 серпня 1959, Темиртау) — український поет, прозаїк, публіцист, перекладач. Іванов Микита Васильович (нар. 31 березня 1989, Темиртау) — казахський хокеїст, нападник. Назарбаєв Нурсултан Абішевич (нар. 6 липня 1940, с. Чемолган, Каскеленський район) — президент Казахстану. У 1960-ті роки працював робітником у тресті «Казметаллургстрой», а згодом на партійній і комсомольській роботі міста Темиртау. Міста-партнери У Темиртау два міста-партнери: Зеніца, Боснія і Герцеговина (1982) Кам'янське, Україна (2000) Примітки Джерела Аркуш карти M-43-62 Темиртау. Масштаб: 1 : 100 000. Стан місцевості на 1983 р. Видання 1986 р. (рос.) Посилання Інформаційний портал акимату місті Темиртау (казах.) (рос.) (англ.) Теміртау // Большая советская энциклопедия : в 30 т. / главн. ред. А. М. Прохоров. — 3-е изд. — М. : «Советская энциклопедия», 1969—1978. (рос.) Темиртау в онлайн-версії «Encyclopædia Britannica». (англ.) Темиртау на Вікімапії