Стартовий майданчик №31 космодрому Байконур

Стартовий майданчик № 31 космодрому Байконур — пусковий майданчик на космодромі «Байконур», використовуваний для запусків корисного навантаження ракетами-носіями, створеними на базі першої радянської міжконтинентальної балістичної ракети Р-7. Перше використання стартової позиції № 6 майданчика № 31 14 січня 1961-го року для випробування МБР Р-7А (8К71). З майданчика № 31 запускалися космічні апарати «Метеор», «Молнія», «Прогноз», «Ресурс-0», «IRS», деякі супутники серії «Космос». Пілотовані запуски космічних кораблів «Союз» здійснювалися в 1970-ті і на початку 1980-х років, а також з 2012-го року. Використовувався для комерційних запусків космічних апаратів ракетами «Союз-ФГ»/«Фрегат», «Союз-2»/«Фрегат». 27 листопада 2025-го року запуск «Союзу МС-28» спричинив обвалення мобільної сервісної платформи під майданчиком приблизно через 10 секунд після старту. За попередніми оцінками, заміна сервісної платформи 8У0216 може тривати до двох років. Історія Наприкінці 1958-го року, через півтора року після початку запусків ракети «Р-7» 15 травня 1957-го року, на схід від майданчиків 1 і 2 збудовано другий стартовий комплекс для ракети «Р-7» на майданчику 31. Виходячи з досвіду, отриманого під час будівництва на майданчиках 1 і 2, траншею полум'я на стартовому комплексі зменшили, порівняно з майданчиком 1. Об'єкти збірки та підтримки розмістили ближче до стартового комплексу. На відміну від випробувального стартового комплексу на майданчиках 1 і 2, об'єкт плановано як оперативна і тренувальна «бойова позиція» для ракети «Р-7». Новий комплекс мав стартовий майданчик (об'єкт 353), монтажно-випробувальний комплекс для ракет (інша назва ТП-2 («Технічна Позиція»)), монтажно-випробувальний комплекс для ядерних боєголовок, електростанція з дизельними генераторами і житловий комплекс на майданчику 32. Комплекс завершено в кінці 1960-го року. Після зняття з озброєння носія ядерної зброї «Р-7», майданчики 31 і 1 перепрофільовано для орбітальних запусків, зокрема з космонавтами на борту. До кінця 1966-го року почала працювати заправна станція 11Г12 для пілотованих космічних апаратів, супутників і міжпланетних космічних апаратів. Аварія 14 грудня 1966 року 14 грудня 1966 року вибух ракети-носія з космічним апаратом «Союз 7К-ОК №1», від якого загинуло троє осіб, значно пошкодив майданчик. 16 грудня 1966 року Державна комісія вирішила терміново підготувати стартовий майданчик №1 для запусків, оскільки було оцінено, що пошкоджений майданчик №31 не діятиме принаймні до 1 травня 1967 року. Керівник випробувального полігону в Тюратамі генерал Курушин пообіцяв відновити майданчик за місяць, що дозволило попередньо запланувати ще один сольний запуск космічного корабля «Союз» на 15 січня 1967-го року. Наступну місію зі стикуванням двох пілотованих «Союзів» перенесли на березень 1967-го року. 17 грудня головний конструктор ОКБ-1 Мішин обговорив ремонтні роботи з командувачем ракетними військами стратегічного призначення маршалом Криловим, який дозволив використати обладнання наявних пускових конструкцій з одного з майданчиків для МБР «Р-7» на військовому стартовому майданчику в Плесецьку. Аварія 26 вересня 1983-го року 26 вересня 1983-го року на майданчику № 1 перед запуском ракетою-носієм «Союз-У» (11А511У) космічного корабля «Союз Т-10-1» з екіпажем Титов/Стрекалов загорілась ракета-носій; за 2 секунди до старту увімкнулась система аварійного рятування космонавтів. Після аварійного запуску пошкоджено основний пілотований стартовий косплекс на майданчику 1. Пілотовані запуски перенесено на майданчик 31. Переобладнання Впродовж 2005-го року стартовий комплекс і монтажно-випробувальний комплекс на 31-му майданчику переобладнано для ракети-носія «Союз-2». Впродовж 2007-го і 2008-го років оновлено системи заправки та бункери управління польотом майданчиків №1 і №31. Також встановлено нову систему кондиціонування для корисного навантаження ракети, чистого приміщення і кабелів зв'язку, щоб забезпечити пілотовані запуски з обох майданчиків. У 2009-му році зі збільшенням екіпажу міжнародної космічної станції до шести космонавтів подвоїлися щорічні російські пілотовані запуски з двох до чотирьох, на майданчик перенесена частина запусків вантажних кораблів «Прогрес» ракетою «Союз-У». У 2008-му році очікувався перший запуск космічного корабля «Прогрес». Перший вантажний корабель, «Прогрес M-66», запущено з майданчика 31 10 лютого 2009-го року. В 2009-му році планувався перший з 1984-го року запуск пілотованого «Союзу». Пілотовані запуски відновилися 23 жовтня 2012-го року запуском космічного корабля «Союз ТМА-06М». Після переміщення пілотованих і вантажних запусків на майданчик 31 плановано в 2014-му році розпочати ремонт стартового комплексу на майданчику 1. Протягом 2009 року МІК 40 модернізовано для підготовки верхнього ступеня «Фрегат-СБ» для ракети «Зеніт-2SLБ». Аварія 28 грудня 2011-го року 28 грудня 2011-го року під час запуску ракети «Союз-2.1a» з кластером супутників Globalstar-2, комплекс № 6 зазнав пошкоджень. Сильні зимові вітри спрямували вогняний вихлоп ракети у вежу обслуговування, яка деформувалася і не могла повернутися в експлуатаційне положення навколо ракети-носія. Ремонт на майданчику мали закінчити до кінця лютого — початку березня 2012-го року. Оновлення У серпні 2022-го року Семихатівське НПО «Автоматика» оголосило про встановлення на стартовому майданчику нової системи передстартової перевірки ракет-носіїв, після видалення застарілого обладнання. Нове обладнання доставлено до Байконура у вересні 2022-го року. З 19 грудня по 22 грудня того ж року ракета-носій «Союз-2-1а», призначена для запуску космічного корабля «Прогрес МС-22», була на комплексі 6 для випробувань щойно встановленого обладнання, але без заправки. Аварія 27 листопада 2025-го року 27 листопада 2025-го року запуск «Союзу МС-28» спричинив обвалення мобільної сервісної платформи під майданчиком приблизно через 10 секунд після старту. Неофіційно причиною аварії стало порушення операційних процедур внаслідок недостатнього обслуговування об'єкта останніми роками. Через кілька годин після аварії Роскосмос визнав пошкодження «елементів пускового столу» і «поточну оцінку стану пускового комплексу». У прес-релізі заявлено, що всі резервні елементи для ремонту доступні, і пошкодження усунуть «найближчим часом». З наявних фотографій випливає, що вся мобільна платформа обвалилася і пошкодження не підлягають ремонту. За попередніми оцінками, заміна сервісної платформи 8У0216 може тривати до двох років. Обладнання для ремонту можна було б запозичити з законсервованого і перетвореного на музей майданчику 1 на Байконурі, з чотирьох майданчиків у Плесецьку, одного майданчика у Восточному, також є один законсервований після російського вторгнення в Україну комплекс в Куру, Французька Гвіана, спеціально налаштований для сімейства ракет «Союз-2», які запускалися і з майданчика 31 у Байконурі. Перелік запусків Примітки Джерела Baikonur LC31 (англ.). Encyclopedia Astronautica. Архів оригіналу за 25 квітня 2012. Процитовано 11 січня 2014. Майданчик 31 для сімейства ракет «Союз» у Байконурі(англ.)