NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Taldykorgan

Taldykorgán ( en kazajo: Талдықорға́н / Taldıqorğan) es la capital de la nueva región de Jetisu, Kazajistán. Comprende cerca de 70 pueblos y nacionalidades, la mayor parte de etnia kazaja. Geografía Situada en el centro de la región de Jetisu, en el río Karatal tributario del lago Baljash. Sobre las estribaciones de las montañas de Zungaria, a una altitud de más de 602 m. Historia Taldykorgán surgió durante la segunda mitad del siglo XIX en el asentamiento de la aldea Gavrilovka (Гавриловка, posteriormente cambió de nombre en la década de 1920 como el seló de «Тальниковый (ивовый) холм» (colina, montículo o túmulo de sauce) Талды-Курган. Desde la década de 1930 es la capital de la región de Taldy-Kurgán del ókrug de Alma-Атa en la RSS de Kazajistán. En 1944, adquiere el estatus de ciudad. Entre 1944-1959 y 1967-1997, es la capital del óblast de Taldy-Kurgán, de la RSS de Kazajistán. Entre 1997-2001, es capital del óblast de Taldy-Kurgán de la República de Kazajistán, hasta el 4 de mayo de 1993. Ese día, por un decreto del Presídium del Sóviet Supremo de Kazajistán la transcripción rusa del nombre de la ciudad Taldy-Kurgán (en ruso: Талды-Курган) se modificó a la kazaja Taldykorgán. Desde 2001, fue la capital de la provincia de Almatý y es desde 2022 de Jetisu. Galería Personajes ilustres Andrei Kivilev (1973-2003) ciclista profesional. Irina Yanina (1966-1999) enfermera, sargento médico y Heroína de la Federación de Rusia. Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Taldykorgan. Sitio web oficial de Taldykorgán Archivado el 4 de marzo de 2016 en Wayback Machine.
Taldykourgan

Taldykourgan (en russe : Талдыкорган) ou Taldykorgan (en kazakh : Талдықорған, littéralement « colline des saules ») est une ville du Kazakhstan et la capitale de l'oblys de Jetyssou. Géographie Taldykourgan est arrosée par la rivière Karatal et se trouve à 235 km au nord-est d'Almaty et à 855 km au sud-est d'Astana. Climat Taldıqorğan possède un climat continental (Köppen: Dsa, Trewartha: Dcao), avec des hivers froids et des étés chauds. Les précipitations sont très faibles en été. Histoire La ville est la capitale de l'oblys homonyme de 1991 à 1997, puis de celui d'Almaty jusqu'au 8 juin 2022, date à laquelle l'oblys de Jetyssou est créé. Taldykourgan obtient le statut de ville en 2001, lui redonnant un souffle économique. Transports Situé à 14 km au nord-est de la ville, près de la base militaire, l'aéroport de Taldykourgan assure une liaison quotidienne vers Astana et dessert principalement des villes du Kazakhstan. La ville est reliée à Almaty par la route KAZ08. Population En 2014, la population s'élevait à 135 217 habitants, en majorité d'ethnie kazakhs. Évolution démographique Groupes ethniques La composition ethnique de Taldykourgan selon le recensement de 2010 est: Cultes Orthodoxe : églises Saint-Jean-l'Évangéliste et Saint-Gabriel-Archange. Catholique : paroisse Sainte-Marie, desservie par les franciscains, dépendante du diocèse d'Almaty. Plusieurs dénominations protestantes dont les baptistes. Islam : mosquée sunnite de la ville. Jumelages Personnalités Mouradine Olmez, poète, y est né en 1945. Victor Sydorenko, peintre ukrainien, y est né en 1953. Andrei Kivilev (1973-2003), cycliste, y est né. Sergey Vodopyanov, boxeur russe, y est né en 1987. Galerie Notes et références Voir aussi Article connexe Villes du Kazakhstan Liens externes Site officiel Portail du Kazakhstan
Taldikorgan

Taldikorgan (kazak nyelven: Талдықорған, Taldyqorğan) város Kazahsztánban, a Zsetiszu terület központja. Fekvése Kazahsztánban, a Dzungarian Alatau hegység lábánál fekvő település. Története A Jungar Ala Tau lábánál, 602 méteres tengerszint feletti magasságban fekvő várost a Karatal folyó szeli át. 1993-ig neve Taldy-Kurgan néven volt ismert, a kazahsztáni Zsetiszu (Zhetysu) régió fővárosa. A város helyén a 19. századig Gavrilovka falu állt, ahol vasútépítésbe kezdtek, ezután a település megindult a fejlődés útján és a környékről sokan költöztek a városba, így az Almati régió modern ipari városává vált. A városban mára 24 ipari üzem található, melyből öt termékfeldolgozó. Taldikorganban sok új és modern épület épült, korszerűsítették a vasutat, és új repülőteret is építettek, lakossága ma mintegy 143 000 fő. Nevezetességek Kanbabai-batyr emlékműve. Kanbabai-batyr egy kazah nemzeti hős volt, aki a 18. században élt. Kanbabai-batyr szembeszállt a kazah földre támadó dzsungár invázióval. Legkiemelkedőbb győzelmeit az Alakol-tavon 1725-ben és a Balkhash-tavon 1728-ban aratta. A történelemben „minden erős ember kagánjaként” is emlegetik. Taldykorgan bejárati bárka. Temur Szulejmanov építész tervei alapján épült. A város fő bejáratát szimbolizálja. Ilyas Jansygurov irodalmi múzeum. M. Tanyshpaev történelmi és területi múzeum. A Központi Kulturális és Pihenőparkban található az afgán háborúban elesett katonák emlékműve. Az afgán háborúban elesett katonák emlékműve - a Központi Kulturális és Pihenőparkban. Jegyzetek Források Taldykorgan, Kazahsztán [1]
Taldyqorğan

Taldyqorğan (in kazako Талдықорған?) è una città del Kazakistan, capoluogo della regione di Jetısu. Nel 2003 aveva una popolazione di 118 400 abitanti. Cultura Istruzione La città ha un variegato sistema educativo, che include un'università, istituti, scuole tecniche, scuole secondarie e scuole dell'infanzia. Infrastrutture e trasporti È presente un aeroporto che la collega a numerose città kazake e russe, ed un'importante stazione ferroviaria data la sua posizione centrale nell'area ex-sovietica. Amministrazione Gemellaggi Antalya Sport Calcio Il club calcistico cittadino è il Jetısu Futbol Kluby che milita nella Qazaqstan Prem'er Ligasy, massima divisione del campionato kazako di calcio. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Taldıqorğan Collegamenti esterni Sito ufficiale, su taldykorgan.gov.kz. (EN) Taldyqorghan, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc.
Taldıqorğan

Taldıqorğan (Kazachs: Талдықорған, Taldyqorghan) is een - met district gelijkgestelde - stad in Kazachstan en is de hoofdplaats van de oblast Almaty. In 2019 telde Taldıqorğan 145.400 inwoners, waarvan 65% Kazachen, 26% Russen en 3,6% Koreanen. Geschiedenis In 1868 werd de bestaande winterverblijfplaats van nomaden met de naam Taldıqorğan tot officiële vestiging met de naam Gavrilovka (Гавриловка) opgewaardeerd. Er gingen zich ook Russische migranten vestigen. In 1920 werd de naam weer veranderd in Taldıqorğan. Toen in de Tweede Wereldoorlog productiebedrijven uit gebieden ten westen van de Oeral naar het oosten werden verplaatst, nam in deze regio de economische activiteit toe. In 1944 verkreeg de plaats stadsrechten en werd centrum van de nieuwe Oblast Taldıqorğan, die tot 1997 in het toen al onafhankelijke Kazachstan bleef bestaan. Tijdens het uiteenvallen van de Sovjet-Unie en in de eerste jaren van de onafhankelijkheid, heerste zoals overal in Kazachstan stagnatie. Met het faillissement van een aantal bedrijven liep ook het inwonertal van Taldıqorğan in het begin van de jaren 1990 flink terug. Veel jonge mensen trokken naar Almaty of het buitenland. De Oblast Taldıqorğan werd opgeheven, het gebied ging tot de Oblast Almaty behoren. In 2001 werd de stad door president Noersoeltan Nazarbajev tot hoofdstad gemaakt, wat tot nieuwe bouwactiviteiten leidde. Er werden nieuwe bedrijven, kantoren, restaurants, en een hotel gebouwd en veel straten werden (opnieuw) verhard. Hierdoor trokken in 1,5 jaar tijd 20.000 nieuwe bewoners naar de stad. Geografie Taldıqorğan is bestuurlijk centrum van de Oblast Almaty en ligt in het zuidoosten van Kazachstan, aan de oever van de Karatal, die in het Balkasjmeer uitmondt. Klimaat Het gebied heeft een continentaal klimaat, met warme en vrij droge zomers. De gemiddelde maximumtemperatuur overdag bedraagt in januari -4,5°C en in juli 30°C. De jaarlijkse neerslaghoeveelheid bedraagt 370 mm; de droogste maand is augustus met 13 mm, de natste zijn oktober en november met elk 40 mm. Bezienswaardigheden Op het plein voor het regionaal bestuursgebouw bevindt zich een bron, waarvan de zeven granieten waterzuilen de zeven rivieren van het Zevenstromenland (Schetysu) symboliseren. Het streekmuseum draagt de naam van de Kazachse patriot Moejamendsjan Tynysjbajev. Daarnaast ligt een museum ter herinnering aan de dichter Iljas Sjansoegoerov. Voorzieningen Taldıqorğan beschikt over een universiteit en een technische hogeschool. Er zijn ruim 20 instellingen voor gezondheidszorg, een theater, bibliotheken, bioscopen, een stadion, sporthal en enkele zwembaden. Verkeer Taldıqorğan heeft een vliegveld vanwaar een aantal Kazachse en Russische steden bereikt kunnen worden. Het spoorwegstation ligt aan een zijlijn van de Turkestan-Siberische spoorlijn, die naar Tekeli leidt. De autoweg E-40 verloopt door de stad. Sport De voetbalclub Jetisu FK Taldıqorğan speelt in de Premjer-Liga (Kazachstan). Geboren in Aidyn Aimbetov (*1972), ruimtevaarder Andrej Kivilev (1973-2003), wielrenner Anton Koezmin (1996), wielrenner
Tałdykorgan

Tałdykorgan (kaz. Талдықорған) – miasto w południowo-wschodnim Kazachstanie, nad rzeką Karatał, u podnóża Ałatau Dżungarskiego, dawniej stolica obwodu tałdykurgańskiego, w latach 2001–2022 – stolica obwodu ałmackiego, od 2022 roku – stolica obwodu żetysuskiego. W 2021 roku miasto zamieszkiwało niecałe 148 tys. mieszkańców. W mieście rozwinął się przemysł elektrotechniczny oraz obuwniczy. Transport Na północ od miasta znajduje się międzynarodowy port lotniczy Tałdy Kurgan. Sport W mieście swoją siedzibę ma klub piłkarski Żetysu Tałdykorgan, grający w kazachskiej Priemjer-Liga i rozgrywający spotkania na własnym stadionie. Miasta partnerskie Antalya (Turcja), Manchester (Wielka Brytania). Ludzie związani z Tałdykorganem Zobacz też miasta Kazachstanu Przypisy Bibliografia podstawowe informacje o mieście - dostęp 18.8.2012
Taldyqorǵan

Taldyqorǵan (cu alfabet chirilic, Талдықорған; până în 1993 fiind cunoscut sub denumirea Taldî-Kurgan, în rusă Талды-Курган) este un oraș din Kazahstan și centrul administrativ al provinciei Almatî. Populația orașului în anul 2012 a fost de 156.3 de mii de locuitori. Printre grupurile etnice ce trăiesc în oraș se numără: kazahi (64,96 %), ruși (25,47 %), coreeni (3,61 %), tătari (1,94 %), germani (1,10 %), ucraineni (0,75 %), uiguri (0,67 %). Note
Талдикорган

Талдикорган (каз. Талдықорған, рус. Талдыкорган) је град Казахстану у Алматинској области. Према процени из 2010. у граду је живело 126.944 становника. Становништво Према процени, у граду је 2010. живело 126.944 становника. Референце Спољашње везе
Taldyqorghan

Taldyqorghan (kazakiska: Талдықорған; ryska: Талдыкорган, Taldykorgan, tidigare Талды-Курган, Taldy-Kurgan) är en stad i Almaty-provinsen i sydöstra Kazakstan. Staden hade 143 407 invånare år 2010. Staden är en av Kazakstans 21 städer med en befolkning på över 100 000 personer. Majoriteten av stadens invånare är kazaker men en relativt stor del (25,47%) av befolkningen är ryssar. Staden har även en egen flygplats med reguljära avgångar inrikes och utrikes. Dess bästa fotbollsklubb sett till division heter FK Zjetysu och spelar i Premjer Ligasy. Cyklisten Andrej Kiviljov kom från Taldyqorghan. Källor
Талдикорган

Талдикорга́н (каз. Taldyqorğan) — місто, центр Талдикорганської міської адміністрації та всієї Жетисуської області Казахстану. Населення — 165325 осіб (2021; 124221 у 2009, 98733 у 1999, 119149 у 1989). Місто розташоване на річці Каратал у передгір'ях Джунгарського Алатау, на висоті понад 600 м над рівнем моря. Залізнична станція. Акумуляторний, плодоконсервний заводи; швейна, взуттєва, меблева фабрики, комбінат будматеріалів та інші підприємства. Педагогічний інститут, індустріально-педагогічний і зооветеринарний технікуми, медичне училище. Історико-краєзнавчий музей. Театр. Історія Місто засноване 1868 року як станиця Гавриловка, з 1920 року — Талди-Курган. 1930 року село стає центром Талди-Курганського району Алма-Атинського округу Казахської РСР. 1944 року село отримує статус міста і одразу стає центром Талди-Курганської області. 1967 року область була ліквідована, а територія передана до складу Жетисуської області. 1967 року територія області була відновлена. 4 травня 1993 року місто перейменоване в сучасну назву, але область — лише 1997 року. 2001 року Талдикорганська область була знову ліквідована, територія включена до складу Жетисуської області, але центром області став Талдикорган. 2009 року до складу міста були приєднані два села Єркінського сільського округу — ЗВТ та Отділення 5. Відомі особистості В поселенні народився: Маковецький Валерій Семенович (* 1961) — український бізнесмен. Примітки Джерела Аркуш карти L-44-97 Талды-Курган. Масштаб: 1 : 100 000. Стан місцевості на 1979 р. Видання 1983 р. (рос.) Посилання На Вікімапії [Архівовано 25 серпня 2011 у WebCite]
Diny Nurpeisovoy

Diny Nurpeisovoy (Kazakh: Дина Нұрпейісова, Dina Nūrpeiısova, from Russian: (разъезд) Дины Нурпеисовой, lit. '(siding of) Dina Nurpeisova') is a settlement serving a passing loop in Kurmangazy District, Atyrau Region of western Kazakhstan. It is named after Dina Nurpeisova, a Kazakh composer and dombura player. Population: 500 (2009 census results). In 1999, the settlement did not have steady population. The settlement has a passing loop on the railway connecting Astrakhan and Atyrau. It is located in the extreme western part of the Region, close to the border with Russia. References
Разъезд Нурпеисовой

Разъезд Нурпеисовой (каз. рзд.Нұрпейісова) — разъезд в Курмангазинском районе Атырауской области Казахстана. Входит в состав Кигашского сельского округа. Код КАТО — 234656200. Разъезд назван в честь Дины Нурпеисовой. Разъезд расположен в 2 км восточнее пограничной станции Кигач. Население По данным 1999 года, в разъезде не было постоянного населения. По данным переписи 2009 года, в разъезде проживало 500 человек (269 мужчин и 231 женщина). Примечания
Нурпеїсової

Нурпеї́сової (каз. Нұрпейісова) — станційне селище у складі Курмангазинського району Атирауської області Казахстану. Входить до складу Кігаського сільського округу. У радянські часи селище називалось імені Діни Нурпеїсової. Населення — 324 особи (2021; 500 у 2009, 0 у 1999, 659 у 1989). Примітки Джерела Аркуш карти L-39-50 Володарский. Масштаб: 1 : 100 000. (рос.) Зазначити дату випуску/стану місцевості. Посилання На Вікімапії
Емба (река)

Емба (на казахски: Жем или Ембі; на руски: Эмба) е река протичаща по територията на Актобенска и Атърауска област на Казахстан, завършваща в солончак на 5 km от североизточния бряг на Каспийско море. Дължина 712 km. Площ на водосборния басейн 40 400 km². Според някои географски източници река Емба е географската граница между Европа и Азия. Това предложение е направено за първи път от германския пътешественик Филип Йохан фон Щраленберг. Река Емба води началото си от западния склон на планината Мугоджари, на 505 m н.в., на територията на Актобенска област. Тече основно в югозападна посока през южната част на Подуралското плато и североизточната част на Прикаспийската низина през полупустинни и пустинни райони. Завършва в солончак на 5 km от североизточния бряг на Каспийско море, на -27 m н.в. В горното си течение (първите 120 km) силно меандрира и през лятото пресъхва на отделни участъци. По-надолу пресъхващите участъци намаляват, но въпреки това в плитките места силно изплитнява, а в по-дълбоките се запазва вода с дълбочина до 4 – 5 m. В долното си течени напълно пресъхва и вода остава само в най-дълбоките части от коритото ѝ, като се образуват малки засолени езера. Основни притоци: леви – Кундъздъ, Ауля, Узън-Карагандъсай, Атжаксъ, Ашчъсай (горен), Шатърлъсай, Ашчъсай (долен); десни – Кумжаргин, Темир, Каратобесай, Мастетсай. Има предимно снежно подхранване и ясно изразено пролетно пълноводие, през април и май. Среден годишен отток на 152 km от устието 17,5 m³/sec, максимален 1240 m³/sec. Водата ѝ е силно минерализирана: в горното течение (през март и началото на април) 150 – 200 мгр/л, през лятото до 800 мгр/л; в долното течение съответно 1500 – 2000 мгр/л и 3000 – 5000 мгр/л. Замръзва през ноември, а се размразява в края на март или първата половина на април. Част от водите ѝ се използват за напояване. В басейна на реката се експлоатират големи находища на нефт. В горното ѝ течение, в Актобенска област е разположен град Емба. Вижте също Реки в Казахстан Източници
Emba (řeka)

Emba (rusky Эмба) je řeka v Aktobské a Atyrauské oblasti v Kazachstánu. Je 712 km dlouhá. Povodí má rozlohu 40 400 km². Průběh toku Pramení na západním svahu Mugodžar a teče přes Poduralskou planinu a Kaspickou nížinu. Ztrácí se 5 km od pobřeží Kaspického moře. Na horním toku (120 km) silně meandruje. V létě se koryto na horním toku skládá z izolovaných jezírek a níže po toku se 4 až 5 m hluboké tůně střídají s mělkými úseky. Na dolním toku řeka vysychá a rozděluje se na oddělené úseky. Hlavní přítoky jsou zprava Temir a zleva Atsaksy. Vodní stav Zdroj vody je převážně sněhový. Převážná část vody proteče v období jarních vysokých vodních stavů (duben až květen). Průměrný průtok vody 152 km od ústí je 17,5 m³/s, maximální 1 240 m³/s. Voda je silně mineralizovaná. Slanost dosahuje na horním toku na jaře 150 až 200 mg/l a v létě až 800 mg/l. Na dolním toku dosahuje na jaře 1500 až 2000 mg/l a v létě 3000 až 5000 mg/l. Využití Voda se využívá na zavlažování. V povodí Emby se těží ropa. Nachází se zde tzv. Severokaspické naleziště ropy a zemního plynu. Literatura V tomto článku byly použity informace z Velké sovětské encyklopedie, heslo „Эмба“. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Emba na Wikimedia Commons
Emba

Die Emba (kasachisch Ембі Embı oder Жем Jem; russisch Эмба Emba) ist ein 712 km langer Fluss im Westen Kasachstans. Die Emba entspringt im Mugodschar-Gebirge in Kasachstan und fließt südwestlich durch das Ustjurt-Plateau in das Kaspische Meer. Der Fluss durchquert die Regionen Aqtöbe und Atyrau. Die Emba erreicht das Kaspische Meer nur bei Hochwasser des Flusses. Im 18. Jahrhundert war das Gewässer noch schiffbar. Das Einzugsgebiet der Emba umfasst etwa 40.400 km². Im unteren Drittel des Flussverlaufs durchquert der Fluss ein Gebiet mit salzhaltigen geologischen Schichten, was zu einem erhöhten Salzgehalt des Gewässers führt. Am Unterlauf des Flusses befindet sich das erdöl- und erdgasreiche Embafeld. Grenze zwischen Europa und Asien Der Fluss Emba stellt für einige Experten die Grenze zwischen Asien und Europa dar. Dies wurde zuerst vom schwedischen Offizier und Kartografen Philip Johan von Strahlenberg vorgeschlagen. Die vorläufigen Ergebnisse einer im April/Mai 2010 durchgeführten Expedition der Russischen Geographischen Gesellschaft in Kasachstan haben gezeigt, dass die Grenzziehung zwischen Europa und Asien entlang des Urals sowie der Emba nicht über ausreichende wissenschaftliche Grundlagen verfügt. Das Problem ist, dass der Südural von seiner Achse abweicht und sich in mehrere Teile gliedert. Die Berge flachen allmählich ab und verlieren ihre Bedeutung als geografische Grenze. Die Flüsse Ural und Emba als weitere Grenze nach Süden anzunehmen ist wenig sinnvoll, da das Gelände auf beiden Seiten ähnlich ist. Auch Lebens- und Wirtschaftsräume werden durch die Flüsse nicht geteilt. Als Ergebnis der Expedition wurde vorgeschlagen: Der südliche Teil der Grenze erstreckt sich vom Ural zum Mugodschar-Gebirge (Kasachstan, Aqtöbe-Gebiet), dann entlang der Südkante der Kaspischen Senke, wo die Osteuropäische Ebene endet. Die Kaspische Senke wurde vor Millionen von Jahren gebildet, als das Kaspische Meer die westlichen Hänge des Ustjurt-Plateaus auswusch. Nach Meinung der Wissenschaftler sollte als Grenze zwischen Europa und Asien dieser Rand der geologischen Formationen angesehen werden. Anmerkungen Nach Alexander von Humboldt erscheint die Emba bereits in einer Schrift des Menander Protektor, einem byzantinischen Autor, in korrupter Form als der Fluss Ich (altgriechisch Ἴχ). Einzelnachweise
Emba (river)

The Emba (Kazakh: Ембі Embı or Жем Jem, Russian: Эмба) in west Kazakhstan rises in the Mugodzhar Hills and flows across the Sub-Ural Plateau and Caspian Depression into the Caspian Sea. It is 712 kilometres (442 mi) long, and has a drainage basin of 40,400 square kilometres (15,600 sq mi). It flows through the north of the Ust-Urt plateau, and reaches the Caspian by a series of shallow lagoons, which were navigable in the 18th century. The lower course traverses an area of salt domes and the petroleum-rich Emba fields. It is sometimes regarded as a definition for the natural boundary between Europe and Asia. In its upper course, the Emba is a small river, its valley barely over 2,000 metres (6,600 ft) wide. Lower down, after the waters of the Temir River flow into it, the Emba's valleys widen to almost 7 kilometres (4 mi). The Emba flows in a single channel, only breaking off into little arms in places. But around 100 kilometres (62 mi) before it enters the Caspian Sea, it breaks off in places to form several lakes, which are connected to each other through slender channels that only run during flooding. The Emba is a snow-fed river. It freezes over in winter, a process that begins in November and lasts until March. Oil basin The oil basin of the Emba lies between the Mugodzhar Hills in the east and the Volga in the west. This area was known since olden days as Maily Kiyan, which means the land blessed with miracle oil. The British merchant Gok mentioned in the mid-17th century that during his travels he came to a spring near the Emba River that spouted oil instead of water. Between 1919 and 1921 the Bolsheviks tried to build the Algemba railway and pipeline from Alexandrov Gay, so as to provide a means of conveying the oil from the recently captured oil field to the centre of Russia. However, due to logistical problems, the project failed with substantial loss of life. Places on the banks of the Emba Embi (town) Zhem (town) References
Río Emba

El río Emba (en kazajo: Ембі ó Жем; en ruso: Эмба) es un largo río que discurre por el oeste de Kazajistán. Tiene una longitud de 725 km y drena una cuenca de 40 400 km². Geografía El río Emba nace en los altos de Mugodzhar, a unos 640 kilómetros al suroeste del mar Caspio. Fluye por el norte de la meseta de Ustyurt, y alcanza el mar Caspio por una serie de lagunas poco profundas, que eran navegables en el siglo XVIII. El curso inferior atraviesa una zona de minas de sal y los campos Emba son ricos en petróleo. Es considerado por algunos expertos como el límite natural entre los continentes de Asia y Europa. En 1725, fue propuesto por primera vez por el cartógrafo sueco Philip Johan von Strahlenberg. Hay también una ciudad llamada Emba en Kazajistán, donde entre 1967 y 1970 se pusieron en marcha 4 cohetes del tipo MR-12.​ Notas Enlaces externos (en ruso) Gran Enciclopedia soviética (enlace roto disponible en Internet Archive; véase el historial, la primera versión y la última)..
Emba (fleuve)

Le fleuve Emba (en kazakh : Ембі ou Жем ; en russe : Эмба) est un cours d'eau de l'ouest du Kazakhstan. Géographie L'Emba prend sa source dans les hauteurs de Mougodjar et coule vers le sud-ouest sur 640 km jusqu'à la mer Caspienne. Il arrose le nord du plateau d'Oust-Ourt et atteint la Caspienne à travers une série de lagunes peu profondes, qui étaient navigables au XVIIIe siècle. Le cours inférieur de l'Emba traverse une zone de dômes salins ainsi que les riches champs pétrolifères d'Emba. Pour certains, le fleuve est une limite naturelle entre l'Europe et l'Asie ; elle fut proposée en 1725 pour la première fois par le cartographe suédois Philip Johan von Strahlenberg. Source (ru) Grande Encyclopédie soviétique Voir aussi la liste des cours d'eau du Kazakhstan Notes et références Portail des lacs et cours d'eau Portail du Kazakhstan