NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Зимов'є (Казахстан)

Зимо́в'є (каз. Зимовье) — село у складі Глибоківського району Східноказахстанської області Казахстану. Входить до складу Биструшинського сільського округу. Населення — 298 осіб (2021; 257 у 2009, 315 у 1999, 419 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: росіяни — 100 % Примітки Джерела Аркуш карти M-44-70 Белоусавка. Масштаб: 1 : 100 000. Стан місцевості на 1964 р. Видання 1968 р. (рос.) Посилання На Вікімапії [Архівовано 6 квітня 2013 у WebCite]
Кокентау

Кокентау (каз. Көкентау, до 2019 года — Знаменка) — село в Жанасемейском районе Абайской области Казахстана. Административный центр Знаменского сельского округа. Код КАТО — 632851100. Население В 1999 году население села составляло 1677 человек (821 мужчина и 856 женщин). По данным переписи 2009 года, в селе проживало 1518 человек (747 мужчин и 771 женщина). Примечания
Кокентау

Кокента́у (каз. Көкентау) — село у складі Жанасемейського району Абайської області Казахстану. Адміністративний центр Кокентауського сільського округу. Населення — 1374 особи (2021; 1518 у 2009, 1677 у 1999, 2049 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: казахи — 100 % До 2019 року село називалось Знаменка. Примітки Джерела Аркуш карти M-44-64 Знаменка. Масштаб: 1 : 100 000. Стан місцевості на 1969 р. Видання 1979 р. (рос.) Посилання На Вікімапії [Архівовано 25 серпня 2011 у WebCite]
Половинка (Шемонаихинский район)

Полови́нка (каз. Половинка) — село в Шемонаихинском районе Восточно-Казахстанской области Казахстана, входит в состав Усть-Таловской поселковой администрации. Код КАТО — 636863400. География Село расположено на западе Шемонаихинского района, в 2 километрах к северо-востоку от административного центра поселковой администрации поселка Усть-Таловка, в 3 километрах к юго-западу от районного центра города Шемонаиха. Ближайшая железнодорожная станция Усть-Таловка — расположена в 3 километрах к юго-западу от села (по дороге — 5,3 км). Соседние населённые пункты: Берёзовка в 2 километрах к северо-востоку, Усть-Таловка в 2 километрах к юго-западу. Транспортное сообщение осуществляется автомобильной дорогой областного значения KF-40 «Шемонаиха — Усть-Таловка». Высота центра населённого пункта — 289 метров над уровнем моря. Население Процентное соотношение численно-преобладающих национальностей согласно переписи 1989 года: Примечания
Половинка (Шемонаїхинський район)

Полови́нка (каз. Половинка) — село у складі Шемонаїхинського району Східноказахстанської області Казахстану. Входить до складу Усть-Таловської селищної адміністрації. Населення — 641 особа (2021; 181 у 2009, 147 у 1999, 201 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: росіяни — 63 % казахи — 30 % Примітки Джерела Аркуш карти M-44-56 Шемонаиха. Масштаб: 1 : 100 000. Стан місцевості на 1964 р. Видання 1968 р. (рос.) Посилання На Вікімапії
Половинка (Жанасемейский район)

Половинка (каз. Половинка) — село в Жанасемейском районе Абайской области Казахстана. Входит в состав Озерского сельского округа. Код КАТО — 632857300. Население В 1999 году население села составляло 452 человека (238 мужчин и 214 женщин). По данным переписи 2009 года, в селе проживали 403 человека (207 мужчин и 196 женщин). Примечания
Половинка (Жанасемейський район)

Полови́нка (каз. Половинка) — село у складі Жанасемейського району Абайської області Казахстану. Входить до складу Озерського сільського округу. Населення — 386 осіб (2021; 403 у 2009, 452 у 1999, 293 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: росіяни — 66 % Примітки Джерела Аркуш карти M-44-54 Успенка. Масштаб: 1 : 100 000. Стан місцевості на 1975 р. Видання 1979 р. (рос.) Посилання На Вікімапії
Поперечное (Восточно-Казахстанская область)

Поперечное (каз. Поперечное) — село в Восточно-Казахстанской области Казахстана. Входит в состав городской администрации Риддера. До 2013 года входило в состав упразднённого Пригородного сельского округа. Код КАТО — 632433680. Население В 1999 году население села составляло 406 человек (213 мужчин и 193 женщины). По данным переписи 2009 года, в селе проживал 261 человек (139 мужчин и 122 женщины). Дом-музей писателя Юрия Васильевича Антропова, лауреата премий им. Н. Островского (1971), К. Федина (1978). Примечания
Поперечне (Казахстан)

Попере́чне (каз. Поперечное) — село у складі Ріддерської міської адміністрації Східноказахстанської області Казахстану. Населення — 208 осіб (2021; 261 у 2009, 406 у 1999, 378 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: росіяни — 100 % Примітки Джерела Аркуш карти M-44-60 Лениногорск. Масштаб: 1 : 100 000. Стан місцевості на 1965 р. Видання 1968 р. (рос.) Посилання На Вікімапії
Игилик (Восточно-Казахстанская область)

Игилик (каз. Игілік, до 199? г. — Прииртышье) — аул в Куршимском районе Восточно-Казахстанской области Казахстана. Входит в состав Бурановского сельского округа. Код КАТО — 635243400. Население В 1999 году население аула составляло 313 человек (158 мужчин и 155 женщин). По данным переписи 2009 года, в ауле проживало 247 человек (122 мужчины и 125 женщин). Примечания
Ігілік (Маркакольський район)

Ігілі́к (каз. Игілік) — село у складі Маркакольського району Східноказахстанської області Казахстану. Входить до складу Буранівського сільського округу. Населення — 215 осіб (2021; 247 у 2009, 313 у 1999, 408 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: казахи — 100 % Станом на 1989 рік село називалося Приіртиш'є. Примітки Джерела Аркуш карти L-45-1 Приозёрный. Масштаб: 1 : 100 000. Стан місцевості на 1979 р. Видання 1987 р. (рос.) Посилання На Вікімапії [Архівовано 25 серпня 2011 у WebCite]
Изгутты Айтыков

Изгутты́ Айты́ков (каз. Ізғұтты Айтықов, до 1992 г. — Скалистое) — село в Уланском районе Восточно-Казахстанской области Казахстана. Названо в честь Героя Советского Союза Изгутты Айтыкова. Входит в состав Таргынского сельского округа. Код КАТО — 636273500. Население В 1999 году население аула составляло 678 человек (339 мужчин и 339 женщин). По данным переписи 2009 года, в ауле проживало 689 человек (345 мужчин и 344 женщины). Примечания
Ізгутти Айтиков

Ізгутти́ Айти́ков (каз. Ізгүтті Айтыков) — село у складі Уланського району Східноказахстанської області Казахстану. Входить до складу Таргинського сільського округу. Населення — 575 осіб (2021; 689 у 2009, 678 у 1999, 583 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: казахи — 100 % До 1992 року село називалося Скалисте. Примітки Джерела Аркуш карти M-44-94 Асубулак. Масштаб: 1 : 100 000. Стан місцевості на 1981 р. Видання 1984 р. (рос.) Посилання На Вікімапії [Архівовано 25 серпня 2011 у WebCite]
Привольное (Восточно-Казахстанская область)

Привольное (каз. Привольное) — село в Уланском районе Восточно-Казахстанской области Казахстана. Административный центр Багратионовского сельского округа. Находится примерно в 72 км к западу от районного центра, посёлка Касыма Кайсенова. Код КАТО — 636243100. Население В 1999 году население села составляло 1394 человека (663 мужчины и 731 женщина). По данным переписи 2009 года, в селе проживал 1421 человек (673 мужчины и 748 женщин) В настоящий момент по данным акимата Багратионовского округа в селе Привольное проживают 2500 человек. Примечания
Привольне (Уланський район)

Приво́льне (каз. Привольное) — село у складі Уланського району Східноказахстанської області Казахстану. Адміністративний центр Багратіонівського сільського округу. Населення — 1102 особи (2021; 1421 у 2009, 1394 у 1999, 1593 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: росіяни — 46 % казахи — 44 % Примітки Джерела Аркуш карти M-44-68 Уба-форпост. Масштаб: 1 : 100 000. Стан місцевості на 1964 р. Видання 1968 р. (рос.) Посилання На Вікімапії
Прогресс (Восточно-Казахстанская область)

Прогресс (каз. Прогресс) — село в Глубоковском районе Восточно-Казахстанской области Казахстана. Входит в состав Кожоховского сельского округа. Находится примерно в 6 км к востоку от районного центра, посёлка Глубокое. Код КАТО — 634051200. Население В 1999 году население села составляло 1714 человек (855 мужчин и 859 женщин). По данным переписи 2009 года, в селе проживало 1478 человек (747 мужчин и 731 женщина). Примечания
Прогрес (Глибоківський район)

Прогре́с (каз. Прогресс) — село у складі Глибоківського району Східноказахстанської області Казахстану. Входить до складу Кожоховського сільського округу. Населення — 1279 осіб (2021; 1478 у 2009, 1714 у 1999, 1828 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: росіяни — 63 % казахи — 24 % Примітки Джерела Аркуш карти M-44-69 Глубокое. Масштаб: 1 : 100 000. Стан місцевості на 1964 р. Видання 1968 р. (рос.) Посилання На Вікімапії
Пролетарка (Уланский район)

Пролетарка (каз. Пролетарка) — село в Уланском районе Восточно-Казахстанской области Казахстана. Входит в состав Таврического сельского округа. Находится примерно в 37 км к северо-западу от районного центра, посёлка Касыма Кайсенова. Код КАТО — 636269300. Население В 1999 году население села составляло 533 человека (284 мужчины и 249 женщин). По данным переписи 2009 года, в селе проживали 492 человека (259 мужчин и 233 женщины). Экономика ТОО «Крестьянское хозяйство «Багратион» — один из ведущих производителей молочных продуктов Восточно-Казахстанской области. Известные уроженцы Алдабергенов, Жапек Нургазинович (род. 1932) — Герой Социалистического Труда. Примечания
Пролетарка (Уланський район)

Пролета́рка (каз. Пролетарка) — село у складі Уланського району Східноказахстанської області Казахстану. Входить до складу Тавричеського сільського округу. Населення — 488 осіб (2021; 492 у 2009, 533 у 1999, 657 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: казахи — 43 % росіяни — 39 % Примітки Джерела Аркуш карти M-44-69 Глубокое. Масштаб: 1 : 100 000. Стан місцевості на 1964 р. Видання 1968 р. (рос.) Посилання На Вікімапії
Кабанбай (Урджарский район)

Кабанбай (каз. Қабанбай, до 1993 г. — Кызылказах) — село в Урджарском районе Абайской области Казахстана. Входит в состав Бестерекского сельского округа. Код КАТО — 636443300. Население В 1999 году население села составляло 701 человек (356 мужчин и 345 женщин). По данным переписи 2009 года, в селе проживал 591 человек (304 мужчины и 287 женщин). Примечания
Кабанбай (Урджарський район)

Кабанба́й (каз. Қабанбай) — село у складі Урджарського району Абайської області Казахстану. Входить до складу Бестерецького сільського округу. Населення — 371 особа (2021; 591 у 2009, 701 у 1999, 621 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: казахи — 100 % До 1993 року село називалось Кизилказах. Примітки Джерела Аркуш карти L-44-32 Урджар. Масштаб: 1 : 100 000. Видання 1967 р. (рос.) Посилання Вікімапії [Архівовано 25 серпня 2011 у WebCite]
Кабанбай (Маканчинский район)

Кабанбай (каз. Қабанбай, до 1992 г. — Жарбулак) — село в Маканчинском районе Абайской области Казахстана. Административный центр и единственный населённый пункт Кабанбайского сельского округа. Код КАТО — 636453100. Расположено в 93 км к югу от районного центра, села Маканчи, недалеко от восточного побережья озера Алаколь при впадении в него реки Тасты. В 1997 году на основе совхоза были созданы крестьянские хозяйства «Жарбулак», «Актума», «Кожаш», «Шынкожа», специализирующиеся на разведении овец. На востоке от села Кабанбай расположен курорт Барлыкарасан. Население В 1999 году население села составляло 4459 человек (2351 мужчина и 2108 женщин). По данным переписи 2009 года, в селе проживало 4396 человек (2227 мужчин и 2169 женщин). Примечания При написании этой статьи использовался материал из издания «Казахстан. Национальная энциклопедия» (1998—2007), предоставленного редакцией «Қазақ энциклопедиясы» по лицензии Creative Commons BY-SA 3.0 Unported.
Кабанбай (Маканчинський район)

Кабанба́й (каз. Қабанбай) — село у складі Маканчинського району Абайської області Казахстану. Адміністративний центр та єдиний населений пункт Кабанбайського сільського округу. Населення — 3929 осіб (2021; 4396 у 2009, 4459 у 1999, 5194 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: казахи — 100 % До 1992 року село називалось Жарбулак. Примітки Джерела Аркуш карти L-44-69 Жарбулак. Масштаб: 1 : 100 000. Стан місцевості на 1989 р. Видання 1991 р. (рос.) Посилання Вікімапії [Архівовано 25 серпня 2011 у WebCite]
Кабанбай (Тарбагатайский район)

Кабанбай (каз. Қабанбай, до 1992 г. — Крупское) — аул в Тарбагатайском районе Восточно-Казахстанской области Казахстана. Административный центр Кабанбайского сельского округа. Код КАТО — 635843100. Население В 1999 году население аула составляло 1698 человек (895 мужчин и 803 женщины). По данным переписи 2009 года, в ауле проживало 1210 человек (630 мужчин и 580 женщин). Примечания
Кабанбай (Тарбагатайський район)

Кабанба́й (каз. Қабанбай) — село у складі Тарбагатайського району Східноказахстанської області Казахстану. Адміністративний центр Кабанбайського сільського округу. Населення — 1033 особи (2021; 1210 у 2009, 1698 у 1999, 1694 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: казахи — 100 % До 1992 року село називалося Крупське. Примітки Джерела Аркуш карти L-44-12 Крупское. Масштаб: 1 : 100 000. Стан місцевості на 1980 р. Видання 1987 р. (рос.) Посилання На Вікімапії [Архівовано 25 серпня 2011 у WebCite]
Пруггерово

Пру́ггерово (ранее — Пру́ггергоф, каз. Пруггерово) — село в Шемонаихинском районе Восточно-Казахстанской области Казахстана. Входит в состав Вавилонского сельского округа. Код КАТО — 636835400. География Село расположено на северо-западе Шемонаихинского района, в 9 километрах к западу от районного центра города Шемонаиха, в 6 километрах к северу от административного центра сельского округа села Камышинка. Ближайшая железнодорожная станция Шемонаиха — расположена в 9,2 километрах к востоку от села (по дороге — 12,3 км). Соседние населённые пункты: Кенюхово в 2 километрах к западу, Сугатовка в 3 километрах к северо-западу, Октябрьское в 7 километрах к востоку, Камышинка в 7 километрах к югу. Транспортное сообщение осуществляется по автодороге KF SH-05 «Шемонаиха — Сугатовка». Высота центра населённого пункта — 472 метров над уровнем моря. История Населённый пункт Пру́ггергоф (нем. Pruggerhof) был основан в 1907 году немецкими переселенцами: братья Пруггеры — Иоганн и Иосиф, прибывшие первоначально в селение Матвеевское Семипалатинского уезда из колонии Гнаденбург (нем. Gnadenburg) Терской области, семья А. Бахмана из колонии Рорбах (нем. Rorbach) Одесского уезда и другие колонисты (в основном из Штирии) — арендовав земли у немецкого инженера О. Кёнига, — образовали собственную колонию недалеко от другой немецкой колонии Кёнигсгоф соответственно. В административно-территориальном подчинении до 1917 года населённый пункт относился к Александровской волости (волостное село — Шемонаевское) Змеиногорского уезда Томской губернии. С 1928 года — в составе Шемонаихинского района, вошедший в 1932 году в состав новообразованной Восточно-Казахстанской области. Современное состояние На 2016 год в селе — 2 улицы. Население Примечания
Пруггерово

Пругге́рово (каз. Пруггерово) — село у складі Шемонаїхинського району Східноказахстанської області Казахстану. Входить до складу Вавілонського сільського округу. Населення — 371 особа (2021; 384 у 2009, 374 у 1999, 364 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: німці — 100 % Примітки Джерела Аркуш карти M-44-56 Шемонаиха. Масштаб: 1 : 100 000. Стан місцевості на 1964 р. Видання 1968 р. (рос.) Посилання На Вікімапії [Архівовано 25 серпня 2011 у WebCite]
Прудхоз (Восточно-Казахстанская область)

Прудхоз (каз. Прудхоз) — село в Восточно-Казахстанской области Казахстана. Находится в подчинении городской администрации Усть-Каменогорска. Входит в состав Меновновского сельского округа. Код КАТО — 631031200. Население В 1999 году население села составляло 191 человек (94 мужчины и 97 женщин). По данным переписи 2009 года, в селе проживало 218 человек (110 мужчин и 108 женщин). Примечания
Прудхоз

Прудхо́з (каз. Прудхоз) — село у складі Усть-Каменогорської міської адміністрації Східноказахстанської області Казахстану. Населення — 486 осіб (2021; 218 у 2009, 191 у 1999). У радянські часи село також називалось Рибне. Примітки Джерела Аркуш карти M-44-81 Завидное. Масштаб: 1 : 100 000. Стан місцевості на 1964 р. Видання 1967 р. (рос.) Посилання На Вікімапії [Архівовано 25 серпня 2011 у WebCite]
Казахстан (Курчумский район)

Казахстан (каз. Қазақстан) — село в Куршимском районе Восточно-Казахстанской области Казахстана. Входит в состав Бурановского сельского округа. Находится примерно в 36 км к западу от районного центра, села Куршим. Код КАТО — 635243500. Население В 1999 году население села составляло 439 человек (228 мужчин и 211 женщин). По данным переписи 2009 года, в селе проживало 379 человек (199 мужчин и 180 женщин). Примечания
Казахстан (Маркакольський район)

Казахста́н (каз. Қазақстан) — село у складі Маркакольського району Східноказахстанської області Казахстану. Входить до складу Буранівського сільського округу. Населення — 232 особи (2021; 379 у 2009, 439 у 1999, 395 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: казахи — 100 % У радянські часи село мало також назву Шиганші. Примітки Джерела Аркуш карти M-45-135 Буран. Масштаб: 1 : 100 000. Стан місцевості на 1974 р. Видання 1983 р. (рос.) Посилання На Вікімапії [Архівовано 25 серпня 2011 у WebCite]
Казачье (Восточно-Казахстанская область)

Казачье (каз. Казачье) — село в Уланском районе Восточно-Казахстанской области Казахстана. Входит в состав Толеген Тохтаровского сельского округа. Код КАТО — 636275300. Население В 1999 году население села составляло 346 человек (164 мужчины и 182 женщины). По данным переписи 2009 года, в селе проживало 359 человек (185 мужчин и 174 женщины). Примечания
Козаче (Казахстан)

Коза́че (каз. Казачье) — село у складі Уланського району Східноказахстанської області Казахстану. Входить до складу Толеген-Тохтаровського сільського округу. Населення — 335 осіб (2021; 359 у 2009, 346 у 1999, 365 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: росіяни — 53 % німці — 26 % Примітки Джерела Аркуш карти M-44-81 Завидное. Масштаб: 1 : 100 000. Стан місцевості на 1964 р. Видання 1967 р. (рос.) Посилання На Вікімапії [Архівовано 25 Серпня 2011 у WebCite]
Енбек (Павлодарская область)

Енбек (каз. Еңбек, до 2019 года — Путь Ильича) — село в Павлодарской области Казахстана. Расположено в 60 км к югу от Павлодара и в 15 км к юго-востоку от города Аксу. Находится в подчинении городской администрации Аксу. Входит в состав сельского округа имени Мамаита Омарова. Код КАТО — 551647100. Село было центральной усадьбой бывшего совхоза «Путь Ильича», возникшего в 1957 году на базе колхозов «Путь Ильича», имени Сталина, имени Амангельды и Куркольской МТС. Население В 1985 году в селе жили 1125 человек, в 1999 году население села составляло 1326 человек (652 мужчины и 674 женщины). По данным переписи 2009 года, в селе проживало 1217 человек (612 мужчин и 605 женщин). Примечания
Єнбек (Аксуська міська адміністрація)

Єнбе́к (каз. Еңбек) — село у складі Аксуської міської адміністрації Павлодарської області Казахстану. Входить до складу сільського округу імені Мамаїта Омарова. Населення — 1296 осіб (2021; 1217 у 2009, 1326 у 1999, 1450 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: росіяни — 38 % казахи — 37 % До 2019 року село називалось Путь Ілліча. Примітки Джерела Аркуш карти M-43-10. Посилання На Вікімапії [Архівовано 6 квітня 2013 у WebCite]
Казымбет

Казымбет (каз. Қазымбет, до 1998 г. — Алексеевка) — аул в Урджарском районе Абайской области Казахстана. Входит в состав Бестерекского сельского округа. Код КАТО — 636443200. Население В 1999 году население аула составляло 775 человек (397 мужчин и 378 женщин). По данным переписи 2009 года, в ауле проживало 636 человек (339 мужчин и 297 женщин). Примечания
Казимбет

Казимбе́т (каз. Қазымбет) — село у складі Урджарського району Абайської області Казахстану. Входить до складу Бестерецького сільського округу. Населення — 512 осіб (2021; 636 у 2009, 775 у 1999, 751 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: казахи — 65 % росіяни — 24 % До 1998 року село називалося Алексієвка. Примітки Джерела Аркуш карти L-44-32 Урджар. Масштаб: 1 : 100 000. Видання 1967 р. (рос.) Посилання Вікімапії [Архівовано 25 серпня 2011 у WebCite]
Кайнар (Кокпектинский район)

Кайнар (каз. Қайнар) — село в Кокпектинском районе Абайской области Казахстана. Входит в состав Тассайского сельского округа. Код КАТО — 635065300. Население В 1999 году население села составляло 265 человек (136 мужчин и 129 женщин). По данным переписи 2009 года, в селе проживал 131 человек (70 мужчин и 61 женщина). Примечания
Кайнар (Кокпектинський район)

Кайна́р (каз. Қайнар) — село у складі Кокпектинського району Абайської області Казахстану. Входить до складу Тассайського сільського округу. Населення — 94 особи (2021; 131 у 2009, 265 у 1999, 351 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: казахи — 100 % Станом на 1989 рік село називалось Тассай, у радянські часи називалось також Ферма № 1 совхоза Більшовик. Примітки Джерела Аркуш карти M-44-130 Ивановка. Масштаб: 1 : 100 000. Стан місцевості на 1978 р. Видання 1984 р. (рос.) Посилання На Вікімапії [Архівовано 25 серпня 2011 у WebCite]
Кайынды (Маканчинский район)

Кайынды (каз. Қайыңды, до 199? г. — Восток) — село в Маканчинском районе Абайской области Казахстана. Входит в состав Коктерекского сельского округа. Код КАТО — 636461200. Население В 1999 году население села составляло 618 человек (318 мужчин и 300 женщин). По данным переписи 2009 года, в селе проживали 534 человека (266 мужчин и 268 женщин). Примечания
Кайинди (Маканчинський район)

Кайинди́ (каз. Қайыңды) — село у складі Маканчинського району Абайської області Казахстану. Входить до складу Коктерецького сільського округу. Населення — 310 осіб (2021; 534 у 2009, 618 у 1999, 705 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: казахи — 100 % Станом на 1989 рік село називалось Восток. Примітки Джерела Аркуш карти L-44-45 Маканчи. Масштаб: 1 : 100 000. Стан місцевості на 1989 р. Видання 1991 р. (рос.) Посилання Вікімапії [Архівовано 25 серпня 2011 у WebCite]
Kaljyr

Kaljyr (en kazakh: Қалжыр), est un village du district de Kourchim de l'oblys du Kazakhstan-Oriental au Kazakhstan. Géographie Kaljyr est situé à 56 kilomètres au sud-ouest du village de Markakol. Kaljyr est a lintersection de la route KZ16-03 et de la route KAZ07. Population En 1999, le village comptait 2 127 habitants (1 085 hommes et 1 042 femmes). Au recensement de 2009, le village comptait 1 576 (779 hommes et 797 femmes). Au recensement de 2021, le village comptait 1 030 habitants. Notes et références Voir aussi Articles connexes Villes du Kazakhstan Liens externes Portail du Kazakhstan
Калжыр (аул)

Калжыр (каз. Қалжыр, до 199? г. — Черняевка) — аул в Куршимском районе Восточно-Казахстанской области Казахстана. Административный центр Калжырского сельского округа. Код КАТО — 635263100. Население В 1999 году население аула составляло 2127 человек (1085 мужчин и 1042 женщины). По данным переписи 2009 года, в ауле проживало 1576 человек (779 мужчин и 797 женщин). Примечания
Калжир

Калжи́р (каз. Қалжыр) — село у складі Маркакольського району Східноказахстанської області Казахстану. Адміністративний центр Калжирського сільського округу. Населення — 1030 осіб (2021; 1576 у 2009, 2127 у 1999, 1981 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: казахи — 100 % Станом на 1989 рік село називалося Черняєвка. Примітки Джерела Аркуш карти M-45-135 Буран. Масштаб: 1 : 100 000. Стан місцевості на 1974 р. Видання 1983 р. (рос.) Посилання На Вікімапії [Архівовано 25 серпня 2011 у WebCite]
Ребровка (Павлодарская область)

Ребровка (каз. Ребровка) — село в Павлодарской области Казахстана. Находится в подчинении городской администрации Аксу. Входит в состав Жолкудукского сельского округа. Код КАТО — 551649400. Население В 1999 году население села составляло 171 человек (85 мужчин и 86 женщин). По данным переписи 2009 года, в селе проживало 190 человек (94 мужчины и 96 женщин). Примечания
Ребровка

Ребро́вка (каз. Ребровка) — село у складі Аксуської міської адміністрації Павлодарської області Казахстану. Входить до складу сільського округу Канаша Камзіна. Населення — 138 осіб (2021; 190 у 2009, 171 у 1999, 107 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: росіяни — 38 % німці — 23 % казахи — 20 % Примітки Джерела Аркуш карти N-43-130. Масштаб: 1 : 100 000. (рос.) Зазначити дату випуску/стану місцевості. Посилання На Вікімапії [Архівовано 25 серпня 2011 у WebCite]