NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Tamgaly

Tamgaly (kazašsky Тамғалы) nebo také Tanbaly je skalní soutěska v pohoří Anrakaj na východě Kazachstánu. Je situována ve stepi 170 kilometrů od města Almaty. Oblast sloužila od doby bronzové jako svatyně a nekropole. Na ploše okolo 900 hektarů se nachází 48 lokalit se zhruba 5000 petroglyfy spojenými s kultem slunečního boha. Výjevy lovu, pastevectví a obětování zvířat, jejichž stáří se odhaduje až na čtyři tisíce let, jsou dokladem o životě původních obyvatel regionu Sedmiříčí. V roce 2004 bylo Tamgaly zapsáno na seznam Světového dědictví. Fotogalerie Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Tamgaly na Wikimedia Commons World Heritage Site Archivováno 23. 7. 2018 na Wayback Machine. About Kazakhstan
Tamgaly

Tamgaly (kasachisch für „bemalter“ oder „markierter Ort“) ist ein bedeutender Fundort von Petroglyphen in den Chu-Ili-Bergen, etwa 120 km (Luftlinie) nordwestlich von Almaty im südöstlichen Kasachstan. Beschreibung Das Areal von Tamgaly umfasst rund 3.800 Hektar, davon 900 Hektar Kernzone und 2.900 Hektar Pufferzone. Die Petroglyphen wurden 1957 bei Ausgrabungen von bronzezeitlichen Gräbern entdeckt und zählen heute zu den bedeutendsten Felsbildkomplexen Zentralasiens. Seit 2003 steht das Gebiet unter staatlichem Schutz, 2004 wurde es in die Liste des UNESCO-Welterbes aufgenommen. Epochen und Motive Die Petroglyphen entstanden in vier Hauptphasen: Mittlere Bronzezeit (ca. 2. Hälfte des 2. Jahrtausends v. Chr.): Besonders kunstvolle, meist 25–30 cm große Gravuren, teils bis zu 1 Meter, mit 3–5 mm tiefen Linien. Häufige Motive sind anthropomorphe Figuren („Sonnenmenschen“ mit Strahlenkranz), Schamanen, Krieger, Opfer- und Ritualszenen, Tierdarstellungen (u. a. Pferd, Kamel, Stier, Wolf, Reh, Steinbock) und mythische Mischwesen. Späte Bronzezeit und Übergangszeit: Kleinere, einfachere Motive (meist <15 cm), weniger komplexe Szenen, Fokus auf Tierdarstellungen und pastorale Motive. Frühe Eisenzeit: Stilistisch vielfältige Gravuren mit Jagd- und Kampfszenen, zahlreiche Tiermotive. Mittelalter und Neuzeit: Vergleichsweise wenige und oberflächlichere Gravuren, darunter Darstellungen von Kriegern, Bannern, Waffen und Reiterszenen, teils Überlagerungen älterer Bilder. Die Petroglyphen von Tamgaly bieten bedeutende Einblicke in die religiösen Vorstellungen, das Alltagsleben und die Symbolwelt der prähistorischen und frühgeschichtlichen Kulturen Zentralasiens. Besonders der Sonnenkult und schamanistische Praktiken lassen sich anhand der Motive nachvollziehen. Neben den Felszeichnungen finden sich im Gebiet zahlreiche Gräber, Kultplätze, Altäre sowie Siedlungsreste aus verschiedenen Epochen. Bedeutung Tamgaly gilt als einzigartiges Zeugnis der kulturellen Entwicklung von der Bronzezeit bis ins frühe 20. Jahrhundert. Die Stätte ist ein zentrales Forschungsobjekt für die Geschichte der Nomadenkulturen und des Schamanismus in Zentralasien. Weblinks Eintrag auf der Website des Welterbezentrums der UNESCO (englisch und französisch). Einzelnachweise
Tanbaly

Tamgaly (Kazakh: Таңбалы, romanized: Tañbalı) is a petroglyph site in the Zhetysu of Kazakhstan. Tamgaly became a UNESCO World Heritage Site in 2004. Tamgaly is located 170 km (by road) northwest of Almaty. The earliest of the petroglyphs of Tamgaly date from the Bronze Age (about 3,000 years ago), when the area was populated by the precursors to the Saka/Scythian people, and the most recent from the 18th or 19th century. Description There are approximately 5,000 petroglyphs at Tamgaly distributed among 48 sites. Five of the most important sites, designated I, II, III, IV, and V, contain approximately 3,000 of the glyphs. These five sites are concentrated in the small Tamgaly canyon. Another 22 sites of secondary importance contain from 50 to 100 representations each. The remaining sites contain from 1 to 50 figures each and are widely distributed in area. The Tamgaly petroglyphs represent work of four different epochs. Middle Bronze Age glyphs have the greatest aesthetic and cultural value. Image sizes average around 25 to 30 cm with exceptional images reaching 0.7 to 1.0 meters in size. They were developed primarily by picking with an engraving depth of 3 to 5 mm. They tend to have a naturalistic allure with the range of images including anthropomorphic, zoomorphic, and syncretic subjects. Examples include solar deities (sun-heads), disguised personages, men with clubs, archers with wolf masks, worshippers, armed warriors, animal and human sacrifices, erotic scenes, birthing women, chariots, bulls, asses, horses, camels, boars, wolves, deer, etc. Some of the animalistic images represent species that are extinct today. Late Bronze Age and transitional period glyphs have less variety and are less technically rendered. They are picked to a depth of one to two millimeters. Average size is less than 15 cm. Complex subjects are rare. Horses, bulls, and wild animals remain but with more scenes of pastoral life added. Early Iron Age glyphs are the most quantitatively numerous at Tamgaly. These examples are not as homogenous in style, quality, or subject as those from the earlier periods. They were created by a wider variety of peoples and tribes. The hunt of wild animals and chase of deer and goats by predators are still common. Middle Ages and modern time petroglyphs are fewer in number with only about 300 images. Scenes include dueling warriors. Hunting scenes tend to have more emphasis on the hunter rather than the prey. More emphasis is placed on banners, weapons, and horse equipment. Figures are more superficially engraved and many are made as additions to earlier glyphs. Locations of the engravings are less prominent. The name Tamgaly in Kazakh and other Turkic languages means "painted or marked place". See also List of World Heritage Sites in Kazakhstan Gallery References External links "Petroglyphs within the Archaeological Landscape of Tamgaly" UNESCO Goryachev, A. A. and Mariyashev, A. N. (2000) "Petrogliphs of Semirechye"; [Access to this URL no longer possible] "Semirechye Petroglifleri", in Turkish, from WebArchive;
Tamgaly

Los Petroglifos del paisaje arqueológico de Tamgaly, se localiza en el provincia de Almaty, a 170 km al nordeste de Almaty, en Kazajistán. La mayor parte de los petroglifos están en el cañón principal, pero hay también algunos en los cañones secundarios. En su mayoría son de la Edad del Bronce, pero existen algunos de época medievales o más recientes, incluso. El nombre Tamgaly significa lugar pintado o marcado. Fue declarado como Patrimonio de la Humanidad por la Unesco en el año 2004. Abarcando una zona protegida de 900 ha y una zona de respeto de 2900 ha. Bibliografía Luc Hermann, Die Petroglyphen von Tamgaly in Kasachstan, Paris, 2011 [1] Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Tamgaly.
Tamgaly

Tamgaly (du kazakh pour « lieu peint » ou « lieu marqué ») est un site de pétroglyphes au Kazakhstan, dans les montagnes Chu-Ili, à 120 km au nord-ouest d'Almaty. La majorité des 5 000 pétroglyphes se trouvent dans le canyon principal, mais il y en a également dans les canyons des environs. Ils datent surtout de l'âge du bronze, mais dans certains cas ils ont été gravés à l'âge du fer ou au Moyen Âge. Ils représentent des animaux (cerfs, chevaux, bouquetins, chameaux) et des scènes culturelles, avec notamment des anthropomorphes adorant des hommes-soleil. Le site est sur la liste du patrimoine mondial de l'UNESCO depuis 2004. Galerie de pétroglyphes Références (en) A. A. Goryatchev et A. N. Mariyachev ; Petrogliphs of Semirechye ; 2000 (tr) Semirechye Petroglifieri Luc Hermann, Die Petroglyphen von Tamgaly in Kasachstan, Paris, 2011 Portail de l’archéologie Portail du patrimoine mondial Portail du Kazakhstan
Tanbalji

Tanbalji ili Tamgali (kazahski: Таңбалы, u značenju „oslikano” ili „označeno mjesto”) je prapovijesni arheološki lokalitet u pokrajini Žetisu ("Sedmorječje"), Kazahstan, oko 120 km sjeverozapadno od Almatija koje je najpoznatije po oko 5,000 petroglifa. Zbog toga je Tanbalji upisan na UNESCO-ov popis mjesta svjetske baštine u Aziji 2004. godine. kao „značajno svjedočanstvo života i vjerovanja stočarskih naroda srednjoazijskih stepa od brončanog doba do danas”. Petroglifi se većinom nalaze u glavnom klancu rijeke Tanbalji, za koji se vjeruje kako je bio mjesto drevnih oltara, ali ih ima i u drugim bočnim klancima gdje su pronađeni ostaci 48 prapovijesnih naselja. Oni datiraju od nakon 1400. pr. Kr. (brončano doba) do početka 20. stoljeća, te predstavljaju višeslojna naselja koja su konstantno bila naseljena tisućama godina, a naseljavali su ih polunomadski stočari-konjanici. U njihovoj blizini se nalaze s nekropole s megalitskim kružnim građevinama iz brončanog doba i kasnijim zemljanim grobnicama-humcima (kurgani). Najraniji petroglifi (14. – 13. stoljeće pr. Kr.) predstavljaju duboko urezene figure različitih značenja, od glava boga-sunca, zoomorfnih bića, sinkretičkih figura, prerušenih ljudi do velikog broja raznolikih životinja. Kasnobrončani petroglifi su manji i slabije izraženi, te većinom prikazuju prizore iz svakodnevnog života, obično vezani za uzgoj stoke. Petroglifi iz željeznog doba su najbrojniji, ali i najraznolikiji, te predstavljaju izričaj brojnih naroda koji su naseljavali ovo područje od 1000. pr. Kr. do oko 500. godine. Tada se javljaju i prizori lova i figure deva. U Srednjem vijeku su drevni Turkijski narodi počeli prikazivati simbole moći stepskih carstava koja su nastala od 6. do 12. stoljeća. Osim prikaza ratničkih vojskovođa i uzgoja stoke tu su česti i rizori stjegonoša, strijelaca, te predmeti konjičke opreme. Kazasi i Džungari su nakon mongolskih osvajanja u 13. i 14. stoljeću započeli klesati u stijenama raznolike prizore velike umjentičke kreativnosti, koja je postupno potpuno napuštena koncem 19. i početkom 20. stoljeća. Sovjeti su 1930. godina kolektivno premjestili lokalno stanovništvo iz Tinbaljija u Rusiju i Ukrajinu. Tek im je od 1956. godine bilo dozvoljeno vratiti se u stara naselja, ali su već do tada izgubili običaj klesanja slika u stijenama. Današnji stanovnici su mješavina autohtonog stanovništva i Kazasa koji su prebjegli iz Kine i uglavnom su muslimani koji se pridržavaju starih običaja poput vješanja vezenih tkanina pored izvora, ali koji su zaboravili veze s drevnim petroglifima. Izvori Vanjske poveznice A. A. Goryachev & A. N. Mariyashev, Petrogliphs of Semirechye Arhivirana inačica izvorne stranice od 16. veljače 2007. (Wayback Machine), 2000. (engl.) Panoramske fotografije Petroglifa Tanbaljija Arhivirana inačica izvorne stranice od 5. veljače 2012. (Wayback Machine) s ourplaceworldheritage.com
Tamgali

Kazahsztánban Almatitől 170 kilométerre északnyugatra a Su Ile hegységben a Tamgali hegyszoros környékén 48 helyszínen mintegy 5000 sziklarajz látható. A rajzok az időszámításunk előtti 14-13. századtól a 20. század elejéig vésték a sziklákba és a feltárt temetkezési helyekkel, oltárokkal együtt nagyszerű lenyomatai a pásztorkodó népek szociális életének és rituáléinak. A Tamgali hegyszoros sziklarajzait 2004-ben az UNESCO felvette a Világörökségi helyszínek listájára. A sziklarajzok A Tamgali Természetvédelmi Körzet központja a Tamgali hegyszoros. A hegyszoros szikláin közel 3000 sziklarajz maradt fenn. A legrégebbi vésetek jól meghatározott tájolást követnek és minden sziklafallal szemben van olyan megfigyelőpont ahonnan a fal összes sziklarajza egyszerre látható. A Tamgali Természetvédelmi Körzet bejárását a látogatók a Karakuduk-II sírkert látogatásával kezdhetik. Ez még a hegy előtti síkságon van. Itt az ásatások során többféle gyermek és felnőtt sírt tártak fel, kövekkel elzárt urna- és dobozsírokat a bronzkorból (12-10. század Krisztus előtt), Tamgali sziklarajzainak első csoportja 111 alkotásból áll. Ezek zöme viszonylag nagy méretű (60-70 cm) vázlatos nem befejezett véset. A sziklarajzok második csoportja már jóval jelentősebb. Itt találhatók Tamgali legrégebbi bronzkori sziklarajzai. összesen 432 rajz. Ezek az vésetek nagyméretűek, mélyen és precízen vannak a sziklába vésve. A harmadik csoport, 444 sziklarajz, szintén bronzkori eredetű. Azonban az idők során „felújították”, átvésték ezeket. A negyedik csoport, a szent hely központja, úgy a rajzok jelentését mint kompozícióját tekintve. Itt több mint 1000 a vaskortól a középkoron át a 19. század végéig készült sziklarajzról van szó. Kiemelkedik egy unikális pannó amelyen 7 pogány istenség és alattuk 10 harcos, valamint szülő nő és imádkozó emberek láthatók. Az ötödik csoport a bronzkorban keletkezett nagyjából 1000 sziklarajz. Itt a képek állatokat (bikák, vaddisznók, lovak), kocsikat, befogott tevét, harcosokat és misztikus „napfejű” embereket ábrázolnak . A sziklákon 11 istenség ábrázolás maradt meg. Ezek megismétlik a 4. csoport istenség ábráit. Ennek a sziklacsoportnak a délkeleti részén párokat láthatunk erotikus pózokban, szülő nőket, férfiakat fokosokkal a kezükben, a legfelső harmadik szinten, 80 centimétert is el érő nagy rajzokon, napfejű istenségeket. Ezeknek a sziklarajzoknak egy része 1957-ben megsemmisül, csak fényképekről ismertek. Források "Тамгалы петроглифы". "Silk Road Adventures". Hozzáférés: 2017. április 29.. "Petroglyphs within the Archaeological Landscape of Tamgaly". UNESCO. Hozzáférés: 2017. április 29.. "Petroglyphs within the Archaeological Landscape of Tamgaly" (videó). UNESCO. Hozzáférés: 2017. április 29..
Tamgaly

Tamglay è un sito archeologico che si trova circa 170 chilometri a nordovest di Almaty, in Kazakistan, noto per le sue incisioni rupestri. La parola Tamgaly in lingua kazaka significa luogo dipinto o segnato. Nel 2004 il sito è stato incluso nell'elenco dei Patrimoni dell'umanità dell'UNESCO. I petroglifi di Tamgaly La maggior parte dei petroglifi si trova nel canyon principale, ma alcuni di essi sono stati incisi nelle vallate secondarie. Essi sono all'interno di un santuario, in cui sono presenti tombe ed altari. Le figure rappresentano uomini ed animali stilizzati, databili tra il XIV ed il XII sec. a. C. I petroglifi forse avevano funzione simbolico-rituale, quando si svolgevano cerimonie religiose e riti sacrificali. Ci sono riferimenti alla fertilità, con le immagini di buoi ed arieti ed al culto del Sole. Alcune di esse sono però state ricoperte da incisioni più tarde, di epoca medievale o successiva. Immagine Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Tamgaly Collegamenti esterni (EN) Pagina del sito dell'UNESCO relativa a Tamgaly, su whc.unesco.org. (EN) Goryachev, A. A. and Mariyashev, A. N. (2000) "Petrogliphs of Semirechye", su tourkz.com. URL consultato il 25 dicembre 2007 (archiviato dall'url originale il 16 febbraio 2007).
Tamgaly

Tamgaly (Kazachs: Таңбалы) is een gebied in het Oblast Almaty in Kazachstan. Het valt binnen het Zevenstromenland. In dit gebied zijn zo'n vijfduizend petrogliefen te vinden. De tekeningen werden in de brons- en ijzertijd uitgekrast in de rotsen van een rivierkloof. Op deze tekeningen zijn mensen, goden en dieren uitgebeeld. In 2004 werd Tamgaly toegevoegd aan de Werelderfgoedlijst van UNESCO.
Tamgały

Tamgały (kaz. Тамғалы), także Tangbały (kaz. Таңбалы) – rezerwat archeologiczny w Kazachstanie, w obwodzie ałmackim, na północ od miejscowości Karabastau, wpisany na listę światowego dziedzictwa UNESCO. Zachowało się około 5000 rysunków naskalnych, datowane na okresy średniego brązu, późnego brązu, wczesnego okresu koczowniczego, okresu dominacji Saków, plemion usuńskich oraz turskich. W rezerwacie można natrafić na miejsca pochówku z grobowcami zamykanymi głazami czy kurhany z kamieni i ziemi. Najwięcej petroglifów oraz ołtarzy można spotkać w środkowym kanionie – prawdopodobnie było to miejsce składania ofiar. Petroglify oraz osady ludzkie tworzą razem 48 kompleksów archeologicznych. Zobacz też Tamgały Tas nad rzeką Ili. Przypisy
Tamgaly

Tamgaly é um sítio de petróglifos no Cazaquistão. Tamgaly localiza-se 170 km a nordeste de Almaty. A maior parte dos petróglifos estão no cânion principal, mas há também alguns nos cânions à volta. Os petróglifos são, na sua maioria da Idade do Bronze, mas em alguns casos podem ser observados petróglifos medievais ou de épocas mais tardias. O nome Tamgaly significa lugar pintado ou marcado. Tamgaly tornou-se um Patrimônio Mundial da Unesco em 2004. Ligações externas (em inglês) Unesco - Petróglifos da paisagem arqueológica de Tamgaly
Танбалы

Петро́глифы археологи́ческого ландша́фта Танбалы́ (также Тамгалы) — один из наиболее древних и ярких памятников наскального искусства Семиречья, с 2004 года является объектом Всемирного наследия ЮНЕСКО. Здесь в конце 1950-х годов было обнаружено святилище с большим количеством наскальных рисунков, его изучение началось в 1970—1980-е годы. Урочище Танбалы расположено в 170 км к северо-западу от города Алматы в горах Анракай. Большинство петроглифов расположено в нижней части главного ущелья и в примыкающем к нему с запада боковом ущелье, а также в 7 саях, расположенных к северо-западу от основного ущелья. Общее количество рисунков в главном ущелье — около 2000. Все они условно разделены на 7 групп. Отсчет групп идет от устья ущелья. Встречаются изображения солнцеголовых божеств, ряженых, воинов-палиценосцев, брачных пар, рожениц, а также многофигурные композиции с изображением людей и животных, сцены охоты на животных и сцены жертвоприношения быков. Сюжеты с изображением колесниц встречаются редко. Известны многочисленные солярные знаки. Большая часть петроглифов относится к эпохе бронзы. Рисунки, выполненные в сакском «зверином» стиле, размещены в основном отдельно от более древних петроглифов, но в некоторых случаях дополняют или даже перекрывают их. Средневековые наскальные изображения выбиты на окружающих ущелье сопках и в примыкающих безводных саях. Центральный комплекс выделяется самой плотной концентрацией петроглифов и, предположительно, алтарей, что указывает на возможное церемониальное предназначение этого места для жертвоприношений. Помимо петроглифов в Танбалы обнаружено большое количество древних захоронений: каменные ящики-цисты среднего и позднего бронзового века, курганы из земли и камней периода от раннего железного века до настоящего времени. Фотогалерея Примечания
Tanbali

Tanbali (kazaško: Таңбалы, latinizirano: Tañbalı) je najdišče petroglifov v okrožju Žetisu v Kazahstanu. Tahgali je leta 2004 postal del Unescove svetovne dediščine. Nahaja se 170 km severozahodno od Almatija. Najstarejši petroglifi v Tangaliju so iz bronaste dobe, ustvarjeni pred približno 3000 leti, ko so območje naseljevali predhodniki Sakov/Skitov. Najnovejši so iz 18. ali 19. stoletja. Ime Tanbali v kazaščini in drugih turških jezikih pomeni "poslikan ali označen kraj". Opis V Tanbaliju je na 48 najdiščih približno 5000 petroglifov. Na petih najpomembnejših najdiščih, označenih z I, II, III, IV in V, je približno 3000 glifov. Teh pet najdišč je skoncentriranih v majhnem kanjonu Tanbali. Na nadaljnjih 22 manj pomembnih najdiščih je od 50 do 100 glifov. Preostala najdišča so raztresena na širšem območju in vsebujejo od 1 do 50 glifov. Petroglifi v Tanbaliju so bili ustvarjeni v štirih zgodovinskih obdobjih. Največjo estetsko in kulturno vrednost imajo glifi iz srednje bronaste dobe. Slike v povprečju merijo od od 25 do 30 cm, izjemne podobe pa dosegajo velikost od 0,7 do 1,0 metra. Gravura je globoka 3 do 5 mm. Na slikah so antropomorfni, zoomorfni in sinkretični motivi, na primer sončna božanstva (sončne glave), prikrite osebe, moški s palicami, lokostrelci z volčjimi maskami, častilci, oboroženi bojevniki, živalske in človeške žrtve, erotični prizori, rojevajoče ženske, vozovi, biki, osli, konji, kamele, merjasci, volkovi, jeleni itd. Nekatere živalske podobe predstavljajo danes izumrle vrste. Glifi iz pozne bronaste dobe in prehodnega obdobja so manj raznoliki in manj tehnično dovršeni. V povprečju so manjši od 15 cm, gravura pa je globoka od enega do dveh milimetrov. Kompleksni motivi so redki. Na slikah so še vedno upodobljeni biki in divje živali. Na glifih je več prizorov iz pašnega življenja. Glifi iz starejše železne dobe so najštevilčnejši. Ti primerki niso tako homogeni po slogu, kakovosti ali tematiki kot tisti iz prejšnjih obdobij. Ustvarila jih je širša paleta ljudstev in plemen. Lov na divje živali ter lov plenilcev na jelene in koze sta še vedno pogosta. Srednjeveških in sodobnih petroglifov je manj, skupaj le približno 300. Prizori vključujejo dvoboje bojevnikov. Lovski prizori običajno bolj poudarjajo lovca kot plen. Večji poudarek je na praporih, orožju in konjski opremi. Figure so bolj površinsko vgravirane in mnoge so narejene kot dodatek k prejšnjim glifom. Lokacije gravur so manj prominentne. Galerija Sklici
Танбаљи

Танбаљи или Тамгали (казашки: Таңбалы, у значењу "осликано" или "означено место") је праисторијски археолошки локалитет у покрајини Жетису ("Седморечје"), Казахстан, око 120 км северозападно од Алматија које је најпознатије по око 5,000 петроглифа. Због тога је Танбаљи уписан на УНЕСКО-в Списак места Светске баштине у Азији и Аустралазији 2004. године као "значајно сведочанство живота и веровања сточарских народа средњоазијских степа од бронзаног доба до данас". Петроглифи се већином налазе у главном кањону реке Танбаљи, за који се верује како је био место древних олтара, али их има и у другим бочним кањонима где су пронађени остаци 48 праисторијских насеља. Они датирају од 1400. п. н. е. (бронзано доба) до почетка 20. века, и представљају вишеслојна насеља која су константно била насељена хиљадама година, а насељавали су их полу-номадски сточари-коњаници. У њиховој близини се налазе некрополе с мегалитским кружним грађевинама из бронзаног доба и каснијим земљаним гробницама-хумцима (кургани). Најранији петроглифи (14—13. п. н. е.) представљају дубоко урезене фигуре различитих значења, од глава бога-сунца, зооморфних бића, синкретичких фигура, прерушених људи до великог броја разноликих животиња. Каснобронзани петроглифи су мањи и слабије изражени, и већином приказују призоре из свакодневног живота, обично везани за узгој стоке. Петроглифи из гвозденог доба су најбројнији, али и најразноврснији, и представљају израз бројних народа који су насељавали ово подручје од 1000. п. н. е. до око 500. године. Тада се јављају и призори лова и фигуре камила. У Средњем веку су древни Туркијски народи почели приказивати симболе моћи степских царстава која су настала од 6. до 12. века. Осим приказа ратничких војсковођа и узгоја стоке ту су чести и призори стегоноша, стрелаца, и предмети коњичке опреме. Казаси и Џунгари су након монголских освајања у 13. и 14. веку започели клесати у стенама различите призоре велике ументичке креативности, која је поступно потпуно напуштена крајем 19. и почетком 20. века. Совјети су 1930. година колективно преместили локално становништво из Тинбаљија у Русију и Украјину. Тек им је од 1956. године било дозвољено вратити се у стара насеља, али су већ до тада изгубили обичај клесања слика у стенама. Данашњи становници су мешавина аутохтоног становништва и Казаса који су пребегли из Кине и углавном су муслимани који се придржавају старих обичаја попут везивања везених тканина поред извора, али који су заборавили везе с древним петроглифима. Референце Спољашње везе A. A. Goryachev & A. N. Mariyashev, Petrogliphs of Semirechye, 2000. Panoramske fotografije Petroglifa Tanbaljija sa ourplaceworldheritage.com
Tamgaly

Tamgaly är ett område med hällristningar i Semirechye, Kazakstan. Området ligger 170 km till nordväst om Almaty. Majoriteten av hällristningarna ligger i huvudkanjonen, men det finns ett antal även i de många sidokanjonerna. De flesta hällristningarna är från bronsåldern, men i några fall har dessa blivit överristade med medeltida eller senare bearbetningar. Namnet Tamgaly på kazakiska betyder målad eller markerad plats. Tamgaly blev ett världsarv 2004. Externa länkar Goryachev, A. A. and Mariyashev, A. N. (2000) "Petrogliphs of Semirechye"; (engelska) "Semirechye Petroglifleri", från WebArchive; (turkiska)
Topar

Topar (kyrillische Schreibweise: Топар) ist eine Siedlung im Gebiet Qaraghandy in Kasachstan. Der Ort mit 9314 Einwohnern befindet sich 50 km südwestlich der Gebietshauptstadt im Rajon Abai. Geschichte Die Siedlung wurde 1953 gegründet. Infrastruktur Topar besitzt zwei allgemeinbildende Schulen (Nr. 2 Kornijenko und Nr. 16 Bauyrschan Momyschuly). Postleitzahl: 100116. Telefonvorwahl: +7 32773. Einzelnachweise