NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Сінне (Казахстан)

Сі́нне (каз. Сенное) — село у складі Улькен-Наринського району Східноказахстанської області Казахстану. Входить до складу Новополяковського сільського округу. Населення — 214 осіб (2021; 285 у 2009, 317 у 1999, 327 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: росіяни — 100 % Примітки Джерела Аркуш карти M-45-86 Новополяновка. Масштаб: 1 : 100 000. Стан місцевості на 1980 р. Видання 1986 р. (рос.) Посилання На Вікімапії [Архівовано 22 червня 2007 у Wayback Machine.]
Алыбай (Восточно-Казахстанская область)

Алыбай (каз. Алыбай) — село в Улькен Нарынском районе Восточно-Казахстанской области Казахстана. Входит в состав Новохайрузовского сельского округа. Код КАТО — 635455200. Население В 1999 году население села составляло 254 человека (130 мужчин и 124 женщины). По данным переписи 2009 года, в селе проживало 118 человек (57 мужчин и 61 женщина). Примечания
Алибай

Алиба́й (каз. Алыбай) — село у складі Улькен-Наринського району Східноказахстанської області Казахстану. Входить до складу Новохайрузовського сільського округу. Населення — 42 особи (2021; 118 у 2009, 254 у 1999, 368 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: казахи — 68 % росіяни — 30 % У радянські часи село мало також назву Алібай. Примітки Джерела Аркуш карти M-45-97 Новая Хайрузовка. Масштаб: 1 : 100 000. Стан місцевості на 1978 р. Видання 1987 р. (рос.) Посилання На Вікімапії [Архівовано 25 серпня 2011 у WebCite]
Приморское (Восточно-Казахстанская область)

Приморское (каз. Приморское) — село в Улькен Нарынском районе Восточно-Казахстанской области Казахстана. Входит в состав Новохайрузовского сельского округа. Код КАТО — 635455400. Географическое положение Село Приморское находится на правом берегу Бухтарминского водохранилища, примерно в 10-ти км к западу от села Улькен Нарын. Население В 1999 году население села составляло 333 человека (158 мужчин и 175 женщин). По данным переписи 2009 года, в селе проживало 199 человек (89 мужчин и 110 женщин). Примечания
Приморське (Казахстан)

Примо́рське (каз. Приморское) — село у складі Улькен-Наринського району Східноказахстанської області Казахстану. Входить до складу Новохайрузовського сільського округу. Населення — 128 осіб (2021; 199 у 2009, 333 у 1999, 460 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: росіяни — 73 % Примітки Джерела Аркуш карти M-45-97 Новая Хайрузовка. Масштаб: 1 : 100 000. Стан місцевості на 1978 р. Видання 1987 р. (рос.) Посилання На Вікімапії [Архівовано 22 червня 2007 у Wayback Machine.]
Енбек (Восточно-Казахстанская область)

Енбек (каз. Еңбек) — село в Катон-Карагайском районе Восточно-Казахстанской области Казахстана. Входит в состав Урыльского сельского округа. Код КАТО — 635457300. Население В 1999 году население села составляло 613 человек (290 мужчин и 323 женщины). По данным переписи 2009 года, в селе проживало 440 человек (213 мужчин и 227 женщин). Примечания
Єнбек (Катон-Карагайський район)

Єнбе́к (каз. Еңбек) — село у складі Катон-Карагайського району Східноказахстанської області Казахстану. Входить до складу Урильського сільського округу. Населення — 285 осіб (2021; 440 у 2009, 613 у 1999, 678 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: казахи — 100 % У радянські часи село називалось також Ембек. Примітки Джерела Аркуш карти M-45-101 Урыль. Масштаб: 1 : 100 000. Стан місцевості на 1980 р. Видання 1983 р. (рос.) Посилання На Вікімапії [Архівовано 6 квітня 2013 у WebCite]
Солдатово (Восточно-Казахстанская область)

Солдатово (каз. Солдатово) — село в Улькен Нарынском районе Восточно-Казахстанской области Казахстана. Административный центр и единственный населённый пункт Солдатовского сельского округа. Код КАТО — 635461100. Население В 1999 году население села составляло 1059 человек (519 мужчин и 540 женщин). По данным переписи 2009 года, в селе проживал 931 человек (470 мужчин и 461 женщина). Примечания
Солдатово (Казахстан)

Солда́тово (каз. Солдатово) — село у складі Улькен-Наринського району Східноказахстанської області Казахстану. Адміністративний центр та єдиний населений пункт Солдатовського сільського округу. Населення — 722 особи (2021; 931 у 2009, 1059 у 1999, 1244 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: казахи — 59 % росіяни — 36 % Примітки Джерела Аркуш карти M-45-99 Солдатово. Масштаб: 1 : 100 000. Стан місцевості на 1981 р. Видання 1982 р. (рос.) Посилання На Вікімапії
Солоновка (Восточно-Казахстанская область)

Солоновка (каз. Солоновка) — село в Улькен Нарынском районе Восточно-Казахстанской области Казахстана. Административный центр Солоновского сельского округа. Находится примерно в 20 км к северо-востоку от районного центра, села Улькен Нарын. Код КАТО — 635463100. Население В 1999 году население села составляло 1423 человека (688 мужчин и 735 женщин). По данным переписи 2009 года, в селе проживало 1177 человек (586 мужчин и 591 женщина). Примечания
Солоновка (Улькен-Наринський район)

Солоно́вка (каз. Солоновка) — село у складі Улькен-Наринського району Східноказахстанської області Казахстану. Адміністративний центр Солоновського сільського округу. Населення — 730 осіб (2021; 1177 у 2009, 1423 у 1999, 1512 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: казахи — 50 % росіяни — 38 % Примітки Джерела Аркуш карти M-45-98 Новоберёзовка. Масштаб: 1 : 100 000. Стан місцевості на 1980 р. Видання 1987 р. (рос.) Посилання На Вікімапії [Архівовано 25 серпня 2011 у WebCite]
Аккайнар (Восточно-Казахстанская область)

Аккайнар (каз. Аққайнар, до 2009 г. — Черновое) — село в Катон-Карагайском районе Восточно-Казахстанской области Казахстана. Административный центр Аккайнарского сельского округа. Код КАТО — 635465100. Население В 1999 году население села составляло 1526 человек (803 мужчины и 723 женщины). По данным переписи 2009 года, в селе проживало 1076 человек (557 мужчин и 519 женщин). Примечания
Аккайнар (Катон-Карагайський район)

Аккайна́р (каз. Аққайнар) — село у складі Катон-Карагайського району Східноказахстанської області Казахстану. Адміністративний центр Аккайнарського сільського округу. Населення — 811 осіб (2021; 1076 у 2009, 1526 у 1999, 1792 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: казахи — 100 % До 2009 року село називалось Чернове. Примітки Джерела Аркуш карти M-45-100 Катон-карагай. Масштаб: 1 : 100 000. Стан місцевості на 1980 р. Видання 1982 р. (рос.) Посилання На Вікімапії [Архівовано 25 серпня 2011 у WebCite]
Sophienkathedrale (Almaty)

Die Sophienkathedrale (russisch Софийский собор/Sofiyskiy sobor) ist ein russisch-orthodoxes Kirchengebäude in der kasachischen Großstadt Almaty. Die Kathedrale befindet sich nördlich des Stadtzentrums unweit der Christi-Himmelfahrt-Kathedrale. Geschichte Der erste Vorgängerbau der Sophienkathedrale wurde 1871 eingeweiht. Im Jahr 1887 wurde das Kirchengebäude durch ein Erdbeben zerstört. Acht Jahre nach diesem Erdbeben sollte die Kathedrale neu aufgebaut werden. Die Stadtvertretung hatte aber beschlossen, das Bauwerk an einem anderen Platz in der Stadt wieder zu errichten. Schon 1910 wurde die Kathedrale erneut von einem Erdbeben erschüttert. Nach der Februarrevolution 1917 sollte der Sakralbau geschlossen werden, was aber erst 1937 endgültig erfolgte. Danach wurde das Gebäude in ein Kino und Theater umgewandelt. Erst 1989 erfolgte die Rückgabe an die russisch-orthodoxe Kirche. Die Diözese diskutierte anschließend, ob man das zerstörte Gebäude wieder aufbauen sollte. Am 19. Mai 2004 erfolgte schließlich die Weihe des Bauplatzes. Die Glocken, Kuppeln und Kreuze wurden Mitte 2006 angebracht. Die Einweihung der neuen Kathedrale erfolgte am 30. September 2007 durch den Metropoliten von Almaty und Astana. Weblinks Website der Russisch-Orthodoxen Kirche Kasachstan (russisch) Information über die Kathedrale auf russian-church.ru (russisch) Einzelnachweise
Cathédrale Sainte-Sophie d'Almaty

La cathédrale Sainte-Sophie (en russe : Софийский собор) est une cathédrale orthodoxe russe située dans le district de Medeu à Almaty au Kazakhstan. Elle est située dans le centre-ville à proximité de la cathédrale de l'Ascension. Histoire La première cathédrale Sainte-Sophie est consacrée en 1871. En 1887, le bâtiment est détruit par un tremblement de terre. En 1895, la cathédrale est reconstruite dans un endroit différent de la ville. En 1910, le bâtiment est secoué par un nouveau tremblement de terre. Après la révolution de 1917, l'église est fermée et le bâtiment est transformé en salle de cinéma et de théâtre. En 1989, le bâtiment est rendu à l'Eglise orthodoxe russe. L'édifice est rebâti et consacré le 19 mai 2004. Les cloches, les dômes et les croix sont placées à la mi-2006. L'inauguration de la nouvelle cathédrale a lieu le 30 septembre 2007. Notes et références Voir aussi Liens externes Site de l'église russe orthodoxe du Kasakhstan La cathédrale Sainte-Sophie Liens internes Liste des cathédrales du Kazakhstan Portail de l’architecture chrétienne Portail du Kazakhstan Portail du christianisme orthodoxe
Kök-Töbe

Kök-Töbe (kasachisch Көктөбе ‚blauer‘ oder ‚grüner Hügel‘) ist ein 1130 m hoher Berg am Rande des Kungei-Alatau-Gebirges in der direkten Nähe der kasachischen Stadt Almaty (800 bis 1000 m). Der Berggipfel ist über eine Seilbahn aus dem Zentrum von Almaty und über eine Verkehrsstraße zu erreichen. Auf dem südöstlichen Bergausläufer befindet sich der im Jahr 2001 renovierte und 372 Meter hohe Fernsehturm Almaty – das höchste Bauwerk der Stadt. Im Jahr 2007 wurde auf dem Berg eine Bronzestatue für die britische Rockband Beatles errichtet. Bildergalerie Einzelnachweise
Kok Tobe

Kok Tobe (en kazajo: Көктөбе, Köktöbe,​ que quiere decir Colina verde; en ruso Кок-Тюбе, Kok-Tyube) es una montaña en las afueras al sureste de Almaty, la ciudad más grande de Kazajistán. También es el nombre de una popular zona de recreo en la cima de la montaña. El área recreativa Kok Tobe tiene una variedad de atracciones con un parque de diversiones y restaurantes turísticos, así como una serie vistas. Está conectado con el centro de Almaty por una línea de tranvía aéreo, y el terminal de la ciudad se encuentra cerca del Hotel Kazakhstan. Véase también Geografía de Kazajistán Geografía de Asia Referencias Enlaces externos Mapa de localización
Kok Tobe

Kok-Tobe (kazakh : Көк-Төбе, russe : Кок-Тюбе, littéralement « mont bleu » en français) est une montagne située dans le district de Medeu du sud-est de la ville d'Almaty au Kazakhstan. Culminant à 1 130 mètres d'altitude, elle est considérée comme un symbole de la ville et l'un de ses principaux points de repère. Toponymie Jusqu'aux années 1960, le Kök Töbe était connu sous le nom de Verigina. Les marchands de Verny la surnommaient la « Colline bleue », une appellation qui remonterait à l'époque médiévale. Géographie Histoire Avant l'époque soviétique, elle constituait un lieu de rassemblement prisé des habitants de la ville : en été, on y organisait les célébrations du 1er mai, tandis qu'en hiver, la colline était très fréquentée pour le ski et la luge. Au début des années 1960, le ministère des Communications de la RSS kazakhe a lancé un projet de construction d'une tour de diffusion télévisée destinée à desservir l'ensemble du pays. Les plans de la nouvelle tour d'Almaty ont été finalisés en 1975. L'objectif était de créer une structure de diffusion capable de couvrir tout le Kazakhstan tout en devenant un monument emblématique de la ville. Les ingénieurs ont opté pour la colline de Kök Töbe en raison de son altitude élevée (1 130 mètres, soit environ 200 mètres au-dessus de la ville). Cette position en hauteur garantissait une couverture optimale pour la tour. La conception a été réalisée en collaboration avec l'Institut central de recherche de Moscou, et les architectes du projet étaient N.G. Terziev, A.N. Savchenko et N.K. Akimov. Le budget de construction a été fixé à 600 millions de roubles, alloués par le Comité d'État pour la planification de l'URSS. Activités Au sommet de la montagne se trouve le parc de loisirs de Kök Töbe (en), qui comprend des aires de jeux équipées de toboggans, de balançoires et d'autres structures ludiques, ainsi qu'un mur d'escalade, un espace réservé aux enfants, des attractions, une grande roue et un parcours d'accrobranche, des restaurants et des plateformes d'observation. Le mont Kok Tobe offre une vue panoramique sur Almaty et sur les sommets enneigés de la chaîne du Trans-Ili Alataou. Le complexe de loisirs du parc Kok Tobe a ouvert ses portes sur la montagne en 2006. En mai 2007, un groupe de passionnés a érigé un monument dédié aux Beatles (en) sur la montagne. C'est le premier du genre dans la Communauté des États indépendants. La tour de télévision d'Almaty, haute de 372 mètres, se dresse sur la montagne et est visible depuis la majeure partie de la ville. Accès Le Kök Töbe est accessible par le téléphérique de Kök Tobe. La ligne de téléphérique part du parc situé près du palais de la République (à l'angle de l'avenue Dostyk et de l'avenue Abaï). Elle a été construite et inaugurée le 4 novembre 1967. Le tracé survole une partie de la vieille ville. Le Kök Tobe est aussi accessible par la rocade Est d'Almaty. Notes et références Voir aussi Liens externes Portail de la montagne Portail du Kazakhstan
Köktöbe

Köktöbe (kaz. Көктөбе, ros. Коктобе) – najwyższy szczyt Ałmaty, największego miasta Kazachstanu i byłej jego stolicy, o wysokości 1130 m n.p.m. Jest jego symbolem oraz jedną z głównych atrakcji turystycznych. Historia W XIX wieku wzgórze było znane jako „Verigina Gora”, od nazwiska bogatego kupca Verigin, który mieszkał u jego stóp. Już wtedy było ulubionym miejscem wypoczynku mieszkańców Verny (dawna nazwa miasta), którzy organizowali tam pikniki majowe, zbierali śnieżyczki, a zimą jeździli na sankach i nartach. Obszar był odwiedzany nawet przez Rosjan w okresie Imperium Rosyjskiego, a także uwzględniany był w XIX-wiecznych materiałach turystycznych. Kolej linowa W latach 60. XX wieku władze Ałmaty podjęły decyzję o przekształceniu wzgórza w park rekreacyjny. W 1965 r. powstała dolna stacja kolei linowej, a 4 listopada 1967 r. oficjalnie otwarto park na jego szczycie. Kolej linowa – jedna z pierwszych w Azji Środkowej – została zaprojektowana i zbudowana we współpracy z inżynierami z Tbilisi. Trasa miała długość 1620 m, przewyższenie ok. 250 m, a przejazd trwał około 6 minut. Wieża telewizyjna W 1975 r. rozpoczęto projektowanie Köktöbe Tower, budowę zaczęto w 1978 r., a ukończono w 1983 r.; wieża oficjalnie działa od czerwca 1984 r. Konstrukcja mierzy 371,5 m (razem z anteną), co czyni ją najwyższą wolnostojącą stalową wieżą rurową na świecie. Lata 2000 W 2004 r. część stoków wzgórza zaczęła się osuwać po intensywnych opadach, co doprowadziło do tymczasowego zamknięcia obszaru rekreacyjnego. Program stabilizacji terenu i modernizacji rozpoczęto w 2005 r. Usunięto nielegalne obiekty, ułożono nowe infrastruktury i drogi, odnowiono stacje kolei, platformy widokowe i całą infrastrukturę parkową. W 2006 r. otwarto oficjalny park rekreacyjny na wzgórzu, a w 2007 r. ustawiono pomnik zespołu The Beatles (brązowe figury: John Lennon siedzi z gitarą na ławce, pozostali stoją za nim), pierwszy taki zespół w regionie byłego ZSRR. We wrześniu 2014 r. teren rekreacyjny został zamknięty w związku z planowaną budową nowej kolei linowej oraz renowacją północnego fragmentu wzgórza i obszaru parku. Prace zakończyły się w marcu 2016 r., przywrócono funkcjonalność kolei (17 nowych gondoli), a także uruchomiono nowe atrakcje, m.in. diabelski młyn i dokonano modernizacji wszystkich dostępnych obiektów rozrywkowo-rekreacyjnych. Przypisy
Кок-Тобе

Коктюбе, или Коктобе, или Кок-Тюбе (каз. Көктөбе — «Зеленый холм», «Голубой холм», «Небесный холм») — гора, расположенная в юго-восточной части города Алма-Ата. Высота — 1130 м над уровнем моря. В шестидесятых годах XX века Кок-Тобе носила название Веригина гора. Подняться на Кок-Тобе можно как по серпантину автомобильной дороги, так и по «канатке». Канатная дорога берёт начало от сквера у Дворца Республики (пр. Достык, угол пр. Абая). Она была сооружена и запущена 4 ноября 1967 года. Канатная дорога протянулась над частью старого города, застроенного частными домами, который называют «компотом». Этот район назван так из-за наименования его улиц: Яблочная, Грушевая, Вишнёвая и т. д. Протяжённость канатной дороги составляет 1727 м, время в пути — 6 минут, за которые можно понаблюдать за жизнью города. Внизу раскинуты зеленые сады, частные дома, а за ними простираются бескрайние городские высотки. Верхняя станция расположена на территории парка «Кок Тобе». На склоне горы Кок-Тобе находится знаменитая 372-метровая Алматинская телевизионная башня — один из своеобразных символов города и самое высокое его строение. Весной 2004 года после обильных дождей на Кок-Тобе сложилась аварийная ситуация — на поверхности горы появились значительные трещины, начал сползать грунт и рушиться строения. Возникла реальная угроза схода оползня на жилые районы, расположенные рядом. Городской акимат принял решение о закрытии горы. Летом 2004 года начались работы по укреплению склона и реконструкции Кок-Тобе. На вершине были демонтированы незаконно возведённые строения, в основном, кафе. Строители пробурили и забетонировали 395 скважин глубиной до 24 метров. Их основная задача — удержать грунт от сползания. Также были отреставрированы канатная дорога и смотровые площадки. На сегодняшний день гора Кок-Тобе снова открыта для посещения. С неё открывается великолепная панорама Алматы и хребта Заилийского Алатау с его заснеженными вершинами. В 2006 году на горе открылся развлекательный центр «Парк Кок Тобе». В мае 2007 года группой энтузиастов на горе был установлен первый в СНГ Памятник группе The Beatles. В парке расположен «фонтан желаний», выполненный в форме яблока. На территории парка расположены площадки с горками, качелями и разными локациями, скалодром, детский городок, аттракционы, колесо обозрения, верёвочный парк. Галерея Примечания
Кок-Тьобе

Кок-Тьобе, Кок-Тюбе (каз. Көктөбе — «Зелений або Блакитний (Небесний) пагорб») — гора у Казахстані, розташована біля міста Алмати. Гора є привабливим туристичним об'єктом. На горі розташована Алматинська телевежа, висота якої сягає 371,5 м. На Кок-Тьобе дістатись можна на автомобілі чи за допомогою автоматизованої канатної дороги. У 2007 році на горі було встановлено другий на пострадянському просторі (після Донецька) пам'ятник гурту «The Beatles». Галерея Примітки
Karaozek

Karaozek (Russian: Караозек) is a rural locality (a selo) in Vatazhensky Selsoviet, Krasnoyarsky District, Astrakhan Oblast, Russia. The population was 552 as of 2010. There are 4 streets. Geography Karaozek is located 24 km east of Krasny Yar (the district's administrative centre) by road. Koshelevka is the nearest rural locality. References
Караозек (Астраханская область)

Караозе́к (каз. Қараөзек) — село в Красноярском районе Астраханской области России, входит в состав сельского поселения Ватаженский сельсовет. География Село расположено в 61 км на восток от областного центра — города Астрахани и в 23 км от районного центра — села Красный Яр близ границы с Казахстаном. Рядом с селом пролегает автотрасса Астрахань — Атырау, на которой размещается МАПП «Караозек». История В 1924 году образовался Совет «Караозек», в него вошли степные аулы, расположенные к юго-западу от Есекея. В 1930 году был создан колхоз «Жана талап». В начале 1934 года его разделили на два, второй назвали в честь ХYII партсъезда ВКП(б). В 1961 году земли колхоза имени XYII партсъезда присоединили к Байбеку, а Караозек стал производственным участком колхоза «Родина». В 1980 году производственный участок «Караозек» передали колхозу «Знамя», центральная усадьба которого находилась в Ватажном. В 1991 году караозекцы решили идти своим путём, отделились от колхоза и создали ассоциацию крестьянских хозяйств «Караозек».. С 2006 до 2016 гг. село образовывало одноимённое муниципальное образование село Караозек со статусом сельского поселения как единственный населённый пункт в его составе. Законом Астраханской области от 1 августа 2016 года сельские поселения село Караозек, Ватаженский сельсовет и Кривобузанский сельсовет объединены в Ватаженский сельсовет с административным центром в селе Ватажное, село Караозек вошло в состав Ватаженского сельсовета. Население Численность населенияГод510520530540550560570200120042007201020132016Караозек (Астраханская область)Статистика населения.mw-chart-a10c295650cf4e99fc2f9d4f55f686d6163ed93a6744b001c8ed0820838df59927b444ccd9ab1ec883b14602eae5155b1aabfc3a79c92b67755d417f3d30597a__zr238656-cls-1229424:hover{pointer-events:none}.mw-chart-a10c295650cf4e99fc2f9d4f55f686d6163ed93a6744b001c8ed0820838df59927b444ccd9ab1ec883b14602eae5155b1aabfc3a79c92b67755d417f3d30597a__zr238656-cls-1229425:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,1)}.mw-chart-a10c295650cf4e99fc2f9d4f55f686d6163ed93a6744b001c8ed0820838df59927b444ccd9ab1ec883b14602eae5155b1aabfc3a79c92b67755d417f3d30597a__zr238656-cls-1229426:hover{cursor:pointer}.mw-chart-a10c295650cf4e99fc2f9d4f55f686d6163ed93a6744b001c8ed0820838df59927b444ccd9ab1ec883b14602eae5155b1aabfc3a79c92b67755d417f3d30597a__zr238656-cls-1229427:hover{cursor:pointer;fill:rgba(82,130,235,1)}.mw-chart-a10c295650cf4e99fc2f9d4f55f686d6163ed93a6744b001c8ed0820838df59927b444ccd9ab1ec883b14602eae5155b1aabfc3a79c92b67755d417f3d30597a__zr238656-cls-1229428:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,0)} Примечания Ссылки Сайт администрации Архивная копия от 11 сентября 2014 на Wayback Machine
Караозек (Астраханська область)

Караозек (рос. Караозек) — село у Красноярському районі Астраханської області Російської Федерації. Населення становить 568 осіб. Входить до складу муніципального утворення Ватаженська сільрада. Історія Населений пункт розташований на території українського етнічного та культурного краю Жовтий Клин. Від 1925 року належить до Красноярського району. Згідно із законом від 6 серпня 2004 року органом місцевого самоврядування є Ватаженська сільрада. Населення Примітки
Soldatskoe Valley Cross Country Skiing and Biathlon Stadium

Soldatskoe Valley Cross Country Skiing and Biathlon Stadium, also known as "Alatau" Cross Country Skiing and Biathlon Stadium (Kazakh: «Алатау» шаңғы және биатлон стадиондарының кешені, Alataý shańǵy jáne bıatlon stadıondarynyń kesheni; Russian: Комплекс лыжного и биатлонного стадионов "Алатау") is a cross-country skiing and biathlon venue located at the Soldatskoye Valley in the Talgar District of Almaty Region, Kazakhstan. Characteristics Situated around 30 kilometers (19 mi) from the town center and at 1,460 meters (4,790 ft) above mean sea level, it has one stadium area, both for cross-country and for biathlon. The venue was built for the 2011 Asian Winter Games and is homologated by International Ski Federation The stadium buildings are located in the center of the complex, and the tracks are located taking into account the possibility of simultaneous competitions in both stadiums in different disciplines. In May 2021, the public organization "Alma-Qala'21" planted 50 trees on the territory of the complex. The complex consists of two independent stadiums connected by a hotel and a service complex. The capacity of each stadium is 3,100 people, of which 1,800 seats and 1,300 standing seats. The maximum length of the ski slopes is 10 km, which consists of two independent circles 5 km (red) + 5 km (blue). The maximum length of the biathlon trails is 4 km. The total length of the trails is 14 km. Competitions The ski and biathlon complex regularly hosts biathlon and cross-country skiing competitions at the national level, such as championships and cups of Kazakhstan. The complex also hosted a number of international competitions: 2011 - VII Asian Winter Games biathlon ski racing ski orienteering 2014 - Asian Biathlon Championship 2017 - 28th Winter Universiade biathlon ski racing Nordic combined (competitions were also held at the ski jumping complex) References