NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Сосновка (Павлодарская область)

Сосновка (каз. Сосновка) — село в Щербактинском районе Павлодарской области Казахстана. Расположено в 25 км к северу от районного центра — села Шарбакты и в 105 км к северо-востоку от областного центра — города Павлодара. Административный центр Сосновского сельского округа. Код КАТО — 556857100. История Село было основано крестьянами-переселенцами в 1908 году на урочище Жангыз-Карагай. В 1929 году в селе был организован первый колхоз «Цюрупа», с 1930 года — колхоз имени Сталина. В 1930-х годах в селе была организована Цюрупинская МТС. После ликвидации МТС и на базе колхозов имени Жданова, «Искра», «Заря Советов», имени Калинина был создан зерновой совхоз «Сосновский» Население В 1985 году в селе проживало 1222 человек. В 1999 году население села составляло 939 человек (477 мужчин и 462 женщины). По данным переписи 2009 года, в селе проживало 505 человек (244 мужчины и 261 женщина). Примечания
Сосновка (Щербактинський район)

Сосно́вка (каз. Сосновка) — село у складі Щербактинського району Павлодарської області Казахстану. Адміністративний центр Сосновського сільського округу. Населення — 458 осіб (2021; 505 у 2009, 939 у 1999, 1258 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: німці — 41 % росіяни — 30 % українці — 23 % Примітки Джерела Аркуш карти N-44-109. Масштаб: 1 : 100 000. (рос.) Зазначити дату випуску/стану місцевості. Посилання На Вікімапії
Бородино (Восточно-Казахстанская область)

Бородино (каз. Бородино) — село в Алтайском районе Восточно-Казахстанской области Казахстана. Входит в состав Никольского сельского округа. Код КАТО — 634843300. Население В 1999 году население села составляло 801 человек (365 мужчин и 436 женщин). По данным переписи 2009 года, в селе проживало 645 человек (315 мужчин и 330 женщин). Примечания
Бородіно (Казахстан)

Боро́діно (каз. Бородино) — село у складі Алтайського району Східноказахстанської області Казахстану. Входить до складу Нікольського сільського округу. Населення — 395 осіб (2021; 645 у 2009, 801 у 1999, 798 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: росіяни — 71 % казахи — 22 % Примітки Джерела Аркуш карти M-45-85 Соловьёво. Масштаб: 1 : 100 000. Стан місцевості на 1978 р. Видання 1986 р. (рос.) Посилання На Вікімапії [Архівовано 25 серпня 2011 у WebCite]
Борыктал

Борыктал (каз. Борықтал) — село в Павлодарской области Казахстана. Находится в подчинении городской администрации Аксу. Входит в состав Кызылжарского сельского округа. Код КАТО — 551659200. Население В 1999 году население села составляло 342 человека (162 мужчины и 180 женщин). По данным переписи 2009 года, в селе проживало 250 человек (110 мужчин и 140 женщин). Примечания
Бориктал

Борикта́л (каз. Борықтал) — село у складі Аксуської міської адміністрації Павлодарської області Казахстану. Входить до складу Кизилжарського сільського округу. Населення — 120 осіб (2021; 250 у 2009, 342 у 1999, 379 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: казахи — 100 % Станом на 1989 рік село називалось Баринтал. Примітки Джерела Аркуш карти N-43-130. Масштаб: 1 : 100 000. (рос.) Зазначити дату випуску/стану місцевості. Посилання На Вікімапії [Архівовано 25 серпня 2011 у WebCite]
Луговое (Восточно-Казахстанская область)

Лугово́е (каз. Луговое) — село в Шемонаихинском районе Восточно-Казахстанской области Казахстана, входит в состав Октябрьского сельского округа. Код КАТО — 636847300. География Село расположено на северо-западе Шемонаихинского района, в 10 километрах к северо-западу от административного центра сельского округа села Октябрьское, в 12 километрах к северо-западу от районного центра города Шемонаиха. Ближайшая железнодорожная станция Шемонаиха — расположена в 14 километрах к югу от села (по дороге — 18 км). Соседние населённые пункты: Горкуново в 8 километрах к западу, Красная Шемонаиха в 8 километрах к юго-востоку. Транспортное сообщение осуществляется автомобильной дорогой KF SH-01 «Шемонаиха — Октябрьское — Луговое». Высота центра населённого пункта — 491 метров над уровнем моря. Население Процентное соотношение численно-преобладающих национальностей согласно переписи 1989 года: Примечания
Лугове (Шемонаїхинський район)

Лугове́ (каз. Луговое) — село у складі Шемонаїхинського району Східноказахстанської області Казахстану. Входить до складу Октябрського сільського округу. Населення — 236 осіб (2021; 341 у 2009, 440 у 1999, 458 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: німці — 39 % росіяни — 38 % Примітки Джерела Аркуш карти M-44-44 Успенка. Масштаб: 1 : 100 000. Стан місцевості на 1964 р. Видання 1968 р. (рос.) Посилання На Вікімапії [Архівовано 25 серпня 2011 у WebCite]
Бугубай

Бугубай (каз. Бұғыбай) — село в Маканчинском районе Абайской области Казахстана. Входит в состав Каратальского сельского округа. Код КАТО — 636469400. Население В 1999 году население села составляло 265 человек (137 мужчин и 128 женщин). По данным переписи 2009 года, в селе проживали 224 человека (122 мужчины и 102 женщины). Примечания
Бугубай

Бугуба́й (каз. Бұғыбай) — село у складі Маканчинського району Абайської області Казахстану. Входить до складу Каратальського сільського округу. Населення — 225 осіб (2021; 224 у 2009, 265 у 1999, 321 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: казахи — 100 % Станом на 1989 рік село називалось Бугібай, у радянські часи мало також назву Бугибай. Примітки Джерела Аркуш карти L-44-46 Чугучак. Масштаб: 1 : 100 000. Видання 1973 р. (рос.) Посилання Вікімапії [Архівовано 18 серпня 2020 у Wayback Machine.]
Бугумуюз

Бугумуюз (каз. Бұғымүйіз, до 199? г. — Сорвёнок) — аул в Куршимском районе Восточно-Казахстанской области Казахстана. Входит в состав Тоскаинского сельского округа. Код КАТО — 635239300. Население В 1999 году население аула составляло 259 человек (135 мужчин и 124 женщины). По данным переписи 2009 года, в ауле проживало 112 человек (61 мужчина и 51 женщина). Примечания
Бугумуюз

Бугумую́з (каз. Бұғымүйіз) — село у складі Маркакольського району Східноказахстанської області Казахстану. Входить до складу Тоскаїнського сільського округу. Населення — 73 особи (2021; 112 у 2009, 259 у 1999, 263 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: казахи — 100 % Станом на 1989 рік село називалося Сорвьонок. Примітки Джерела Аркуш карти M-45-113 Бобровка. Масштаб: 1 : 100 000. Стан місцевості на 1974 р. Видання 1982 р. (рос.) Посилання На Вікімапії [Архівовано 18 серпня 2020 у Wayback Machine.]
Букебай

Букебай (каз. Бөкебай) — село в Бескарагайском районе Абайской области Казахстана. Входит в состав Баскольского сельского округа. Код КАТО — 633633300. Население В 1999 году население села составляло 390 человек (192 мужчины и 198 женщин). По данным переписи 2009 года, в селе проживало 345 человек (171 мужчина и 174 женщины). Примечания
Букебай

Букеба́й (каз. Бөкебай) — село у складі Бескарагайського району Абайської області Казахстану. Входить до складу Баскольського сільського округу. Населення — 269 осіб (2021; 345 у 2009, 390 у 1999, 399 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: казахи — 44 % росіяни — 32 % Примітки Джерела Аркуш карти M-44-27 Семёновка. Масштаб: 1 : 100 000. Стан місцевості на 1983 р. Видання 1987 р. (рос.) Посилання На Вікімапії [Архівовано 18 серпня 2020 у Wayback Machine.]
Булак (Абайская область)

Булак (каз. Бұлақ) — село в Жанасемейском районе Абайской области Казахстана. Входит в состав Новобаженовского сельского округа. Код КАТО — 632853300. Население В 1999 году население села составляло 729 человек (364 мужчины и 365 женщин). По данным переписи 2009 года, в селе проживало 675 человек (331 мужчина и 344 женщины). Примечания
Булак (Жанасемейський район)

Була́к (каз. Бұлақ) — село у складі Жанасемейського району Абайської області Казахстану. Входить до складу Новобаженовського сільського округу. Населення — 557 осіб (2021; 675 у 2009, 729 у 1999, 1086 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: казахи — 69 % росіяни — 22 % Примітки Джерела Аркуш карти M-44-66 Булак. Масштаб: 1 : 100 000. Стан місцевості на 1975 р. Видання 1979 р. (рос.) Посилання На Вікімапії [Архівовано 18 серпня 2020 у Wayback Machine.]
Булгартабыты

Булгартабыты (каз. Былғары табыты) — село в Куршимском районе Восточно-Казахстанской области Казахстана. Входит в состав Теректинского сельского округа. Код КАТО — 635235400. Население В 1999 году население села составляло 249 человек (128 мужчин и 121 женщина). По данным переписи 2009 года, в селе проживали 124 человека (70 мужчин и 54 женщины). Примечания
Булгартабити

Булгартабити́ (каз. Былғары табыты) — село у складі Маркакольського району Східноказахстанської області Казахстану. Входить до складу Маркакольського сільського округу. Населення — 58 осіб (2021; 124 у 2009, 249 у 1999, 310 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: казахи — 100 % Станом на 1989 рік село називалось Булгар-Табити. Примітки Джерела Аркуш карти M-45-136 Карашилик. Масштаб: 1 : 100 000. Стан місцевості на 1965 р. Видання 1973 р. (рос.) Посилання На Вікімапії [Архівовано 18 серпня 2020 у Wayback Machine.]
Бурлыагаш

Бурлыагаш (каз. Бүрліағаш) — упразднённое село в Жарминском районе Восточно-Казахстанской области Казахстана. Входило в состав Калбатауского сельского округа. Код КАТО — 634430300. Ликвидировано в 2013 году. Население В 1999 году население села составляло 111 человек (53 мужчины и 58 женщин). По данным переписи 2009 года, в селе проживало 68 человек (34 мужчины и 34 женщины). Примечания
Бутаково (Восточно-Казахстанская область)

Бутаково (каз. Бутаково) — село в Восточно-Казахстанской области Казахстана. Входит в состав городской администрации Риддера. До 2013 года входило в состав упразднённой Ульбинской поселковой администрации. Код КАТО — 632431200. Население В 1999 году население села составляло 335 человек (163 мужчины и 172 женщины). По данным переписи 2009 года, в селе проживало 269 человек (130 мужчин и 139 женщин). По данным переписи 2023 в Бутаково проживает меньше 150 человек. Есть школа и пилорама, Магазин Бутачанка , Примечания
Бутаково (Казахстан)

Бута́ково (каз. Бутаково) — село у складі Ріддерської міської адміністрації Східноказахстанської області Казахстану. Населення — 178 осіб (2021; 269 у 2009, 335 у 1999, 367 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: росіяни — 100 % Примітки Джерела Аркуш карти M-44-71 Ульба. Масштаб: 1 : 100 000. Стан місцевості на 1964 р. Видання 1968 р. (рос.) Посилання На Вікімапії [Архівовано 18 серпня 2020 у Wayback Machine.]
Быструха (Восточно-Казахстанская область)

Быструха (каз. Быструха) — село в Глубоковском районе Восточно-Казахстанской области Казахстана. Административный центр Быструшинского сельского округа. Находится примерно в 39 км к северо-востоку от районного центра, посёлка Глубокое. Код КАТО — 634055100. Население В 1999 году население села составляло 1662 человека (798 мужчин и 864 женщины). По данным переписи 2009 года в селе проживали 1434 человека (712 мужчин и 722 женщины). Известные уроженцы, жители Ященкова, Анисья Савельевна — Герой Социалистического Труда (1971). Примечания
Биструха (Казахстан)

Бистру́ха (каз. Быструха) — село у складі Глибоківського району Східноказахстанської області Казахстану. Адміністративний центр Биструшинського сільського округу. Населення — 1069 осіб (2021; 1434 у 2009, 1662 у 1999, 1799 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: росіяни — 100 % Примітки Джерела Аркуш карти M-44-58 Быструха. Масштаб: 1 : 100 000. Стан місцевості на 1964 р. Видання 1968 р. (рос.) Посилання На Вікімапії [Архівовано 25 серпня 2011 у WebCite]
Майтубек (Павлодарская область)

Майтубек (каз. Майтүбек, до 1994 г. — Жанатурмыс) — село в Майском районе Павлодарской области Казахстана. Административный центр и единственный населённый пункт Майтубекского сельского округа. Код КАТО — 555649100. Население В 1999 году население села составляло 1092 человека (541 мужчина и 551 женщина). По данным переписи 2009 года, в селе проживало 635 человек (311 мужчин и 324 женщины). Примечания
Майтубек (Майський район)

Майтубе́к (каз. Майтүбек) — село у складі Майського району Павлодарської області Казахстану. Адміністративний центр та єдиний населений пункт Майтубецького сільського округу. Населення — 502 особи (2021; 635 у 2009, 1092 у 1999, 1416 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: казахи — 42 % росіяни — 31 % До 1994 року село називалось Жанатурмис. Примітки Джерела Аркуш карти M-44-7 Сросты. Масштаб: 1 : 100 000. Стан місцевості на 1983 р. Видання 1987 р. (рос.) Посилання На Вікімапії [Архівовано 25 серпня 2011 у WebCite]
Макеевка (Восточно-Казахстанская область)

Макеевка (каз. Макеевка) — село в Уланском районе Восточно-Казахстанской области Казахстана. Входит в состав Усть-Каменогорского сельского округа. Код КАТО — 636265300. Население В 1999 году население села составляло 373 человека (162 мужчины и 211 женщин). По данным переписи 2009 года, в селе проживало 389 человек (193 мужчины и 196 женщин). Примечания
Макієвка (Уланський район)

Макі́євка (каз. Макеевка) — село у складі Уланського району Східноказахстанської області Казахстану. Входить до складу Усть-Каменогорського сільського округу. Населення — 272 особи (2021; 389 у 2009, 373 у 1999, 539 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: росіяни — 100 % Примітки Джерела Аркуш карти M-44-69 Глубокое. Масштаб: 1 : 100 000. Стан місцевості на 1964 р. Видання 1968 р. (рос.) Посилання На Вікімапії [Архівовано 25 серпня 2011 у WebCite]
Малайсары (Павлодарская область)

Малайсары (каз. Малайсары, до 1994 года — Кирово) — село в Майском районе Павлодарской области Казахстана. Расположено в 127 км к юго-востоку от областного центра — Павлодара и в 13 км к юго-востоку от районного центра — села Коктобе. Административный центр Малайсаринского сельского округа. Код КАТО — 555651100. Названо в честь казахского батыра Малайсары Токтауылулы. Село было центральной усадьбой бывшего овцеводческого совхоза имени Кирова, образованного в 1962 году на базе колхозов. Население В 1985 году в селе проживало 1502 человек. В 1999 году население села составляло 1012 человек (516 мужчин и 496 женщин). По данным переписи 2009 года, в селе проживали 692 человека (341 мужчина и 351 женщина). Примечания
Малайсари (Майський район)

Малайсари́ (каз. Малайсары) — село у складі Майського району Павлодарської області Казахстану. Адміністративний центр Малайсаринського сільського округу. Населення — 550 осіб (2021; 692 у 2009, 970 у 1999, 1299 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: казахи — 77 % До 1994 року село називалось Кірово. Примітки Джерела Аркуш карти M-43-24. Масштаб: 1 : 100 000. (рос.) Зазначити дату випуску/стану місцевості. Посилання На Вікімапії [Архівовано 25 серпня 2011 у WebCite]
Спутник (Павлодарская область)

Спутник (каз. Спутник) — станция в Павлодарской области Казахстана. Находится в подчинении городской администрации Аксу. Входит в состав Пограничного сельского округа. Код КАТО — 551665500. Население В 1999 году население станции составляло 472 человека (230 мужчин и 242 женщины). По данным переписи 2009 года, в населённом пункте проживали 323 человека (143 мужчины и 180 женщин). Примечания
Спутник (Казахстан)

Спу́тник (каз. Спутник) — станційне селище у складі Аксуської міської адміністрації Павлодарської області Казахстану. Входить до складу Достицького сільського округу. Населення — 270 осіб (2021; 323 у 2009, 472 у 1999, 699 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: росіяни — 57 % Примітки Джерела Аркуш карти N-43-141. Масштаб: 1 : 100 000. (рос.) Зазначити дату випуску/стану місцевості. Посилання На Вікімапії [Архівовано 25 серпня 2011 у WebCite]
Малая Владимировка (Абайская область)

Малая Владимировка (каз. Малая Владимировка) — село в Бескарагайском районе Абайской области Казахстана. Административный центр Маловладимировского сельского округа. Находится примерно в 9 км к северо-западу от районного центра, села Бескарагай. Код КАТО — 633645100. Население В 1999 году население села составляло 1717 человек (815 мужчин и 902 женщины). По данным переписи 2009 года, в селе проживало 1268 человек (635 мужчин и 633 женщины). Примечания
Мала Владимировка

Мала Влади́мировка (каз. Мала Владимировка) — село у складі Бескарагайського району Абайської області Казахстану. Адміністративний центр Маловладимировського сільського округу. Населення — 910 осіб (2021; 1268 у 2009, 1717 у 1999, 1954 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: росіяни — 59 % Примітки Джерела Аркуш карти M-44-39 Бол Владимировка. Масштаб: 1 : 100 000. Стан місцевості на 1961 р. (рос.) Посилання На Вікімапії [Архівовано 25 серпня 2011 у WebCite]
Васильевка (Зыряновский район)

Васильевка (каз. Васильевка) — село в Зыряновском районе Восточно-Казахстанской области Казахстана. Входит в состав Первороссийского сельского округа. Код КАТО — 634847200. Население В 1999 году население села составляло 358 человек (170 мужчин и 188 женщин). По данным переписи 2009 года, в селе проживало 220 человек (117 мужчин и 103 женщины). Примечания
Васильєвка (Алтайський район)

Васи́льєвка (каз. Васильевка) — село у складі Алтайського району Східноказахстанської області Казахстану. Входить до складу Полянського сільського округу. Населення — 161 особа (2021; 220 у 2009, 358 у 1999, 416 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: росіяни — 100 % Примітки Джерела Аркуш карти M-44-84 Первороссийское. Масштаб: 1 : 100 000. Стан місцевості на 1978 р. Видання 1984 р. (рос.) Посилання На Вікімапії [Архівовано 25 серпня 2011 у WebCite]
Малонарымка

Малонарымка (каз. Кіші Нарым) — село в Улькен Нарынском районе Восточно-Казахстанской области Казахстана. Входит в состав Солоновского сельского округа. Код КАТО — 635463200. Население В 1999 году население села составляло 1138 человек (540 мужчин и 598 женщин). По данным переписи 2009 года, в селе проживало 867 человек (407 мужчин и 460 женщин). Примечания
Малонаримка

Малонари́мка (каз. Кіші Нарым) — село у складі Улькен-Наринського району Східноказахстанської області Казахстану. Входить до складу Солоновського сільського округу. Населення — 583 особи (2021; 867 у 2009, 1138 у 1999, 1255 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: казахи — 60 % росіяни — 32 % Примітки Джерела Аркуш карти M-45-98 Новоберёзовка. Масштаб: 1 : 100 000. Стан місцевості на 1980 р. Видання 1987 р. (рос.) Посилання На Вікімапії [Архівовано 25 серпня 2011 у WebCite]
Старая Крепость

Старая Крепость (каз. Старая Крепость) — село в Бескарагайском районе Абайской области Казахстана. Входит в состав Глуховского сельского округа. Код КАТО — 633637600. Население В 1999 году население села составляло 100 человек (53 мужчины и 47 женщин). По данным переписи 2009 года, в селе проживало 125 человек (65 мужчин и 60 женщин). Примечания
Стара Крепость

Стара Кре́пость (каз. Старая Крепость) — село у складі Бескарагайського району Абайської області Казахстану. Входить до складу Глуховського сільського округу. Населення — 133 особи (2021; 125 у 2009, 100 у 1999). Примітки Джерела Аркуш карти M-44-53 Семипалатинск. Масштаб: 1 : 100 000. Стан місцевості на 1975 р. Видання 1979 р. (рос.) Посилання На Вікімапії
Манырак

Манырак (каз. Маңырақ, до 1992 г. — Покровка) — аул в Тарбагатайском районе Восточно-Казахстанской области Казахстана. Административный центр Маныракского сельского округа. Код КАТО — 635857100. Население В 1999 году население аула составляло 1848 человек (953 мужчины и 895 женщин). По данным переписи 2009 года, в ауле проживало 1338 человек (701 мужчина и 637 женщин). Примечания
Манирак

Манира́к (каз. Маңырақ) — село у складі Тарбагатайського району Східноказахстанської області Казахстану. Адміністративний центр Манирацького сільського округу. Населення — 895 осіб (2021; 1338 у 2009, 1848 у 1999, 1830 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: казахи — 100 % До 1992 року село називалося Покровка. Примітки Джерела Аркуш карти L-44-24 Акжар. Масштаб: 1 : 100 000. Стан місцевості на 1981 р. Видання 1982 р. (рос.) Посилання На Вікімапії [Архівовано 25 серпня 2011 у WebCite]
Верх-Уба

Верх-Уба́ (каз. Жоғарғыоба) — село у складі Шемонаїхинського району Східноказахстанської області Казахстану. Адміністративний центр та єдиний населений пункт Верх-Убинського сільського округу. Населення — 1764 особи (2021; 2315 у 2009, 3174 у 1999, 3008 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: росіяни — 100 % Станом на 1989 рік село називалось Верхуба, у радянські часи мало також назву Верхубінка. Уродженці Людмила Іванівна Нуйкіна — радянська розвідниця-нелегал, полковник у відставці Служби зовнішньої розвідки Російської Федерації. Примітки Джерела Аркуш карти M-44-57 Верхубинка. Масштаб: 1 : 100 000. Стан місцевості на 1964 р. Видання 1968 р. (рос.) Посилання На Вікімапії
Маралды (Курчумский район)

Маралды (каз. Маралды, до 1992 г. — Маралиха) — аул в Курчумском районе Восточно-Казахстанской области Казахстана. Административный центр Маралдинского сельского округа. Код КАТО — 635257100. Население В 1999 году население аула составляло 1312 человек (707 мужчин и 605 женщин). По данным переписи 2009 года, в ауле проживали 833 человека (434 мужчины и 399 женщин). Примечания
Маралди (Курчумський район)

Маралди́ (каз. Маралды) — село у складі Курчумського району Східноказахстанської області Казахстану. Адміністративний центр Маралдинського сільського округу. Населення — 470 осіб (2021; 833 у 2009, 1227 у 1999, 1614 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: казахи — 100 % До 1992 року село називалося Мараліха. Примітки Джерела Аркуш карти M-45-110 Маралиха. Масштаб: 1 : 100 000. Стан місцевості на 1980 р. Видання 1988 р. (рос.) Посилання На Вікімапії [Архівовано 30 травня 2019 у Wayback Machine.]
Маралды (Щербактинский район)

Маралды (каз. Маралды) — станция в Щербактинском районе Павлодарской области Казахстана. Входит в состав Хмельницкого сельского округа. Код КАТО — 556863300. Население В 1999 году население станции составляло 551 человек (259 мужчин и 292 женщины). По данным переписи 2009 года, в населённом пункте проживал 441 человек (184 мужчины и 257 женщин). Примечания
Маралди (Щербактинський район)

Маралди́ (каз. Маралды) — станційне селище у складі Щербактинського району Павлодарської області Казахстану. Входить до складу Жилибулацького сільського округу. Населення — 458 осіб (2021; 441 у 2009, 551 у 1999, 663 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: росіяни — 35 % казахи — 27 % українці — 25 % Станом на 1989 рік селище мало статус села. Примітки Джерела Аркуш карти N-43-132. Масштаб: 1 : 100 000. (рос.) Зазначити дату випуску/стану місцевості. Посилання На Вікімапії [Архівовано 30 травня 2019 у Wayback Machine.]
Стеклянка (Бескарагайский район)

Стеклянка (каз. Стеклянка) — село в Бескарагайском районе Абайской области Казахстана. Входит в состав Глуховского сельского округа. Находится примерно в 54 км к юго-востоку от районного центра, села Бескарагай. Код КАТО — 633637700. Население В 1999 году население села составляло 528 человек (257 мужчин и 271 женщина). По данным переписи 2009 года, в селе проживали 474 человека (234 мужчины и 240 женщин). Примечания
Стєклянка

Стєкля́нка (каз. Стеклянка) — село у складі Бескарагайського району Абайської області Казахстану. Входить до складу Глуховського сільського округу. Населення — 348 осіб (2021; 474 у 2009, 528 у 1999, 616 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: казахи — 46 % росіяни — 43 % Примітки Джерела Аркуш карти M-44-52 Глуховка. Масштаб: 1 : 100 000. Стан місцевості на 1969 р. Видання 1980 р. (рос.) Посилання На Вікімапії
Верхние Таинты

Верхние Таинты (каз. Жоғарғы Тайынты) — село в Уланском районе Восточно-Казахстанской области Казахстана. Входит в состав Таргынского сельского округа. Находится примерно в 63 км к юго-востоку от районного центра, посёлка Касыма Кайсенова. Код КАТО — 636273300. Население В 1999 году население села составляло 717 человек (355 мужчин и 362 женщины). По данным переписи 2009 года в селе проживало 625 человек (323 мужчины и 302 женщины). По данным переписи 2021 года в селе проживало 340 человек (187 мужчины и 153 женщины) Примечания
Верхні Таїнти

Верхні Таїнти́ (каз. Жоғарғы Тайынты) — село у складі Уланського району Східноказахстанської області Казахстану. Входить до складу Таргинського сільського округу. Населення — 340 осіб (2021; 625 у 2009, 717 у 1999, 782 у 1989). Національний склад станом на 1989 рік: казахи — 100 % Станом на 1989 рік село називалось Верхня Тайинта. Примітки Джерела Аркуш карти M-44-95 Белогорский. Масштаб: 1 : 100 000. Стан місцевості на 1981 р. Видання 1985 р. (рос.) Посилання На Вікімапії