Северноказахстанска област

Северноказахстанска област (на казахски: Солтүстік Қазақстан облысы; на руски: Северо-Казахстанская область) е една от 14-те области на Казахстан. Площ 97 993 km² (най-малката по големина в Казахстан, 3,6% от нейната площ). Население на 1 януари 2019 г. 554 517 души (най-малката по население в Казахстан, 3,02% от нейното население). Административен център град Петропавловск. Разстояние от Астана до Петропавловск 491 km. Историческа справка През 1752 г. на десния бряг на река Ишим е основано военно укрепление, което през 1807 г. е утвърдено за град Петропавловск. Останалите 4 града в областта са признати за такива през 1962 г. (Таинша) и 1969 г. Северноказахстанска област е образувана на 27 юли 1936 г. На 14 октомври 1939 г. 11 района от южната част на областта са отделени и присъединени към новообразуваната Акмолинска област. През 1997 г. Кокчетавска област е закрита и територията ѝ е присъединена към Северноказахстанска област. На 10 април 1999 г. 3 района са предадени на Акмолинска област, в т.ч. и град Кокшетау (бивш Кокчетав), който става областен център на Акмолинска област. Географска характеристика Северноказахстанска област е разположена в най-северната част на Казахстан. На север граничи с Курганска, Тюменска и Омска област на Русия, изток – с Павлодарска област, на юг – с Акмолинска област и на запад – с Костанайска област. В тези си граници заема площ от 97 993 km² (най-малката по големина в Казахстан, 3,6% от нейната площ). Дължина от запад на изток 500 km, ширина от север на юг 300 km. Северноказахстанска област заема южната периферия на Западносибирската равнина, а на юг в пределите ѝ навлизат най-северните разклонения на Казахската хълмиста земя с максимална височина 523 m (53.102222, 68.328056), разположена северно от езерото Имантау. На север и изток в релефа преобладават многочислените езерни понижения, малки степни блюдца, ниски възвишения и ували с малки котловини между тях. Тук надморската височина варира от 115 – 120 m на североизток до 200 m на запад и югозапад. Източната част е заета от Ишимската равнина с височина от 70 до 200 m. Климатът е рязко континентален, с продължителна (над 5 месеца), студена и малоснежна зима и горещо лято с характерни силни и сухи югозападни ветрове. Средна януарска температура от -19,5 °C на север до -16 °C на юг. Средната юлска температура се колебае от 18,8 °C на север до 20 °C на югозапад. Годишната сума на валежите варира от около 230 mm на изток до 300 – 340 mm на север, като 3/4 от тях падат през летния период. Продължителността на вегетационния период (минимална денонощна температура 5 °C) е от 109 – 129 денонощия на север до 165 – 175 денонощия на югозапад. Речната мрежа в областта е рядка. Всички реки през пролетта силно се разливат, през лятото намаляват и пресъхват частично или напълно. В западната част на областта от юг-югозапад на север-североизток на протежение от 520 km преминава участък от средното течение на река Ишим (от басейна на Об) с притоците си Акан-Бурлък и Иман-Бурлък. В най-източната част протича река Силети с най-долното си течение. В Северноказахстанска област има над 1200 езера, като много от тях през лятото периодично пресъхват. Преобладават сладководните езера (Шагалалътениз, Северен и Южен Как, Акуш, Таранкол, Менгисор и др.), както и множество солени (Атансор, Майлисор, Шалкар, Калмакол, Силетитениз, Теке, Улкен-Карой, Киши-Карой, Калибек, Алабота и др.). Северноказахстанска област попада в пределите на лесостепната и степната зони. В лесостепната зона се обособяват южна лесостеп и бодлива лесостеп. Южната лесостеп заема северните чести на областта и представлява съчетание от брезови и осиково-брезови гори, развити върху сиви горски почви и солоди с тревисто-ливадни степи, развити върху излужени черноземни и ливадно-черноземни почви. Срещат се и множество блата обрасли с тръстика. Бодливата лесостеп заема по-голямата част от територията на областта и е развита върху обикновени черноземи, като голяма част от нея представляват обработваеми земи. Горите заемат около 8% от площта на областта и са предимно брезови. На изток, в затворените котловини и около големите солени езера е развита пелиново-солянково-ливадна растителност. В областта се срещат лос, сибирска сърна, вълк, лисица, заек, гризачи (полска и степна мишка, хамстер, лалугер и др.). Население На 1 януари 2019 г. населението на Северноказахстанска област област е наброявало 554 517 души (3,02% от населението на Казахстан). Гъстота 5,86 души/km². Административно-териториално деление В административно-териториално отношение Северноказахстанска област се дели на 13 административни района, 5 града, в т.ч. 1 град с областно подчинение и 4 град с районно подчинение, селища от градски тип няма и 2 градски района в град Петропавловск. Външни препратки Официален уебсайт Източници