NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Buchtarma vattenkraftverk

Buchtarma vattenkraftverk (kazakiska; Бұқтырма Су Электр Стансасы, Buchtarminskaja GES) är ett vattenkraftverki i floden Irtysj i Kazakstan. Det ligger fem kilometer uppströms staden Serebrjansk i provinsen Östkazakstan. "Buchtarma" är ett kakaziskt ord som kan översättas med "hinder" eller "blockering". Den 90 meter höga Bukhtarmadammen ligger några kilometer nedströms den plats där floden Buchtarma tidigare utmynnade i Irtysj. Kraftverket har nio Francisturbiner med en sammanlagd effekt på 675 megawatt, det genererar ungefär 2,5 miljarder kilowattimmar per år. Det uppfördes under tiden inom Sovjetunionen och togs i drift 1960. Det drivs av det kakaziska gruvföretaget Kazzinc LLC under ett långsiktigt koncessionsavtal till 2022. Buchtarma vattenkraftverk används för att generera toppkraft i landets stamnät för att reglera tillgången på elektricitet. Referenser Om Bukhtarma Hydropower Station på Kazzincs webbplats Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från ryskspråkiga Wikipedia, Бухтарминская_ГЭС, 15 mars 2020. Bildgalleri
Бухтарминська ГЕС

Бухтарминська гідроелектростанція — ГЕС на річці Іртиш, нижче гирла річки Бухтарма поблизу міста Серебрянськ, Східноказахстанська область, Казахстан. Входить до Іртишського каскаду ГЕС. Загальні відомості ГЕС побудована за греблевим типом. Склад споруд ГЕС: правобережна бетонна дамба максимальною висотою 80 м; руслова бетонна дамба максимальною висотою 87 м з одним поверхневим водозливним прольотом * довжиною 18 м; пригреблева будівля ГЕС довжиною 212 м; чотирикамерний однонитковий судноплавний шлюз. Гідроелектростанція спроектована інститутом «Ленгідропроект». Потужність ГЕС до реконструкції становила 675 МВт, після реконструкції 2010р. — 738 МВт , середньорічне вироблення 2,6 млрд кВт · год . ГЕС здійснює покриття пікових навантажень в енергосистемі Казахстану. У будівлі ГЕС встановлено 9 гідроагрегатів з радіально-осьовими турбінами РВ 70/0937-В410, працюючими при напорі 61 м, і генераторами СВБ-850/190-48 потужністю по 75 МВт. Виробник турбін — Ленінградський металевий завод, генераторів — новосибірське підприємство «Елсіб». До реконструкції, на станції стояли радіально-осьові турбіни РО-211-ВМ-410 і діагональна турбіна Д45-5-ВМ-435 (станційний номер 7). Один з гідроагрегатів обладнаний експериментальною спіральною камерою з подвійним підведенням води. Напірні споруди ГЕС довжиною 430 м утворюють велике Бухтармінське водосховище, що має у своєму складі озеро Зайсан. Історія будівництва та експлуатації Будівництво ГЕС почалося в 1953 році, перший агрегат пущений в 1960 році, на повну потужність станція введена в 1966 році. Після спорудження греблі утворився підпір висотою 67 м, який поширився по Чорному Іртишу на 100 км, в результаті чого рівень озера Зайсан піднявся на 7 м, площа озера збільшилася в 3 рази і воно стало частиною Бухтарминського водосховища. Спочатку на ГЕС були встановлені турбіни потужністю по 75 МВт, в тому числі, вперше в СРСР, була встановлена ​​експериментальна діагональна гідротурбіна (пізніше турбіни цього типу були встановлені також на Зейській і Колимській ГЕС). З 1960 року станція входила до складу «Алтайенерго», з 1996 року — до складу АТ «Бухтармінська ГЕС», що входить до державного холдингу «Самрук». З 1997 року станція передана в довгострокову концесію АТ «Казцинк», яке і здійснює управління станцією. На ГЕС здійснена масштабна програма технічного переозброєння та реконструкції. Зокрема, в 2001-2010 роках були замінені робочі колеса гідротурбін і реконструйовані гідрогенератори, що дозволило збільшити потужність станції до 738 МВт. Примітки Ресурси Інтернету Бухтарминской ГЭС на сайте АО «Казцинк» [Архівовано 18 жовтня 2013 у Wayback Machine.] Описание Бухтарминской ГЭС на сайте института Ленгидропроект[недоступне посилання з лютого 2019] АО «Казцинк» Фотографии Бухтарминской ГЭС
Qapschaghai-Talsperre

Die Qapschaghai-Talsperre (kasachisch Қапшағай бөгені Qapşağai bögenı; auch Kapshaghai-Talsperre (abgeleitet vom Russischen)) liegt nördlich von Almaty, der ehemaligen Hauptstadt von Kasachstan, bei der Stadt Qonajew (bis 2022 Qapschaghai) am Fluss Ili. Der zugehörige Stausee (Qapschaghai-See) mit einer ungefähren Ausdehnung von 110 km × 30 km hat eine Wasseroberfläche von 1847 km² und einen Speicherraum von 28.140 Millionen m³. Er dient der Wasserversorgung von Almaty und ist nach dem Buchtarma-Stausee einer der beiden größten Stauseen Kasachstans. In einem Wasserkraftwerk wird Strom erzeugt. Die Talsperre hat zwei Absperrbauwerke und zwei Staudämme, einen mit 470 m und einen mit 370 m Länge. Die Kronenlänge wird jedoch an anderer Stelle auch mit 1900 m angegeben. Die größte Höhe beträgt 56 m, alternativ werden aber auch 35,41 m und 52 m genannt. Weitere Charakteristika der beiden Bauwerke sind: Länge: 470 m, Höhe: 50 m; Basisbreite: 450 m, Baustoff: Aschesand Länge: 370 m, Höhe: 56 m, Basisbreite: 270 m, Baustoff: Sandiger Boden Im Jahr 1965 wurde mit dem Bau des Wasserkraftwerks begonnen. Am 29. September 1969 wurde der Ili erstmals abgesperrt und im Mai 1970 begann man mit der Füllung des Stausees. Die erste Turbine nahm ihre Arbeit am 22. Dezember 1970 auf, die vierte am 22. Dezember 1971. Die letzten Bauarbeiten waren 1980 beendet. Die vier Turbinen und Generatoren liefern eine Leistung von 4 × 91 MW = 364 MW. (An anderer Stelle wird von 4 × 108,5 MW = 434 MW gesprochen.) Am See gibt es Badestrände, die beispielsweise von Ausflüglern aus Almaty besucht werden. Siehe auch Liste der größten Talsperren der Erde Liste der größten Stauseen der Erde Liste der größten Wasserkraftwerke der Erde Liste von Talsperren der Welt Weblinks Kapchagay HEPS (engl.) Vlog von R. Engelhardt: Picknick am Qapschaghai-See Einzelnachweise
Kapshagay Hydroelectric Power Plant

The Kapshagay Hydroelectric Power Plant (Kazakh: Қапшағай су электр станциясы, Qapshaǵaı sý elektr stantsııasy; Russian: Капшагайская ГЭС, earlier Капчагайская ГЭС) is a hydroelectricity power plant on the Ili River in Almaty Province of Kazakhstan. Constructed between 1965 and 1970, it has four individual turbines with a nominal output of around 91 MW which will deliver up to 364 MW of power and generates 972 million kilowatt-hours of electricity per year. It is operated by Almaty Power Stations, and fed by Kapchagay Reservoir (resulting from the construction of Kapchagay Dam). References External links
Centrale hydroélectrique de Kapchagaï

La centrale hydroélectrique de Kapchagaï (kazakh : Қапшағай су электр станциясы) est une centrale hydroélectrique dans la rivière Ili dans l'oblys d'Almaty au Kazakhstan. Description Construite entre 1965 et 1970, elle compte quatre turbines Elle est alimentée par le réservoir de Kapchagaï résultant de la construction du barrage de Kapchagaï. Caractéristiques techniques La centrale hydroélectrique de Kapchagay est située en rive. avec une puissance nominale d'environ 91 MW qui fourniront jusqu'à 364 MW de puissance et généreront 972 millions de kilowattheures d'électricité par an Les ouvrages du complexe hydroélectrique comprennent : un barrage en travers du lit de la rivière, de 470 m de long, 50 m de haut et 450 m de large à la base, construit par remblayage à l'aide de sables ; un barrage barrant un ravin, de 370 m de long, 56 m de haut et 270 m de large à la base, constitué de pierres concassées et de sols limono-sableux ; un ouvrage de prise d'eau de 102 m de long et 33 m de haut, équipé de grilles ainsi que de vannes plates pour l'entretien et les réparations d'urgence ; quatre conduites forcées de 8 m de diamètre, réalisées sous forme de tunnels sur une longueur de 92,08 m et de conduites à l'air libre sur une longueur de 10,2 m ; un évacuateur de crues, servant à la fois durant la construction et l'exploitation, d'une capacité de débit de 440 m³/s, situé à gauche du bâtiment de la centrale hydroélectrique, comprenant un canal d'amenée de 930 m de long, un ouvrage de prise d'eau et deux tunnels de section 10 × 12 m et d'une longueur de 150,3 m chacun ; le bâtiment de la centrale hydroélectrique, situé entre le barrage du lit de la rivière et le barrage du ravin ; un canal de décharge. Le bâtiment de la centrale hydroélectrique abrite quatre groupes de production verticaux d'une puissance unitaire de 91 MW ; ceux-ci sont équipés de turbines Kaplan à double réglage de type PL2 50-V-650 (conçues pour une chute nominale de 40,9 m) et d'hydrogénérateurs de type SV 1225/130-56. Les turbines ont été fabriquées par l'usine Tyazhmash de Syzran, tandis que les générateurs ont été produits par l'entreprise Elsib de Novossibirsk. L'électricité est acheminée depuis les générateurs vers quatre transformateurs de puissance TC-125000/220, puis injectée dans le réseau électrique via un poste de transformation extérieur de 220 kV et quatre lignes de transport. Le barrage de la centrale hydroélectrique forme le vaste réservoir de Kapchagaï. Bibliographie Технопромэкспорт, Капчагайская ГЭС, Мoscou, Внешторгиздат, p. 16 Références Voir aussi Article connexe Liens externes Капшагайская ГЭС. Шлюзовое устройство на плотине Капшагайской ГЭС. Portail du Kazakhstan Portail des énergies renouvelables Portail des lacs et cours d'eau Portail des barrages
Капчагайська ГЕС

Капчагайська ГЕС — гідроелектростанція в Казахстані. Використовує ресурс із річки Ілі, яка тече з гір Тянь-Шаню до безстічного озера Балхаш. У межах проєкту річку перекрили земляною греблею висотою 50 м, довжиною 470 м та шириною по основі 450 м. Крім того, у сідловині за кілька сотень метрів ліворуч та нижче за течією звели кам'яно-накидну/земляну споруду висотою 56 м, довжиною 370 м та шириною по основі 270 м. Разом вони утримують витягнуте по долині Ілі на 180 км велике водосховище з площею поверхні 1847 км2 та об'ємом 28,14 млрд м3 (корисний об'єм 6,6 млрд м3), у якому припустиме коливання рівня в операційному режимі в діапазоні 4 м. При цьому первісно запланований рівень на позначці 485 м НРМ під час будівництва знизили до 479 м НРМ. Надалі за умови спорудження нижче контррегулюючої греблі можливе досягнення проєктних параметрів. У пригреблевому машинному залі встановили чотири турбіни типу Каплан потужністю по 108,5 МВт, котрі мали використовувати напір у 40,9 м та забезпечувати виробництво 1163 млн кВт·год електроенергії на рік. Утім, через обмеження на скиди води у нижній б'єф (які й призвели до зазначеного вище зменшення максимального рівня водойми) номінальна потужність гідроагрегатів наразі встановлена на рівні 91 МВт. Примітки
Baqanas (Ort)

Baqanas (kasachisch Бақанас, russisch Баканас) ist ein Ort in Kasachstan. Geografie Der Ort liegt im Süden Kasachstans im Gebiet Almaty etwa 170 Kilometer Luftlinie westlich von Taldyqorghan und rund 180 Kilometer nördlich von Almaty. Baqanas liegt am rechten Ufer des Ili im Siebenstromland am südlichen Ende der Wüste Saryesik-Atyrau. Die Umgebung besteht aus wüstenhaften Steppen, die von kaltem Steppenklima gekennzeichnet sind. Die Winter sind kalt und die Sommer heiß und trocken. Bevölkerung Bei der Volkszählung 1999 hatte Baqanas 5.417 Einwohner. Die letzte Volkszählung 2009 ergab für den Ort eine Einwohnerzahl von 5.004. Die Fortschreibung der Bevölkerungszahl ergab zum 1. Januar 2025 eine Einwohnerzahl von 6.104. Söhne und Töchter des Ortes Ömirsaq Ösbekow (* 1947), Politiker Beibit Issabajew (* 1962), Diplomat und Politiker Mädi Takijew (* 1978), Politiker Einzelnachweise
Bakanas

Bakanas (Kazakh: Бақанас, Baqanas) is a village in Kazakhstan, the regional center of Balkhash district of Almaty region. The administrative center of the Bakanas rural district. The Bakanas is the final pier on the banks of the Ili river. To the North of Bakanas began the ancient delta of the Ili - Bakanas river of the same name. Now it is the territory of the Saryesik - Atyrau desert. At the village begins the world's northernmost massif - Akdalinsk, laid out in the 1970s. The Bakanas canal irrigates rice fields. The Bakanas village is a popular destination for fishermen, hunters, and archaeologists who study the ancient settlements of the Ili Delta — Aktam and Karamergen. The Bakanas has a branch of the Institute of botany and Phytointroduction, a Botanical garden. Museum The local history museum opened based on the decision of the Akim of Almaty region in 2003. The museum's collection contains 1,804 items of significance. The museum exhibits materials of heroes of labor and war, personal belongings of D.A. Kunaev, items of flora and fauna and the history of the district. Climate Source and links 1. Bakanas References
Баканас (Алматинская область)

Баканас (каз. Бақанас) — село в Казахстане, райцентр Балхашского р-на Алматинской области. Административный центр Баканасского сельского округа. Код КАТО — 193630100. Баканас является конечной пристанью на берегу реки Или, ниже которой река разбивается на рукава и образует обширную дельту. К северу от Баканаса в прошлом начиналась одноимённая древняя дельта реки Или — Баканас. Ныне это территория пустыни Сарыесик-Атырау. У посёлка начинается самый северный в мире массив рисосеяния — Акдалинский, заложенный в 1970-х годах. Рисовые чеки орошает Баканасский канал, регулируемый шлюзами. Посёлок — популярное место среди рыболовов, охотников, а также археологов, изучающих древние городища дельты Или — Актам и Карамерген. В Баканасе находится филиал Института ботаники и фитоинтродукции, ботанический сад. Население В 1999 году население села составляло 5417 человек (2633 мужчины и 2784 женщины). По данным переписи 2009 года, в селе проживали 5004 человека (2457 мужчин и 2547 женщин). На начало 2019 года население села составило 4135 человек (2150 мужчин и 1985 женщин). Памятники и музеи Историко-краеведческий музей был открыт на основании решения акима Алматинской области в 2003 году. Музей занимает общую площадь в 384,2 кв. метра. Площадь экспозиции составляет 215,7 кв. метров. В фонде музея находятся 1 804 предмета музейного значения. В экспонатах музея представлены материалы героев труда и войны, личные вещи Д. А. Конаева, предметы флора и фауны и история района. Местоположение. Республика Казахстан, Алматинская область, Балхашский район, село Баканас, ул. Байкауытова, 63 «А». В мае 2022 года в селе был возведён памятник первому секретарю ЦК компартии Казахстана Динмухамеду Кунаеву. Также в центре села названа школа и установлен бюст еще одному земляку Бактыоразу Бейсекбаеву. Примечания Ссылки Непутеводитель по Баканасу (фоторепортаж)
Bakanas (ort i Kazakstan)

Bakanas (kazakiska: Baqanas) är en ort i Kazakstan. Den ligger i oblystet Almaty, i den sydöstra delen av landet, 800 km söder om huvudstaden Astana. Bakanas ligger 395 meter över havet och antalet invånare är 6 965. Terrängen runt Bakanas är mycket platt. Runt Bakanas är det glesbefolkat, med 10 invånare per kvadratkilometer. Det finns inga andra samhällen i närheten. Trakten runt Bakanas består i huvudsak av gräsmarker. Kommentarer Källor
Баканас (село)

Бакана́с (каз. Бақанас) — село, центр Балхаського району Алматинської області Казахстану. Адміністративний центр Баканаського сільського округу. Населення — 6288 осіб (2021; 5004 у 2009, 5417 у 1999, 6642 у 1989). Примітки Джерела Аркуш карти L-43-117 Баканас. Масштаб: 1 : 100 000. (рос.) Зазначити дату випуску/стану місцевості. Посилання На Вікімапії [Архівовано 8 серпня 2019 у Wayback Machine.]
Ertis

Ertis (en kazajo: Ертіс; y en ruso: Иртышск) es una ciudad del norte de la provincia de Pavlodar, Kazajistán, cerca de la frontera con Rusia, a orillas del curso medio del río Irtish —el principal afluente del Obi. Su población en el año 2009 era de 7700 habitantes.​ Referencias
Ertis (oblys de Pavlodar)

Ertis (en kazakh: Ертіс), est un village du district d'Ertis de l'oblys de Pavlodar au Kazakhstan. Géographie Ertis est située à 175 kilomètres au nord-ouest de la ville de Pavlodar, dans une zone steppique sur la rive gauche de la rivière Irtych. Ertis est à 90 kilomètres de la gare ferroviaire la plus proche, la gare d'Ertis, de la ligne de Sibérie occidentale (en) dans l'oblast d'Omsk. Ertis est desservi par la route 14-02 Histoire Un groupe de tumulus datant de l'âge du bronze et du début de l'âge du fer se situe à 6,3 kilomètres du village. Population En 1999, le village comptait 9 395 habitants (4 589 hommes et 4 806 femmes). Au recensement de 2009, le village comptait 7 772 habitants (3 686 hommes et 4 086 femmes). Au recensement de 2021, le village comptait 8 070 habitants. Notes et références Voir aussi Articles connexes Villes du Kazakhstan Liens externes Portail du Kazakhstan
Ertıs

Ertıs (in kazako Ертіс) è un centro abitato del Kazakistan. È il centro amministrativo del distretto di Ertıs, situato nella Regione di Pavlodar. Ha una popolazione di 7 772 abitanti. È situata sulla riva sinistra del fiume Irtyš. Collegamenti esterni (RU) Sito web correlato, su stat.gov.kz.
Иртышск

Иртышск (каз. Ертіс) — село в Павлодарской области Казахстана. Административный центр Иртышского района и Иртышского сельского округа. Код КАТО — 554630100. Географическое положение Иртышск расположен в южной части Западно-Сибирской низменности, на левом берегу реки Иртыш, в 170 километрах от Павлодара и в 90 километрах от ближайшей станции Иртышское Западно-Сибирской железной дороги в Омской области. Население В 1999 году население села составляло 9395 человек (4589 мужчин и 4806 женщин). По данным переписи населения 2009 года, в селе проживали 7772 человека (3686 мужчин и 4086 женщин). На начало 2019 года, население села составило 7072 человека (3473 мужчины и 3599 женщин). История В 1961 году село Иртышское преобразовано в посёлок городского типа Иртышск. В 1973 году посёлок городского типа Иртышск получил статус города. В 1993 году Иртышск стал селом. В 6,3 километра от села находится группа курганов эпохи бронзы и раннего железа. Климат Примечания Литература Ирты́шское (Иртышск) // Индекс — Истон. — М. : Советская энциклопедия, 1953. — С. 470. — (Большая советская энциклопедия : [в 51 т.] / гл. ред. Б. А. Введенский ; 1949—1958, т. 18).
Irtysjsk

Irtysjsk (ryska: Иртышск) är en ort i Kazakstan. Den ligger i oblystet Pavlodar, i den nordöstra delen av landet, 400 km nordost om huvudstaden Astana. Irtysjsk ligger 92 meter över havet och antalet invånare är 9 216. Terrängen runt Irtysjsk är mycket platt. Runt Irtysjsk är det mycket glesbefolkat, med 4 invånare per kvadratkilometer. Det finns inga andra samhällen i närheten. Trakten runt Irtysjsk består i huvudsak av gräsmarker. Kommentarer Källor
Іртиськ

Ірти́ськ (каз. Ертіс) — село, центр Іртиського району Павлодарської області Казахстану. Адміністративний центр та єдиний населений пункт Іртиського сільського округу. Населення — 8070 осіб (2021; 7772 у 2009, 9395 у 1999, 11062 у 1989). 1979 року смт Іртиськ отримало статус міста, 1993 року Іртиськ втратив його і став селом. Відомі мешканці Народився Геннадій Бурнашов (1936—2012) — український публіцист, дослідник історії УПА. Примітки Джерела Аркуш карти N-43-103. Масштаб: 1 : 100 000. (рос.) Зазначити дату випуску/стану місцевості. Посилання На Вікімапії [Архівовано 25 серпня 2011 у WebCite]
Schardara

Schardara (kasachisch Шардара Şardara; russisch Шардара) ist eine Stadt im Gebiet Türkistan mit rund 30.000 Einwohnern. Sie liegt am Schardara-Stausee und an beiden Ufern der Syrdarja. Geschichte 1968 bekam Schardara die Stadtrechte verliehen. Administrative Zuordnung Die Stadt Schardara ist das administrative Zentrum des Gemeindebezirkes Schardara (russ. Шардаринский район). Bevölkerung Verkehr Die Stadt ist der Endpunkt der Eisenbahnstrecke aus Schetissai und ist per Zug nur über usbekisches Territorium zu erreichen. Siehe auch Liste der Städte in Kasachstan Einzelnachweise
Chardara

Chardara (kazakh : Шардара) est une ville de la région de Turkestan au Kazakhstan, près de la frontière de l'Ouzbékistan. Présentation Chardara est traversée par le Syr-Daria sur lequel le barrage de Chardara a été construit dans les années 1965–1968. Elle est le chef-lieu du district de Chardara. Évolution démographique Voir aussi Article connexe Barrage de Chardara Villes du Kazakhstan Liens externes Références Portail du Kazakhstan
Šardara

Šardara (in kazako Шардара?, Şardara; in russo Шардара?, Šardara) è una città della regione di Turkistan con circa 30.922 abitanti. Si trova sul bacino omonimo e su entrambe le sponde del Syr Darya. È il capolinea della linea ferroviaria di Jetısai e può essere raggiunta solo in treno attraverso il territorio dell'Uzbekistan. Ottenne lo status di città nel 1968 ed è il centro amministrativo del distretto di Şardara (in russo Шардаринский район). Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Shardara
Szardara

Szardara (kaz. Шардара ros. Шардара; hist. ros. Чардара, Czardara) – miasto w południowym Kazachstanie, w obwodzie turkiestańskim. Położone jest nad Zbiornikiem Szardarskim. W 2009 roku liczyło 30 573 mieszkańców. Miasto powstało podczas budowy Szardarskiej Elektrowni Wodnej w latach 1967–1968. Prawa miejskie uzyskało w 1968 roku. W Szardarze funkcjonuje głównie przemysł mineralny i spożywczy. Przypisy
Шардара

Шардара (каз. Шардара) — город в Казахстане, административный центр Шардаринского района Туркестанской области. Расположен на берегу Шардаринского водохранилища. Производство стройматериалов. Пищевые предприятия. Шардаринская ГЭС. Население На начало 2019 года население города составило 28 443 человека (14 773 мужчины и 13 670 женщин). На 1 октября 2023 года население города составило 32 166 человека (16 701 мужчины и 15 465 женщин). Примечания
Sjardara

Sjardara (ryska: Шардара) är en ort i Kazakstan. Den ligger i oblystet Sydkazakstan, i den södra delen av landet, 1 100 km söder om huvudstaden Astana. Sjardara ligger 298 meter över havet och antalet invånare är 25 356. Terrängen runt Sjardara är huvudsakligen platt. Sjardara ligger uppe på en höjd. Runt Sjardara är det mycket glesbefolkat, med 5 invånare per kvadratkilometer. Det finns inga andra samhällen i närheten. Trakten runt Sjardara består i huvudsak av gräsmarker. Kommentarer Källor
Шардара

Шардара́ (каз. Шардара) — місто, центр Шардаринського району Туркестанської області Казахстану. Адміністративний центр та єдиний населений пункт Шардаринської міської адміністрації. Населення — 31431 особа (2021; 30573 у 2009, 25452 у 1999, 25629 у 1989). У місті розвинене виробництво будматеріалів, харчова промисловість, Шардаринська ГЕС, перед греблею якої утворилось Шардаринське водосховище. Примітки Джерела Аркуш карти K-42-100. Посилання На Вікімапії [Архівовано 25 серпня 2011 у WebCite]
Sharbakty (Sharbakty District)

Sharbakty (Kazakh: Шарбақты, Şarbaqty) is a village in Pavlodar Region, Kazakhstan. It serves as the administrative center of Sharbakty District. Population: 7,915 (2009 census results); 8,945 (1999 census results). Climate Sharbakty has a humid continental climate (Köppen: BSk) with cold winters and warm summers. References Sharbakty at Astrolab.ru
Charbakty (district de Charbakty)

Charbakty (en kazakh: Өргебас), jusqu'en 2001 Chtcherbakty, est un village du district de Charbakty de l'oblys de Pavlodar au Kazakhstan. Géographie Charbakty est situé dans la plaine de Kulunda, à 85 kilomètres au nord-est de Pavlodar. Son altitude est de 152 mètres. Charbakty est relié par la route 14-01 à Pavlodar et à la frontière entre la Russie et le Kazakhstan. Charbakty est dessevi par la ligne de Sibérie méridionale. Population En 1999, le village comptait 8 945 personnes (4 339 hommes et 4 606 femmes). Au recensement de 2009, le village comptait 7 915 habitants (3 753 hommes et 4 162 femmes). Au recensement de 2021, le village comptait 8 132 habitants. Notes et références Voir aussi Articles connexes Villes du Kazakhstan Liens externes Portail du Kazakhstan