NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Abaj (miasto w Kazachstanie)

Abaj (kaz. Абай) – miasto w Kazachstanie, w obwodzie karagandyjskim, na Pogórzu Kazachskim, w Karagandyjskim Zagłębiu Węglowym, na południowy zachód od Karagandy. W mieście rozwinął się przemysł spożywczy, drzewny i materiałów budowlanych. Wydobywa się tu węgiel kamienny i wapień. W mieście znajduje się Kragandzka Elektrownia Cieplna. Do połowy XX wieku w miejscu, w którym obecnie znajduje się miasto, był tylko step. Dopiero w 1949 r., kiedy rozpoczęło się zagospodarowanie złóż węgla, pojawiła się osada Churubaj-Nura (Чурубай-Нура)(Szerubajnura). Miasto zbudowali więźniowie łagrów. Początkowo przywożono ich tu codziennie z obozów położonych we wsi Karabas i Dolinka. A potem, gdy gotowe były pierwsze baraki, osadzono w nich więźniów wraz ze strażnikami i oficerami. W 1961 nadano osiedlu prawa miejskie i obecną nazwę, na cześć kazachskiego poety i działacza oświatowego Abaja Kunanbajewa. Od 2002 roku – siedziba władz rejonu Abaj. Liczba ludności w 2021 wynosiła 28 638. W Abaju urodził się kazachski bokser, złoty medalista Letnich Igrzysk Olimpijskich w Londynie (2012) – Seryk Säpijew. Przypisy
Abaj

Abaj (ryska: Абай) är en ort i Kazakstan uppkallad efter den kazakiske poeten och tänkaren Abaj Qunanbajuly. Den ligger i oblаstet Qaraghandy, i den centrala delen av landet, 200 km sydost om huvudstaden Astana. Abaj ligger 503 meter över havet och antalet invånare är 35 454. Terrängen runt Abaj är platt. Runt Abaj är det mycket glesbefolkat, med 7 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Saran, 17,3 km norr om Abaj. Trakten runt Abaj består i huvudsak av gräsmarker. Kommentarer Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Abaj.
Абай (місто)

Аба́й (каз. Абай) — місто, центр Абайського району Карагандинської області Казахстану. Адміністративний центр та єдиний населений пункт Абайської міської адміністрації. Населення — 28602 особи (2021; 25550 у 2009, 33066 у 1999, 46533 у 1989). Етнічний склад: казахи — 21,4 %, росіяни — 54,0 %, інші — 24,6 %. До 1961 року місто мало статус селища і називалось Чурубай-Нура. Назване на честь казахського поета Абая Кунанбаєва (1845–1904). Місто розташоване поблизу залізничної станції Карабас на лінії Астана—Алмати, за 30 кілометрів на південний захід від Караганди. Деревообробний комбінат та інші підприємства. Видобуток вугілля та вапняку. У місті народився Підгородецький Анатолій Миколайович — радянський і український артист музичної комедії. Примітки Джерела Аркуш карти M-43-86 Абай. Масштаб: 1 : 100 000. Стан місцевості на 1975 р. Видання 1982 р. (рос.) Посилання На Вікімапії [Архівовано 25 серпня 2011 у WebCite]
Kischkeneköl

Kischkeneköl (kasachisch Кішкенекөл Kışkeneköl, russisch Кишкенеколь Kischkenekol; bis 1997 Қызылту Qysyltu) ist ein Dorf in Kasachstan. Der Ort ist das Verwaltungszentrum des Audan Uälichanow in Nordkasachstan. Geografie Kischkeneköl liegt im Norden Kasachstans im Gebiet Nordkasachstan rund 30 Kilometer entfernt von der Staatsgrenze zu Russland. Der Ort liegt rund 120 Kilometer südlich von Omsk und knapp 250 Kilometer südöstlich von Petropawl. Bevölkerung Verkehr Durch Kischkeneköl verläuft die kasachische Fernstraße A13, die von Kökschetau weiter östlich führt und bei Kischkeneköl die russische Grenze erreicht und von hier aus weiter nach Omsk führt. Einzelnachweise
Kishkenekol

Kishkenekol (Kazakh: Кішкенекөл; Russian: Кишкенеколь), known as Kyzyltu until 1997, is a village and the administrative center of Ualikhanov District, and the only settlement of Kishkenekol rural district North Kazakhstan Region, Kazakhstan (KATO code - 596430100). Population: 7,421 (2009 census results); 6,814 (1999 census results). Geography Kishkenekol lies 340 kilometers (210 mi) southeast of Petropavl, the regional capital, and 24 kilometers (15 mi) southeast of lake Ulken Karoy. The new name Kışkeneköl (lit. "little lake") was given after the small lake in the town. There are numerous other lakes close by. The A-13 highway Kokshetau — Bidayik (Kazakhstan-Russia border) passes through the village. Climate References
Kichkenekol

Kichkenekol (en kazakh : Кішкенекөл), jusqu'en 1997 Kyzyltu (en kazakh : Қызылту), est une ville du district d'Ualikhanov dans le Kazakhstan-Septentrional au Kazakhstan. Situation Kichkenekol est situé à environ 340 kilomètres au sud-est du centre régional, Petropavl, à environ 30 kilomètres de la frontière russe et à environ 120 kilomètres au sud d'Omsk. Kichkenekol est à 24 kilomètres au sud-est du lac Ulken-Karoy. La route KAZ16 (Kokchetau - Bidayik - frontière entre la Russie et le Kazakhstan) traverse le village. Population En 1999, la population du village était de En 1999, le village comptait 7 990 habitants (3 976 hommes et 4 014 femmes). Au recensement de 2009, elle était de 6 814 habitants (3 322 hommes et 3 492 femmes). En 2025, le village comptait 6 335 habitants. Notes et références Voir aussi Article connexe Villes du Kazakhstan Liens externes Portail du Kazakhstan
Кишкенеколь

Кишкенеко́ль (каз. Кішкенекөл, до 1997 г. — Кзылту́) — село в Уалихановском районе Северо-Казахстанской области Казахстана. Административный центр района и единственный населённый пункт Кишкенекольского сельского округа. Код КАТО — 596430100. Через село проходит автомобильная дорога А-13 «Кокшетау — Бидайык (Казахстано-Российская граница)». Население В 1999 году население села составляло 7990 человек (3976 мужчин и 4014 женщин). По данным переписи 2009 года в селе проживало 6814 человек (3322 мужчины и 3492 женщины). На начало 2019 года население села составило 7421 человек (3686 мужчин и 3735 женщин). Транспорт и инфраструктура Железнодорожный вокзал Перегон Иртышское-Кзылту был сдан в 1965 г. Тогда осваивали целину, в 1960 г. сделали дорогу Омск-Иртышское, потом Кокчетав-Кзылту, а потом, в 1965 г. Кзылту и Иртышское соединили. Эта ветка знаменита только тем, что по ней ходил единственный поезд, который проходил по территории Омской области, но минуя Омск. Это скорый Москва-Лениногорск. Ещё там ходил Омск-Боровое. Дорога — однопутка неэлектрифицированная. Но в начале 1990-х участок Кзылту-Граничная был разобран. Примечания
KZYLTU

KZYLTU (kazakiska: КЗЫЛТУ, ryska: Kishkenekol’) är en ort i Kazakstan. Den ligger i oblystet Nordkazakstan, i den norra delen av landet, 280 km norr om huvudstaden Astana. KZYLTU ligger 135 meter över havet och antalet invånare är 6 779. Terrängen runt KZYLTU är mycket platt. Runt KZYLTU är det mycket glesbefolkat, med 4 invånare per kvadratkilometer. Trakten runt KZYLTU består till största delen av jordbruksmark. Kommentarer Källor
Кішкенеколь

Кішкенеко́ль (каз. Кішкенекөл) — село (колишнє смт), центр Уаліхановського району Північноказахстанської області Казахстану. Адміністративний центр та єдиний населений пункт Кішкенекольського сільського округу. Населення — 6675 осіб (2021; 6814 у 2009, 7990 у 1999, 10444 у 1989). До 1997 року село мало статус смт і називалось Кзилту. Примітки Джерела Аркуш карти N-43-85. Посилання На Вікімапії [Архівовано 25 серпня 2011 у WebCite]
Nowoischim

Nowoischim (kasachisch Новоишим Novoişim, russisch Новоишимское Nowoischimskoje) ist ein Ort in Kasachstan. Der Ort ist das Verwaltungszentrum des Audan Ghabit Müssirepow in Nordkasachstan. Geografie Nowoischim liegt im Norden Kasachstans im Gebiet Nordkasachstan am Fluss Ischim. Der Ort befindet sich rund 240 Kilometer südwestlich von Petropawl und 170 Kilometer westlich von Kökschetau. Geschichte Der Ort wurde 1914 gegründet und trug den Namen Kosyrnoje (Козырное). Bereits zehn Jahre später wurde der Ort in Aschanino (Ашанино) umbenannt. Die Entwicklung des Dorfes ging in den 1950er Jahren einher mit der sowjetischen Neulandkamapgne zur landwirtschaftlichen Entwicklung des nördlichen Kasachstan. 1962 erfolgte die Umbenennung in Trudowoi (Трудовой). Am 28. Mai 1969 wurde der Ort erneut umbenannt in Kuibyschew (Куйбышев); er war Verwaltungszentrum des gleichnamigen Rajon in der Oblast Koktschetaw. Ab 1989 gab es zwei Orte: auf der einen Seite Kuibyschew (7497 Einwohner) und auf der anderen Seite Nowoischim (4643 Einwohner). Nach der Auflösung des Gebietes Kökschetau 1997 wurden die beiden Orte zusammengelegt und zum Verwaltungszentrum des Bezirks Zelino im Gebiet Nordkasachstan. Bevölkerung Einwohnerentwicklung von Nowoischim: Söhne und Töchter des Ortes Aiqyn Qongyrow (* 1972), Politiker Bolat Schumabekow (* 1972), Politiker Einzelnachweise
Novoishim

Novoishim (Kazakh: Новоишим; Russian: Новоишимское) is a village and the administrative center of Gabit Musirepov District, North Kazakhstan Region, Kazakhstan. It is also the head of Novoishim Rural District (KATO code 596630100). It was founded as "Kozyrnoye" in 1914. Its population was 11,284 (2009 census results), and later 10,152 (1999 census results). Geography Novoishim lies by the Ishim River, 270 kilometers (170 mi) to the southwest of Petropavl city. Ulykol lake is located 24 kilometers (15 mi) to the south. References External links Media related to Novoishim at Wikimedia Commons
Novoïchim

Novoïchim (en kazakh:Новоишим) est un village du district de Gabit Musirepov du Kazakhstan-Septentrional au Kazakhstan. Géographie Novoïchim est situé sur les rives de la rivière Ichim à 270 kilomètres au sud-ouest de la ville de Petropavl et à 170 kilomètres à l'ouest de Kokchetau. Le lac Oulikol est situé à 24 kilomètres au sud de Novoïchim. Population En 1999, la population du village était de 10 152 habitants (5 019 hommes et 5 133 femmes). Selon le recensement de 2009, elle s'élevait à 11 284 habitants (5 407 hommes et 5 877 femmes) Au recensement de 2021, le village comptait 11 964 habitants. Transports Novoïchim est traversée par la route KAZ13 (Jezkazgan - Petropavl) et par la route KT-64. Le village abrite la gare de Novoïchim. Notes et références Voir aussi Articles connexes Villes du Kazakhstan Liens externes Portail du Kazakhstan
Новоишимское

Новоишимское (каз. Жаңа-Есіл) — село, административный центр района имени Габита Мусрепова Северо-Казахстанской области. В 1962—2002 годах имело статус посёлка городского типа. География Расположено на берегу реки Ишим в 260 км от областного центра — Петропавловска. Через село проходит автотрасса Петропавловск — Новоишимское — Кокшетау и Петропавловск — Новоишимское — Костанай, в селе находится железнодорожная станция Новоишимская. История Посёлок Козырное возник в 1914 году в Петропавловском уезде Акмолинской области. После падения монархии и двух революций в 1917 году и последовавшей гражданской войны к концу 1919 года в уезде была установлена советская власть. С января 1921 года — в составе вновь образованной Акмолинской губернии Киргизской АССР РСФСР. В 1924 году переименован в Ашанино. В 1929 году организован колхоз «Наука». 5 декабря 1936 года Казахская АССР была отделена от РСФСР и преобразована в Казахскую ССР, полноправную союзную республику СССР. Бурное развитие посёлка связано с освоением целинных земель в 1954—1965 годах. 20 сентября 1954 года Советом министров СССР принято Постановление №1985 «О строительстве узкоколейных железнодорожных линий в районах освоения целинных и залежных земель» в Казахской ССР и в ряде прилегающих к ней областей. В институте «Ленгипротранс» была спроектирована меридиональная узкоколейная магистраль Курган — Сулы — Пески — Тахтаброд — Бараккуль — Атбасар. В 1955 году было принято решение о строительстве железной дороги Курган — Пески как ширококолейной вместо узкоколейной. 31 октября 1955 года Министерство путей сообщения СССР (МПС СССР) утвердило проект. Строительство участка Курган — Сулы — Пески велось форсированными темпами, его закончили в сжатые сроки. Следующий участок Пески — Тахтаброд должен был соединить линию с южной частью магистрали Курган — Атбасар, однако его строительство признали нецелесообразным. 12 июля 1962 года село Ашанино было переименовано в рабочий посёлок Трудовой, образованный путём слияния близлежащих сёл и аулов (Ашанино, Пески, Целинное и Трудовое). До 1969 года — городской посёлок Трудовой (в составе Кокчетавской области), с 28 мая 1969 года — посёлок городского типа Куйбышевский (райцентр одноимённого района Кокчетавской области), с 3 мая 1997 года — центр Целинного района Северо-Казахстанской области, с 2000 года — посёлок Новоишимский, с 11 июня 2002 года — село Новоишимское — центр района имени Габита Мусрепова. Инфраструктура В 1964 году был введён в эксплуатацию завод ЖБК, в 1970 году — ремонтно-механический завод, в 1974 году — мясокомбинат. В Новоишимском установлены бронзовый бюст Героя Социалистического Труда Е.Н. Ауельбекова и стела «Алтын адам», посвящённая независимости Казахстана. В 2014 году построен «Парк Юрского периода». Ранее в центре посёлка был возведён проект города Астаны в виде макетов зданий и сооружений. Население В 1999 году население села составляло 10 152 человека (5019 мужчин и 5133 женщины). По данным переписи 2009 года, в селе проживали 11 284 человека (5407 мужчин и 5877 женщин). На начало 2019 года население села составило 12 064 человека (5785 мужчин и 6279 женщин). Уроженцы Конуров, Айкын Ойратович Примечания
Novoisjimskij

Novoisjimskij (kazakiska: Novoīshīmskīy, ryska: Новоишимский) är en ort i Kazakstan. Den ligger i oblystet Nordkazakstan, i den norra delen av landet, 400 km nordväst om huvudstaden Astana. Novoisjimskij ligger 184 meter över havet och antalet invånare är 6 062. Terrängen runt Novoisjimskij är mycket platt. Runt Novoisjimskij är det mycket glesbefolkat, med 6 invånare per kvadratkilometer. Det finns inga andra samhällen i närheten. Trakten runt Novoisjimskij består till största delen av jordbruksmark. Kommentarer Källor
Новоішимське

Новоіши́мське (каз. Новоишим) — село, центр району імені Габіта Мусрепова Північноказахстанської області Казахстану. Адміністративний центр та єдиний населений пункт Новоішимського сільського округу. Населення — 11964 особи (2021; 11284 у 2009, 10152 у 1999, 7497 у 1989). Історія Село було засноване 1914 року як Козирне. 1924 року село було перейменоване у Ашаніно. 12 липня 1962 року село отримало статус селища міського типу і нову назву — Трудовий. У травні 1969 року селище перейменоване у Куйбишевський. Станом на 1989 рік існувало два селища міського типу — Куйбишевський (7497 осіб) та Новоішимський (4643 особи). 1997 року селища були об'єднані під назвою Куйбишевський, 2000 року перейменовано в Новоішимський. 27 січня 2004 року селище втратило свій міський статус і стало селом Новоішимське. Примітки Джерела Аркуш карти N-42-98. Масштаб: 1 : 100 000. (рос.) Зазначити дату випуску/стану місцевості. Посилання На Вікімапії
Уалихановски район

Уалихановски район (на казахски: Уәлиханов ауданы) е съставна част на Северноказахстанска област, Казахстан. Административен център е град Кишкенекол. Обща площ 12 380 км2 и население 16 151 души (по приблизителна оценка към 1 януари 2020 г.). Източници
Ualikhanov District

Ualikhanov (Kazakh: Уәлиханов ауданы, Uälihanov audany) is a district of North Kazakhstan Region in northern Kazakhstan. The administrative center of the district is the selo of Kishkenekol. Population: 17,596 (2013 estimate); 17,991 (2009 census results); 25,920 (1999 census results). Geography Lakes Siletiteniz, Zhamantuz, Zhaksytuz, Koksengirsor and Teke are located in the district. References
District d'Ualikhanov

Le district d'Ualikhanov (kazakh : Уәлиханов ауданы) est un district du Kazakhstan-Septentrional au Kazakhstan. Géographie Le district s'étend sur 12 880 km2 et son chef-lieu est Kichkenekol qui se trouve à 340 km de Petropavl. Le district est bordé au nord et au nord-est par l'oblast d'Omsk de la fédération de Russie, à l'est par le district d'Ertis et le district d'Aktogaï de l'oblys de Pavlodar, au sud par le district de Birjan Sal et le district d'Ereïmentaou de l'oblys d'Akmola, et à l'ouest par le district d'Akjar. Les rivières Sileti, Taldybai, Kyzdyn Karassou (kk) et Semizbai traversent le district. Le district compte de grands lacs : Siletiteniz, Teke, Kishkenekol et Sarjan Kondybai. Le lac Teke, d'une superficie de 260 km2, est un important réservoir de minéraux, notamment riche en sulfure d'hydrogène. Les rivières Aksai et Taldysai se jettent dans le lac Teke. Démographie En 2019, la population etait de 16 293 habitants et la composition ethnique : Kazakhs (89,95 %), Russes (5,54 %), Ukrainiens (1,45 %), Tatars (1,13 %), Allemands (0,95 %), Biélorusses (0,34 %), autres ethnies (0,66 %). Notes et références Voir aussi Liens externes Articles connexes Liste des districts du Kazakhstan Portail du Kazakhstan
Уаліхановський район

Уаліха́новський район (каз. Уәлиханов ауданы, рос. Уалихановский район) — адміністративна одиниця у складі Північноказахстанської області Казахстану. Адміністративний центр — село Кішкенеколь. Географія Район розташований у зоні лісостепу. Ґрунти — переважно звичайні і південні чорноземи. Історія Кзил-Туський район утворений 17 грудня 1928 року у складі Кзил-Джарського (пізніше Петропавловського) округу з центром у аулі Кули-Куль. 17 грудня 1930 року центром району стало Кішкенеколь. Район перейшов у пряме підпорядкування республіці. 10 березня 1932 року район увійшов до складу новоствореної Карагандинської області. 10 лютого 1935 року центр району перенесено до села Кзил-Ту. 29 липня 1936 року район увійшов до складу новоствореної Північноказахстанської області. 15 березня 1944 року район увійшов до складу новоствореної Кокчетавської області. 1970 року зі складу району був виділений Валіхановський район. 2 травня 1997 року до складу району було приєднано Карасуський, Кайратський та Куликольський сільські округи ліквідованого Валіхановського району, Кзилтуський район перейменовано в Уаліхановський . 3 травня 1997 року район передано до складу Північноказахстанської області. Населення Населення — 13533 особи (2021; 17991 у 2009, 25920 у 1999, 39080 у 1989). Національний склад (станом на 2015 рік): казахи — 15368 осіб (89,63 %) росіяни — 928 осіб українці — 286 осіб татари — 199 осіб німці — 172 особи білоруси — 69 осіб чеченці — 17 осіб азербайджанці — 8 осіб чуваші — 7 осіб литовці — 7 осіб башкири — 6 осіб поляки — 5 осіб вірмени — 2 особи узбеки — 3 особи інгуші — 3 особи таджики — 3 особи інші — 62 особи Склад До складу району входять 11 сільських округів: Найбільші населені пункти Населені пункти з чисельністю населення понад 1000 осіб: Примітки
Bulajew (Kasachstan)

Bulajew (kasachisch Булаев Bulaev, russisch Булаево Bulajewo) ist eine Stadt in Kasachstan. Der Ort ist das Verwaltungszentrum des Audan Maghschan Schumabajew in Nordkasachstan. Geografie Bulajew liegt im Norden Kasachstans im Gebiet Nordkasachstan rund 80 Kilometer östlich von Petropawl und 180 Kilometer westlich von Omsk sowie knapp 30 Kilometer von der Staatsgrenze zu Russland entfernt. Geschichte Der Ort wurde 1983 gegründet als sich mehrere Menschen hier ansiedelten, die am Bau der Südural-Eisenbahn arbeiteten. Der Bahnhof von Bulajew wurde 1894 eröffnet; dieser trug zuerst den Namen Medweschka nach einem nahe gelegenen Dorf. Durch die Lage an der Bahnstrecke wuchs der Ort schnell und wurde 1940 zu einer Siedlung städtischen Typs mit Schulen, einem Kulturzentrum und einem Krankenhaus. Im Zuge der sowjetischen Neulandkampagne zur landwirtschaftlichen Erschließung des nördlichen Kasachstan wurde in den 1950er Jahren ein Getreideheber in Bulajew errichtet. 1969 wurde dem Ort das Stadtrecht verliehen. Einwohnerentwicklung Bei der Volkszählung 1999 hatte Bulajew 9.638 Einwohner. Die Volkszählung 2009 ergab für den Ort eine Einwohnerzahl von 8.433. Bei der letzten Volkszählung 2021 lebten 8.535 Menschen in Bulajew. Die Fortschreibung der Bevölkerungszahl ergab zum 1. Januar 2025 eine Einwohnerzahl von 8.540. Siehe auch Liste der Städte in Kasachstan Weblinks Einzelnachweise
Boulaïevo

Boulaïevo (en kazakh : Булаев) est un village du district de Magjan Jumabaev dans la région du Kazakhstan-Septentrional au Kazakhstan. Description Le centre régional est situé à 90 kilomètres à l'est de la ville de Petropavl, le long du chemin de fer transsibérien (Sibérie méridionale), dans une vallée longue et large appelée Kamystysay (en), dans une zone boisée. Boulaïevo est relié à Rochtchinskoye par la route KZ15-03 et a Petropavl par la route KZ15-10 . La gare de Youjno-Oural se situe à 96 kilomètres à l'est de Petropavl. Auparavant, une ligne secondaire (100 km) reliait Petropavl à la gare de Molodogvardeyskaya, mais elle a été démantelée en 1985. Population En 1999, la population de la ville était de 9 638 habitants (4 752 hommes et 4 886 femmes). Selon le recensement de 2009, la ville comptait 8 433 habitants (3 950 hommes et 4 483 femmes). Au recensement de 2021, la ville comptait 8 433 habitants (3 950 hommes et 4 483 femmes). Au 1er janvier 2019, la population de la ville s'élevait à 7 742 habitants (3 742 hommes et 4 000 femmes). Notes et références Voir aussi Article connexe Villes du Kazakhstan Lien externe Portail du Kazakhstan
Bulajevo

Bulajevo (ryska: Булаево) är en ort i Kazakstan. Den ligger i oblystet Nordkazakstan, i den norra delen av landet, 400 km norr om huvudstaden Astana. Bulajevo ligger 132 meter över havet och antalet invånare är 9 886. Terrängen runt Bulajevo är mycket platt. Runt Bulajevo är det glesbefolkat, med 8 invånare per kvadratkilometer. Det finns inga andra samhällen i närheten. Trakten runt Bulajevo består till största delen av jordbruksmark. Kommentarer Källor
Булаєво

Була́єво (каз. Булаев) — місто, центр району Магжана Жумабаєва Північноказахстанської області Казахстану. Адміністративний центр Булаєвської міської адміністрації. Історія Населений пункт засновано 1892 року. 8 квітня 1940 року населений пункт при залізничній станції Булаєво отримав статус селища міського типу. 13 травня 1969 року смт Булаєво отримало статус міста районного підпорядкування. Населення Населення — 8535 осіб (2021; 8433 у 2009, 9638 у 1999, 11484 у 1989). Примітки Джерела Аркуш карти N-42-45. Масштаб: 1 : 100 000. (рос.) Зазначити дату випуску/стану місцевості. Посилання На Вікімапії [Архівовано 18 серпня 2020 у Wayback Machine.]
Astana-Nurly Zhol station

Astana-Nurly Zhol (Kazakh: Acтана-Нұрлы жол, Astana-Nurly Jol) is a main train station and bus station in Astana, the capital of Kazakhstan. As part of the infrastructure build up to Expo 2017, the station is located near Mynzhyldyk Alley with a new capacity of 35,000. It was opened on June 1, 2017. The 45,000 ft² station building has an enclosed space of 110,000m², a 70,000m² car park and 2,550m long railway platforms. It was designed by the Turkish company Tabanlıoğlu Architects. The design was awarded first place in the MIPIM AR Future Projects Award. In October 2018, a bus station named Saparjai-2 was opened inside the building. The total area of the parking lot for buses and cars is 8600 sq. m. From 2019-2022 the station was named Nur-Sultan-Nurly Zhol after the city changed its name in March 2019. Train Services Around half of the train services serving Astana call at Astana Nurly Zhol. Most of these services originate/terminate here, rather than "through" services as this is a terminal station. Almost all Talgo services that serve Astana use this station. A handful of services call at both Astana-1 and Astana-Nurly Zhol. References
Estación de Astaná-Nurly Jol

Astaná-Nurly Jol (en kazajo: Астана Нұрлы жол, en ruso: Астана Нурлы Жол) es la principal estación de ferrocarril en Astaná, la capital de Kazajistán. Como parte de la construcción de infraestructura para la Expo 2017, la estación se encuentra cerca del callejón Mynzhyldyk con una nueva capacidad de 35 000 pasajeros, se inauguró el 1 de junio de 2017.​​ El edificio de la estación de 45 000 m² tiene un espacio cerrado de 110 000 m², un estacionamiento de 70 000 m² y plataformas ferroviarias de 2550 m de largo. Fue diseñado por la empresa turca Tabanlıoğlu Architects.​ El diseño obtuvo el primer lugar en el Premio MIPIM AR Future Projects.​ La estación pasó a llamarse Nur-Sultan-Nurly Zhol después de que la ciudad cambió su nombre.​ Antes de la inauguración de la nueva estación, los trenes llegaban y salían de Astaná-1, la antigua pero remodelada estación que se encuentra próxima a Nur-Sultán-Nurly Jol. Referencias