NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Hésebon

Hésebon ou Esebon, Esbous, Esebus (en arabe : حشبون, en latin : Esebus, en hébreu : חשבון), est une ville antique de Palestine, située à l'est du Jourdain, sur le territoire de la tribu de Rubin, située dans l'actuelle Jordanie. Ses ruines actuelles portant leur vieux nom arabe de Tell Ḥesbān, et sont situées à environ neuf kilomètres au nord de la ville de Madaba. La ville abrite dans les premiers siècles un évêché, qui a donné longtemps son titre à un évêché (de) in partibus. Histoire Dans la Bible, la ville appartient à la tribu de Ruben. Séhon, roi de la ville, est battu par Moïse. Notes et références Bibliographie (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Heshbon » (voir la liste des auteurs). Cet article comprend des extraits du Dictionnaire Bouillet. Il est possible de supprimer cette indication, si le texte reflète le savoir actuel sur ce thème, si les sources sont citées, s'il satisfait aux exigences linguistiques actuelles et s'il ne contient pas de propos qui vont à l'encontre des règles de neutralité de Wikipédia. Liens externes Ressource relative à la géographie : Digital Atlas of the Roman Empire Portail de la Jordanie Portail de l’archéologie
Chesbon

Chesbon (o Heshbon) è stata una città dell'età del bronzo, citata nella Bibbia come capitale del re amorreo Sicon e posta a est del fiume Giordano in località ignota. Gli scavi archeologici a Tell Hisban, infatti, hanno trovato solo rovine di epoca tarda, prevalentemente romane e bizantine. La città fu conquistata dagli Israeliti al momento del loro ingresso in Palestina Il territorio fu assegnato alla tribù di Ruben, ma successivamente diventò una città levitica nel territorio di Gad. Nei libri profetici di Isaia e di Geremia Chesbon risulta essere poi stata conquistata dai Moabiti. La bellezza delle piscine di Chesbon compare nel versetto 7,4 del Cantico dei Cantici come termine di paragone della bellezza degli occhi della protagonista. Note Altri progetti Wikiquote contiene citazioni di o su Chesbon Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Chesbon Collegamenti esterni (EN) Chesbon, in Catholic Encyclopedia, Robert Appleton Company.
Hesbom

Hesbom, identificado com a atual Tel Hisbã, era uma cidade em ruínas, situada a uns 20 km a sudoeste de Rabá (ou Amã). Fica quase a meio caminho entre o Arnom e o Jaboque. Ainda não se encontraram ali restos arqueológicos que remontassem ao período cananeu. Um grande reservatório em ruínas fica a curta distância ao leste de Hesbom, e a uns 180 m abaixo da cidade, encontra-se uma fonte que produziu uma sequência de tanques. História Seom, o rei dos amorreus, capturou Hesbom dos moabitas e fez dela sua residência real. A derrota dos moabitas até mesmo forneceu a base para um dito zombeteiro, de origem quer amorreia, quer israelita. Caso este dito se tenha originado dos amorreus, escarnecia os moabitas e comemorava a vitória de Seom. Mas, se foi originado pelos israelitas, indicava que, assim como Seom arrebatara Hesbom dos moabitas, assim Israel tomaria esta cidade e outras dos amorreus. A zombaria seria então no sentido de que a vitória de Seom preparou o caminho para os israelitas tomarem posse da terra, à qual de outro modo não teriam direito. Quando o Seom se negou a deixar os israelitas, sob Moisés, atravessar pacificamente a sua terra, e, em vez disso, preparou-se para combatê-los, Jeová deu ao seu povo a vitória sobre Seom. As cidades amorreias, sem dúvida incluindo Hesbom, foram devotadas à destruição. Depois disso, os rubenitas reconstruíram Hesbom, sendo ela incluída entre as cidades que Moisés lhes deu. Como cidade fronteiriça entre Rubem e Gade, Hesbom tornou-se mais tarde parte do território de Gade e é citada como uma das quatro cidades gaditas designadas aos levitas. Num período posterior, Hesbom evidentemente passou a estar sob controle moabita, conforme é indicado tanto por Isaías como por Jeremias a mencionarem nas suas pronúncias de ruína contra Moabe. Jeremias também se refere a esta cidade numa pronúncia contra Amom. Alguns comentadores entendem que isto indica que Hesbom havia então passado para mãos amonitas. Outros sugerem que isto talvez signifique que Hesbom, de Moabe, também sofreria a mesma sorte que Ai, ou que se falava duma Hesbom diferente, no território de Amom. Segundo o historiador judeu Josefo, Hesbom estava nas mãos dos judeus na época de Alexandre Janeu (103-76 AEC). Mais tarde, Herodes, o Grande, teve jurisdição sobre essa cidade. Bibliografia Bíblia Estudo Perspicaz das Escrituras, volume 2. Referências
Есевон (город)

Есевон (Есван, Хесбан, Хешбон; ивр. חשבון‎; лат. Esebus; араб. حشبون‎) — древний город, упоминаемый в Библии, ныне превращённый в развалины. Город был расположен между реками Арнон (Эль-Муджиб) и Иавок, в 25 км восточнее устья реки Иордан, географически в современной Иордании и исторически в пределах территорий Аммона и Древнего Израиля. В Библии упоминаются озёра Есевонские, которые сравниваются с глазами невесты (Песн. 7:5). Первоначально город был во владении моавитян. Затем амореи его завоевали, сделав столицей царства Сигона, царя аморейского (Чис. 21:26—34, Втор. 2:24, 25). Позднее, при Моисее, израильтяне отвоевали его у амореев. Город был отдан колену Рувима (Чис. 32:37) и находился на границах колена Гада (Нав. 13:26). Позднее он стал городом левитов семейства Мерари (Нав. 21:39). После вавилонского пленения Есевон снова перешёл к моавитянам, и в этой связи он упоминается в Библии в предсказаниях бедствий, которые постигнут Моав (Ис. 15:4, Иер. 48:2 и далее). Город продолжал существовать в течение несколько столетий нашей эры. О нём упоминают Иосиф Флавий, Плиний Старший, Клавдий Птолемей, Иероним Стридонский и другие. Город пришёл в упадок при владычестве мусульман, на что указывают остатки мавританской архитектуры. Развалины Есевона находятся в местности Есван или Хесбан (Hesban). Ссылки Есевон // Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона : в 86 т. (82 т. и 4 доп.). — СПб., 1890—1907. Хешбон // Еврейская энциклопедия Брокгауза и Ефрона. — СПб., 1908—1913. Есевон (город) // Библейская энциклопедия архимандрита Никифора. — М., 1891—1892.
Hadriansbogen (Gerasa)

Der Hadriansbogen in Gerasa im heutigen Jordanien ist ein dreitoriger Ehrenbogen, der zu Ehren von Kaiser Hadrian im Jahr 130 errichtet wurde. Das Bauwerk wurde anlässlich Hadrians Besuchs der Stadt Gerasa im Winter 129/130 oder Frühjahr 130 errichtet. Von 2005 bis 2007 wurde der rund 37,45 m breite, 9,25 m tiefe und 21 m hohe Bogen restauriert. An dem Ehrenbogen war eine Widmungsinschrift in griechischer Sprache auf einer Tabula ansata angebracht. Sie nennt die 14. tribunicia potestas des Kaisers und ist daher in das Jahr 130 zu datieren. Der Text nimmt eine Fläche von 7,14 m mal 1,03 m ein. Siehe auch Hadriansbogen für weitere Triumph- und Ehrenbögen des Hadrian Weblinks Einzelnachweise
Arch of Hadrian (Jerash)

The Arch of Hadrian is an ancient Roman structure in Jerash, Jordan. It is an 11-metre high triple-arched gateway erected to honor the visit of Roman Emperor Hadrian to the city (then called Gerasa) in the winter of 129–130. The arch originally stood to almost 22 m and probably had wooden doors. It features some unconventional, possibly Nabataean, architectural features, such as acanthus bases. The monument served both as a commemorative arch and as an approach to Gerasa. The Arch's relative remoteness from the city walls points to a plan for southward expansion of Gerasa during its heyday. The expansion, however, was not implemented. Description In 2005, the arch was under restoration. Reconstruction was completed in 2007 and the arch is now roughly 21 meters high (about 36 feet), 37.45 meters long, and 9.25 meters wide. Each face of the arch has four engaged columns standing on pedestals and bases. Each pedestal is 2.20 meters high, 2.25 meters wide and 1.20 meters deep. The base of each column is topped by a row of acanthus leaves. There are three vaulted passageways on the lower level and each of these is flanked by two columns with Corinthian capitals. The two flanked archways are topped with niches. Each niche is on top of a small entablature, which stands on two pilasters crowned with capitals. The Arch was crowned with an attic, which might have held a dedicatory inscription. The lower part of the attic was decorated with a frieze of acanthus leaves and the central part was crowned with a triangular cornice. Inscription There was a marble tabula ansata panel that was 1.03 meters in height and 7.14 meters in width, with letters 12–13 cm tall. See also List of Roman triumphal arches Arch of Hadrian (Athens) References
Arco de Adriano (Gerasa)

El Arco de Adriano es una antigua estructura romana en Gerasa, Jordania. Es una puerta de 11 metros de altura de triple arco erigida para honrar la visita del Emperador Romano Adriano a la ciudad en el invierno de 129-130.​ El arco originalmente tuvo alrededor de 22 metros de altura junto con puertas de madera. Presenta algunas características arquitectónicas poco convencionales, posiblemente nabateas, como bases de acanto.​ Las columnas están decoradas con capiteles en la parte inferior en lugar de en la parte superior. El monumento sirvió como arco conmemorativo y como acceso a Gerasa. La relativa lejanía del arco de las murallas de la ciudad indica un posible plan de expansión hacia el sur de Gerasa durante su apogeo. La expansión no se realizó. Descripción En 2005, se estaba restaurando el arco. La reconstrucción se completó en 2007 y el arco tiene actualmente 21 metros de alto, 37.45 metros de largo, y 9.25 metros de anchos.​ Cada cara del arco tiene cuatro columnas adosadas sobre pedestales y bases. Cada pedestal tiene 2.20 metros de alto, 2.25 metros de ancho y 1.20 metros de profundidad. El fuste de las columnas presenta decoración sobrepuesta de hojas de acanto en su parte inferior.​ En la parte inferior hay tres pasillos abovedados y cada uno de estos es flanqueado por dos columnas con capiteles corintios,​ coronado por una hornacina sobre un entablamiento pequeño, flanqueada por columnillas corintias que soportan un frontón triangular.​ El arco es coronado con un ático, el cual pudo llevar una inscripción dedicatoria.​ La parte más baja del ático está decorada con un friso de hojas de acanto, mientras que la parte central tiene un frontón triangular. Inscripción En el año 130 d. C. se adjuntó una inscripción en una tabula ansata de mármol, la cual ocupa un área de 1.03 metros de altura y 7.14 metros de ancho, con letras de entre 12 y 13 centímetros de alto. En ella se declara que la construcción se hizo gracias a la donación de un tal Flavio Agripa para honrar la visita imperial (adventus Augusti) de Adriano.​ Véase también Anexo:Arcos de trunfo romanos Referencias
Arco di Adriano (Gerasa)

L'Arco di Adriano è un'antica struttura romana di Gerasa, in Giordania. Si tratta di un arco a tre arcate alto 11 metri eretto per onorare la visita dell'imperatore romano Adriano alla città nell'inverno del 129-130 d.C. L'arco originariamente si trovava a quasi 22 m e probabilmente aveva porte di legno. Presenta alcune caratteristiche architettoniche non convenzionali, forse nabatee, come le basi di acanto. Le colonne sono decorate con capitelli in basso anziché in alto. Il monumento serviva sia come arco commemorativo che come ingresso a Gerasa. La relativa lontananza dell'arco dalle mura della città indica un piano per l'espansione verso sud di Gerasa durante il suo massimo splendore. L'espansione, tuttavia, non è stata portata avanti. Descrizione Nel 2005, l'arco era in restauro. La ricostruzione è stata completata nel 2007 e l'arco è ora alto circa 21 metri, lungo 37,45 metri e largo 9,25 metri. Ogni faccia dell'arco ha quattro colonne erette su piedistalli e basi. Ogni piedistallo è alto 2,20 metri, largo 2,25 metri e profondo 1,20 metri. La base di ogni colonna è sormontata da una fila di foglie d'acanto. Ci sono tre passaggi a volta al piano inferiore e ciascuno di questi è fiancheggiato da due colonne con capitelli corinzi. Le due arcate fiancheggiate sono sormontate da nicchie. Ogni nicchia è posta sopra una piccola trabeazione, che si erge su due pilastri coronati da capitelli. L'arco era coronato da un attico, che avrebbe potuto contenere un'iscrizione dedicatoria. La parte inferiore dell'attico era decorata con un fregio di foglie d'acanto e la parte centrale era coronata da una cornice triangolare. Iscrizione C'era un pannello di marmo in tabula ansata che era alto 1,03 metri e largo 7,14 metri, con lettere alte 12–13 cm. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Arco di Adriano
Arcul lui Hadrian (Jerash)

Arcul lui Hadrian este un monument istoric din Jerash. Monumentul a fost construit cu ocazia vizitei împăratului Hadrian din anii 129-130 în provincia romană Siria. Istoric Orașul a fost cucerit în anul 63 i.e.n. de armatele generalului Pompei (Cneus Pompeius Magnus) și integrat în provincia romană Arabia. Vestigiile romane din Jerash constau în porți grandioase, străzi flancate de coloane uriașe, piețe, temple și teatre amenajate în aer liber. Vestigiile s-au păstrat în condiții bune datorită climatului uscat de deșert din zonă și faptului că au fost acoperite, în mare parte, de nisip. În extremitatea sudică a complexului se află poarta împăratului Hadrian, înaltă de 13 m și construită în anul 129 e.n. în onoarea împăratului roman prezent acolo. Lângă poartă se află hipodromul, pe care erau organizate curse de cai în fața a aprox. 15.000 de spectatori. Alte obiective impozante sunt templul lui Zeus (construit în anul 162 e.n.) și teatrul (construit în perioada 81-96 e.n.), cu o capacitate de 3.000 de spectatori și o acustică remarcabilă. Principala stradă din complex are o lungime de 800 m, este flancată de 500 de coloane și pavată cu pietrele originale. Complexul din Jerash este considerat cel mai bine prezervat sit roman din afara Italiei. Începând cu anul 1981 complexul găzduiește, anual (în timpul verii), festivalul de cultură și artă din Jerash.
Арка Адриана (Джараш)

Арка Адриана — древнеримское сооружение в городе Джараш, Иордания. Представляет собой 11-метровые трёхарочные ворота, возведённые в честь визита римского императора Адриана в город (называвшийся в то время Гераса) зимой 129—130 гг. Изначально арка достигала почти двадцати двух метров и, по всей вероятности, имела деревянные двери. Некоторые архитектурные особенности арки, такие как основания аканта, нехарактерны и, возможно, имеют набатейское происхождение. Колонны украшены капителями снизу, а не сверху. Сооружение выполняло роль как памятной арки, так и входа в Герасу. Удаленность арки от городских стен указывает на планы по расширению Герасы на юг в период её расцвета, чего, однако, не состоялось. Описание В 2005 году арка находилась на реставрации. Она была завершена в 2007 году, и сейчас высота арки составляет примерно 21 метр (около 36 футов), длина — 37,45 метра и ширина — 9,25 метра. Каждая грань арки имеет четыре полуколонны, стоящие на постаментах и основаниях. Каждый постамент имеет высоту 2,20 метра, ширину 2,25 метра и глубину 1,20 метра. Основание каждой колонны увенчано листьями аканта. На нижнем уровне есть три сводчатых прохода, и каждый из них обрамлен двумя колоннами с коринфскими капителями. Две боковые арки увенчаны нишами. Каждая ниша находится на вершине небольшого антаблемента, который стоит на двух пилястрах, увенчанных капителями. Арка была увенчана аттиком, который мог содержать посвятительную надпись. Нижняя часть аттика была украшена фризом с листьями аканта, а центральную часть венчал треугольный карниз. Надпись Существовала мраморная панель tabula ansata высотой 1,03 метра и шириной 7,14 метра с буквами высотой 12-13 см.
Hadrijanov slavolok (Džeraš)

Hadrijanov slavolok je antična rimska zgradba v Džerašu v Jordaniji. Je 11 metrov visok, s tremi oboki, postavljen v počastitev obiska rimskega cesarja Hadrijana v mestu (takrat imenovanem Gerasa) pozimi 129–130. Lok je bil prvotno visok skoraj 22 m in je imel verjetno lesena vrata. Odlikuje ga nekaj nekonvencionalnih, morda nabatejskih, arhitekturnih značilnosti, kot so akantove baze. Stebri so okrašeni s kapiteli na dnu in ne na vrhu. Spomenik je služil kot spominski slavolok in kot pristop v Geraso. Relativna oddaljenost slavoloka od mestnega obzidja kaže na načrt širitve Gerase na jug v času razcveta. Vendar ta širitev ni bila izvedena. Opis Leta 2005 je bil slavolok obnovljen. Obnova je bila končana leta 2007 in je zdaj visok približno 21 metrov, dolg je 37,45 metra in širok 9,25 metra. Vsako lice loka ima štiri vpletene stebre, ki stojijo na podstavkih in bazah. Vsak podstavek je visok 2,20 metra, širok 2,25 metra in globok 1,20 metra. Baza vsakega stebra ima na vrhu niz akantovih listov. Na spodnji ravni so trije obokani prehodi, od katerih je vsak obdan z dvema stebroma s korintskimi kapiteli. Dve stranski odprtini imata na vrhu niše. Vsaka niša je na vrhu majhne entablature, ki stoji na dveh pilastrih, okronanih s kapiteli. Slavolok je bil okronan z atiko, na kateri bi lahko bil posvečen napis. Spodnji del atike je bil okrašen s frizom iz akantovih listov, osrednji del pa je bil okronan s trikotnim vencem. Napis Tam je bila marmorna plošča tabula ansata, višine 1,03 metra in širine 7,14 metra, s črkami velikimi 12–13 cm. Sklici Zunanje povezave
Арка Адріана (Гераса)

Арка Адріана (араб. قوس هادريان) – монументальна споруда античного міста Гераса, котре передувало сучасному Джерашу (знаходиться за три з половиною десятки кілометрів на північ від столиці Йорданії Амману). Арка є складовою частиною грандіозного комплексу руїн Гераси. Історія Під час свого правління імператор Адріан здійснив цілий ряд поїздок провінціями імперії, наслідком чого стали численні монументи, споруджені містами, яким випала честь приймати в себе повелителя. Найбільш відомими прикладами таких споруд є тріумфальні арки в Афінах, Анталії, Капуї та Герасі. Монумент в останній наразі першим зустрічає відвідувачів археологічного заповідника. Зведена у 130 році н.е. Арка Адріана у Герасі винесена на півкілометра за межі оборонного мура міста. Припускають, що це було пов’язане із планами розширення і саме тому бічні сторони споруди залишили без оздоблення – вони мали в майбутньому сполучитись з новими оборонними стінами. Втім, ці плани так і залишились нереалізованим, більше того, археологи вважають, що навіть вже охоплена існуючими міськими мурами територія так і не була повністю забудована. Опис Споруда має висоту 21 метр, ширину 37,5 метра та товщину 9,3 метра. У ній облаштовано три проїзди, центральний з яких суттєво більший за бічні та має висоту 10,8 метрів проти 5,2 метрів у останніх. В кінці 2-го або на початку 3-го століття, коли стало зрозуміло, що ніякого розширення міських меж вже не будет, до арки прибудували дві бічні секції, кожну з яких прикрашали дві розташовані одна під одною ніші (аналогічно до Південних воріт, тільки на останніх у крайніх секціях лише по одній ніші). Фасади арки подібні, хоч і не ідентичні до дрібниць. Для їх прикрашання над більш низькими бічними проїздами облашували чотири ніші, фланковані невеликими колонами. Крім того, на кожному фасаді виступають по чотири великі напівколони з коринфськими капітелями. На північній (внутрішній, оберненій до міста) стороні арки був закріплений мармуровий напис довжиною 7,1 метра та висотою 1 метр, котрий містив традиційні присвячувальні та віддячувальні формули. Цей напис знайшли розколотим на 19 частин, взагалі ж доречно відзначити, що сучасний вигляд споруди став результатом масштабної реставрації, оцінити яку дозволяють старі чорно-білі фотографії арки. Галерея Примітки
Hoher Opferplatz

Der Hohe Opferplatz war ein nabatäischer Kultplatz auf dem Jabal Attuf, einem Berg im antiken Stadtgebiet der Felsenstadt Petra in Jordanien. Der Hohe Opferplatz gehört zu einer ganzen Reihe von hochgelegenen Opferplätzen in den Bergen von Petra. Sein Erhaltungszustand macht ihn zu einem der bekanntesten. Der Weg dorthin ist gut ausgebaut. Kurz hinter dem Grab 70 im äußeren Siq führt ein nabatäischer Pilgerweg nach oben zur Kultstätte, für den teilweise Treppen in den Felsen geschlagen wurden. Besonderheiten Der eigentliche Opferplatz besteht aus einem Hof von 14,5 m Länge und 6,5 m Breite. Eine den Hof umlaufende niedrige Stufe diente möglicherweise als Sitzgelegenheit für Rituale. In der Mitte des Hofes erhebt sich eine kleine 15 cm hohe Plattform, wahrscheinlich ein Opfertisch, auf dem Speisen, Getränke und andere Gaben dargebracht wurden. Der eigentliche Opferaltar befindet sich in der Nähe des Opfertisches auf der Westseite des Hofes. Er war über Stufen erreichbar und ist 90 cm hoch. Neben dem Altar befand sich ein rundes Opferbecken, in dem vermutlich das Blut von Opfertieren aufgefangen wurde. Neun Meter südlich vom Hof befindet sich eine etwa einen Meter tiefe Wanne. Hier wurde vermutlich Wasser für die Rituale gesammelt und aufbewahrt. Der Hof ist so klein, dass keine Massenveranstaltungen auf diesem Platz stattfinden konnten. In der Nähe des Hohen Opferplatzes befindet sich eine Plattform mit zwei herausragenden Obelisken, die auf einer Ost-West-Achse ausgerichtet sind. Die Obelisken sind sieben Meter hoch und symbolisierten wahrscheinlich die nabatäischen Gottheiten Dushara und al-Uzza. Diese Ebene entstand, indem die Nabatäer das Gestein rund um die Obelisken abtrugen. So wurden schätzungsweise 3200 m³ Erde und Gestein bewegt. Literatur Fabio Bourbon: Petra, die geheimnisvolle Felsenstadt. Müller, Köln 2004, ISBN 3-89893-564-7, S. 120–121. Frank Rainer Scheck: Jordanien. Völker und Kulturen zwischen Jordan und Rotem Meer. 6. Auflage. DuMont Reiseverlag, Ostfildern 2011, ISBN 3-7701-3979-8. Weblinks