NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Gare de Nagamachi

La gare de Nagamachi (長町駅, Nagamachi-eki) est une gare ferroviaire située dans la ville de Sendai, dans la préfecture de Miyagi au Japon. La gare est exploitée par la JR East et le métro de Sendai. Situation ferroviaire La gare de Nagamachi est située au point kilométrique (PK) 347,3 de la ligne principale Tōhoku et au PK 12.4 de la ligne Namboku. Historique La gare est inaugurée le 2 novembre 1894 comme gare militaire. Elle ouvre au public le 21 février 1896. Le métro y arrive le 15 juin 1987. Service des voyageurs Accueil La gare dispose d'un bâtiment voyageurs, avec guichets, ouvert tous les jours. Desserte JR East Ligne principale Tōhoku : voie 1 : direction Sendai voie 2 : direction Natori (interconnexion avec la ligne de l'Aéroport de Sendai pour l'Aéroport de Sendai), Iwanuma (interconnexion avec la ligne Jōban pour Haranomachi), Shiroishi et Fukushima Métro de Sendai Ligne Namboku : voie 1 : direction Tomizawa voie 2 : direction Izumi-Chūō Notes et références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Nagamachi Station » (voir la liste des auteurs). Voir aussi Liens externes (ja) La gare de Nagamachi sur le site de la JR East (ja) La gare de Nagamachi sur le site du métro de Sendai Portail du métro Portail de la préfecture de Miyagi
Stazione di Nagamachi

La stazione di Nagamachi (長町駅?, Nagamachi-eki) è una stazione ferroviaria di interscambio situata nel quartiere di Taihaku-ku della città di Sendai, nella prefettura di Miyagi, ed è servita dalla linea principale Tōhoku (compresi i servizi per l'aeroporto e della linea Jōban) della JR East e dalla linea Nanboku della metropolitana di Sendai. Servizi ferroviari Treni East Japan Railway Company ■ Linea principale Tōhoku ■ Linea Sendai Aeroporto ■ Linea Jōban Metropolitana Metropolitana di Sendai ● Linea Nanboku Struttura Stazione JR La stazione è dotata di un marciapiede a isola centrale con due binari passanti su viadotto (i lavori di sopraelevazione della stazione sono stati completati nel 2007). La stazione è dotata di biglietteria presenziata dalle 6 alle 21. 1: A causa delle conseguenze del terremoto e maremoto del Tōhoku del 2011 a marzo 2013 i servizi sono limitati alla stazione di Hamayoshida Stazione della metropolitana Sul lato ovest della stazione JR Si trovano gli ingressi di quella della metropolitana. La stazione dispone di una banchina a isola con due binari sotterranei. Traffico passeggeri I dati ufficiali di utilizzo delle stazioni sono i seguenti: JR East: 6193 al giorno (2011) Metropolitana: 5888 al giorno (2011) Interscambio con autobus Piazzale est 1 (JR Bus) 2 (Miyagi Trasporti) 3 (Miyagi Trasporti) 4 (Azienda trasporti di Sendai) 5 (Azienda trasporti di Sendai) 6 (Azienda trasporti di Sendai) Stazioni adiacenti Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su stazione di Nagamachi Collegamenti esterni La stazione di Nagamachi sul sito di JR East, su jreast.co.jp. La stazione di Nagamachi sul sito della metropolitana di Sendai, su city.sendai.jp. URL consultato il 6 maggio 2013 (archiviato dall'url originale l'8 settembre 2008). Template:Linea Jōban (Iwaki - Sendai)
Sendai Television

A Sendai Television Inc. (株式会社仙台放送) vagy OX szendai székhelyű japán televízióadó, a Fuji News Network (FNN) és a Fuji Network System (FNS) hálózatok tagja, amely Mijagi prefektúrában sugároz. A vállalatot 1962. október 1-jén alapították. Televízióadó Szendai Analóg: JOOX-TV, 12. csatorna, videó: 10 kW, hang: 2,5 kW (utolsó sugárzása 2012. március 31-én volt) Digitális: JOOX-DTV, 21. csatorna, 3 kW Műsorai Jodzsi TV! FNN Sendai Hoso Super News Bokurano dzsidai Sportan! JCB Classic További információk A Sendai Television weboldala (japánul)
Higashinippon Broadcasting

Higashinippon Broadcasting Co., Ltd. (株式会社東日本放送, Kabushiki-gaisha Higashinippon Hōsō), also known as KHB, is a Japanese broadcast network affiliated with the ANN. Their headquarters are located in Miyagi Prefecture. History October 1, 1975: It was set up as Miyagi Prefecture's fourth broadcasting station. June 18, 2006: Their Sendai main station started their Digital terrestrial television service. March 11, 2011: During the 2011 Tohoku earthquake and tsunami, KHB news personnel reported NHK's unfavorable attitude in news reporting. March 31, 2012: All-analog TV stations were abolished. September 20, 2021: KHB moved to its newly built headquarters in Asuto-Nagamachi, Taihaku-ku, Sendai City from its former headquarters in Futabagaoka, Aoba-ku, Sendai City. September 30, 2021: After moving to its new headquarters 10 days earlier, a new company logo officially replaced the former logo that was in use since it was founded. Stations Analog Stations Sendai(Main Station) JOEM-TV 32ch Digital Stations(ID:5) Sendai(Main Station) JOEM-DTV 28ch Programs Rival Stations References External links Official website (in Japanese)
Akita Broadcasting System

Akita Broadcasting System, Inc. (株式会社秋田放送, Kabushikigaisha Akitahōsō; ABS) is a Japanese broadcaster in Akita Prefecture. Its radio station is affiliated with Japan Radio Network (JRN) and National Radio Network (NRN), and its TV station is affiliated with Nippon News Network (NNN) and Nippon TV Network System (NNS). In 2021, all broadcasters in Japan will be transitioning their radio services from AM broadcasting to FM broadcasting to alleviate the burden of costs in operating 2 different frequencies. Due to vast, sparsely populated areas, where AM signals propagate properly than FM signals, and also the expenses that will be covered for establishing a brand-new Wide FM transmitter, Akita Broadcasting, and the Sapporo-based stations (Hokkaido Broadcasting & STVradio) will not participate in the transition from AM to FM. References External links Official website (in Japanese)
Burg Kaminoyama

Die Burg Kaminoyama (japanisch 上山城, Kaminoyama-jō) befindet sich in der Stadt Kaminoyama, (Präfektur Yamagata). In der Edo-Zeit residierten dort nacheinander fünf kleinere Fudai-Daimyō, zuletzt ein Zweig der Fujii-Matsudaira mit einem Einkommen von 30.000 Koku. Burgherren in der Edo-Zeit Geschichte Vorläufer der Burg war eine Anlage, die die Kaminoyama ein Zweig der Tendō in der Sengoku-Zeit anlegten. 1514 wurde der Burgherr Kaminoyama Yoshifusa von Date Tanemune besiegt, der damit die Burg übernahm. Nach Yoshifusas Tod 1520 konnte sein Sohn Takenaga Yoshitada die Burg wieder zurückgewinnen, die aber 1580 von den Feinden der Tendō, den Mogami, erobert wurde. Als diese 1622 abgesetzt wurden, übernahmen verschiedene Daimyō die Burg, bis 1628 Toki Yoriyuki (土岐 頼行; 1608–1685) Burgherr wurde und sie umfassend ausbaute. Nachdem die Toki versetzt worden waren, ließ das Bakufu die Gebäude im zentralen Bereich, dem Hommaru abreißen. Mit der Übernahme der Burg durch die Fujii-Matsudaira wurde der zweite Burgbereich, das Ni-no-maru, zum Sitz der Residenz. An der höchsten Stelle der Anhöhe war das Hommaru angelegt. Es besaß einen Wachturm an der Südostseite, während sich das Tor mit einem zweistöckigen Wachturm an der Ostseite befand. Darunter befand sich an der West- und Ostseite unter Ausnutzung der Geländegegebenheiten das Ni-no-maru. Auf der Westseite der Burg ist ein Rest des „Inneren Grabens“ (内堀, Uchibori) und ein Teil des Erdwalles erhalten. Auch ein Teil des Samurai-Viertels ist erhalten. Im Ni-no-maru wurde 1982 der Burgturm (天主閣, Tenshukaku) als Museum wieder hergestellt. Ein Teil der Burganlage bildet heute den Tsukioka-Park (月丘公園, Tsukioka-kōen). Literatur Misoguchi, Akihiro: Kaminoyama-jo in: Miura, Masayuki (Hrsg.): Shiro to jinya. Tokoku-hen. Gakken, 2006. ISBN 978-4-05-604378-5, S. 42. Einzelnachweise
Kaminoyama Castle

Kaminoyama Castle (上山城, Kaminoyama-jō) is a hirayama-style Japanese castle located in the center of the city of Kaminoyama, eastern Yamagata Prefecture, Japan. Throughout the Edo period, Kaminoyama Castle was the headquarters for the daimyō of Kaminoyama Domain. The castle was also known as Tsukioka Castle (月岡城, Tsukioka-jō). Tsukioka Shrine is a Shinto shrine located in Kaminoyama Castle, Yamagata Prefecture. History The first castle on this site dates to the early Muromachi period, when the area was under the control of the Tendō clan. The area was contested between the Mogami clan and the Date clan, changing hands several times. The foundations of the present castle were built by Takenaga Yoshitada, a retainer of the Mogami, in 1535. However, after the establishment of the Tokugawa shogunate, the Mogami were dispossessed, and a new 40,000 koku domain, Kaminoyama Domain was created. Thereafter the castle and Kaminoyama Domain passed through a number of daimyō clans, often for only a generation or two, and its revenues were often reduced. Under the Toki clan, a donjon was built, but it was destroyed when the clan was transferred elsewhere in 1692. In 1697, the castle came under the control of the Fujii branch of the Matsudaira clan, which continued to rule over Kaminoyama Domain until the Meiji restoration. With the abolition of the han system in 1871, Kaminoyama Domain became Kaminoyama Prefecture, and in 1872 the castle grounds were sold to the government and turned into a park. In 1982, on the site of the second bailey, a reconstruction of a “typical” Edo period castle tower was constructed out of concrete to serve as a tourist attraction and to contain a local history museum. Literature De Lange, William (2021). An Encyclopedia of Japanese Castles. Groningen: Toyo Press. pp. 600 pages. ISBN 978-9492722300. Schmorleitz, Morton S. (1974). Castles in Japan. Tokyo: Charles E. Tuttle Co. pp. 144–145. ISBN 0-8048-1102-4. Motoo, Hinago (1986). Japanese Castles. Tokyo: Kodansha. p. 200 pages. ISBN 0-87011-766-1. Mitchelhill, Jennifer (2004). Castles of the Samurai: Power and Beauty. Tokyo: Kodansha. p. 112 pages. ISBN 4-7700-2954-3. Turnbull, Stephen (2003). Japanese Castles 1540-1640. Osprey Publishing. p. 64 pages. ISBN 1-84176-429-9. External links Kaminoyama Castle Jcastle Profile Japan Castle Explorer Official home page (in Japanese) Notes
Castillo de Kaminoyama

El castillo de Kaminoyama (上山城, Kaminoyama-jō) fue un castillo japonés de tipo hirayama​ sito en el centro de la ciudad de Kaminoyama, en la parte oriental de la Prefectura de Yamagata, Japón. Durante el periodo Edo, el castillo de Kaminoyama fue la sede de los daimios del Dominio de Kaminoyama. El castillo era también conocido como "Tsukoka-jō" (月岡城). Historia El primer castillo ubicado en este emplazamiento data del periodo Muromachi temprano, cuando la región estaba bajo el control del clan Tendō, pero el clan Tendō fue derrotado por Date Tanemune y perdió el castillo, recuperándolo cuando murió Tanemune. Tras vencer en 1528 al clan Koyanagawa, Takenaga Yoshitada, un vasallo del clan Mogami. se hizo con la zona y planeó la edificación de un castillo, cuya construcción inició en 1535.​ El castillo de Kaminoyama estaba situado estratégicamente en el extremo meridional de los territorios controlados por el clan Mogami y podía desempeñar tanto funciones defensivas como ofensivas frente a los clanes vecinos Date y Uesugi. En los años por venir esta circunstancia haría que el área fue disputada entre los clanes Mogami y Date, y haría que el castillo cambiara de manos muchas veces. Tras el establecimiento del shogunato Tokugawa, el clan Mogami fue despojado de sus posesiones y se creó un nuevo dominio de 40,000 koku, el Dominio de Kaminoyama. Posteriormente, el castillo y el Dominio de Kaminoyama serían gobernados por diversos clanes, frecuentemente durante apenas una o dos generaciones, y sus rentas fueron reducidas con frecuencia. Durante el gobierno del clan Toki se construyó una torre del homenaje, pero ésta fue destruida por orden del shogunato cuando el clan fue transferido en 1692. En 1697, el castillo fue puesto en manos de la rama Fujii del clan Matsudaira, la cual continuó gobernando el Dominio de Kaminoyama hasta la restauración Meiji. El castillo hoy Cuando los dominios feudales fueron abolidos el año 1871, el Dominio de Kaminoyama se convirtió en la prefectura de Kaminoyama y, al poco, sería integrada en la prefectura de Yamagata. En 1872, los terrenos del castillo fueron vendidos al gobierno y se convirtieron en un parque. En 1982 se erigió en el área del segundo recinto una torre de hormigón imitando una estereotipada torre del homenaje del periodo Edo para que sirviera como atracción turística y museo de historia local.​ Bibliografía Schmorleitz, Morton S. (1974). Castles in Japan. Charles E. Tuttle Co. ISBN 0-8048-1102-4. Motoo, Hinago (1986). Japanese Castles. Kodansha. ISBN 0-87011-766-1. Mitchelhill, Jennifer (2004). Castles of the Samurai: Power and Beauty. ISBN 4-7700-2954-3. Turnbull, Stephen (2003). Japanese Castles 1540-1640. Osprey Publishing. ISBN 1-84176-429-9. Enlaces externos Kaminoyama Castle Jcastle Profile (en inglés) Consultado el 26 de noviembre de 2016 Japan Castle Explorer (en inglés) Consultado el 26 de noviembre de 2016< Página oficial del castillo de Kaminoyama (en japonés) Consultado el 26 de noviembre de 2016 Notas
Château de Kaminoyama

Le château de Kaminoyama (上山城, Kaminoyama-jō), aussi connu sous le nom de château de Tsukioka, est un hirayamashiro (un château japonais sur une hauteur) situé à Kaminoyama, préfecture de Yamagata au Japon. Le bâtiment est construit en 1535 par du clan Mogami pour défendre leur frontière sud. Il prend de l'importance durant les luttes entre les daimyos Mogami et Date Masamune, puis passe sous le contrôle du clan Toki et est ensuite démoli quand le clan se déplace dans une autre région en 1692. Le tenshu (donjon) a été reconstruit en béton en 1982. Notes et références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Kaminoyama Castle » (voir la liste des auteurs). Voir aussi Bibliographie (en) Jennifer Mitchelhill, Castles of the Samurai : Power and Beauty, Tokyo, Kodansha, 2004, 112 p. (ISBN 4-7700-2954-3, lire en ligne). (en) Hinago Motoo, Japanese Castles, Tokyo, Kodansha, 1986, 200 p. (ISBN 0-87011-766-1). (en) Morton S. Schmorleitz, Castles in Japan, Tokyo, Charles E. Tuttle Co., 1974 (ISBN 0-8048-1102-4), p. 144-145. (en) Stephen Turnbull, Japanese Castles 1540-1640, Osprey Publishing, 2003, 64 p. (ISBN 1-84176-429-9). Articles connexes Siège du château de Kaminoyama Liens externes (en) « Kaminoyama Castle », sur japanese-castle-explorer.com (consulté le 15 octobre 2019). (ja) « Kaminoyama Castle », sur kaminoyama-castle.info (consulté le 15 octobre 2019). (en) « Kaminoyama Onsen », sur japan-guide.com (consulté le 15 octobre 2019). Portail de la préfecture de Yamagata Portail des châteaux
ГЕС Інавасіро I

ГЕС Інавасіро I (猪苗代第一発電所) – гідроелектростанція в Японії на острові Хонсю. Знаходячись перед Інавасіро II (37,5 МВт), становить верхній ступінь каскаду на річці Ніппаші, яка дренує четверте за розмірами озеро країни Інавасіро та впадає праворуч до річки Агано (має устя на узбережжі Японського моря на північній околиці міста Ніїґата). На початку 1910-х років Ніппаші перекрили бетонною водозабірною греблею, котра дозволила організувати в Інавасіро коливання рівня поверхні в діапазоні 1,9 метра, що, враховуючи його велику площу – 104 км2, перетворило цю водойму на резервуар для гідроенергетики. В 1940-му по лівобережжю Ніппаші проклали канал довжиною 0,5 км та тунель довжиною 0,7 км, котрі дозволили збільшити діапазон коливань до 3,2 метра. Перекинута цим шляхом вода далі спрямовується греблею до дериваційної траси, котра так само прямує по лівобережжю та включає канал довжиною 1,6 км з шириною від 13 до 16 метрів та глибиною 6 метрів, а також тунель і акведук довжиною біля 0,3 км кожен. Після верхнього балансувального басейну розмірами 35х37 метрів та глибиною до 7 метрів починаються шість напірних водоводів довжиною по 0,42 км зі спадаючим діаметром від 2,7 до 1,9 метра. Основне обладнання станції становлять чотири турбіни типу Френсіс загальною потужністю 68,6 МВт (номінальна потужність станції рахується як 62,4 МВт), які використовують напір у 106 метрів. Відпрацьована вода по відвідному каналу довжиною 0,1 км повертається до Ніппаші. Видача продукції відбувається по ЛЕП, розрахованій на роботу під напругою 110 кВ. Примітки
Ти Ди Кей (компания)

TDK Corporation (на японски: TDK株式会社 ти:ди:кей кабушики-гайша), в миналото TDK Electronics Co., Ltd (東京電気化学工業株式会社), е японска многонационална компания, специализирана в производството на електронни компоненти и носители на информация. „TDK“ е съкращение от първоначалното японско име на компанията: Tokyo Denki Kagaku Kōgyō K.K. (Tokyo Electric Chemical Industry Co., Ltd.). Компанията е листвана на Токийската фондова борса и е съставна част от индексите Nikkei 225 и TOPIX. История TDK е основана в Япония на 7 декември 1935 за производството на магнитния материал ферит, който неотдавна бил изобретен от Yogoro Kato и Takeshi Takei. През 1952 те започнали производство на магнитни ленти, а впоследствие през 1966 и компакт-касети. Именно с това компанията е най-известна. TDK произвежда и широка гама от магнитни и оптични носители, включително няколко формата видеоленти, CD-R и записваеми DVD-та. По-късно TDK започва производство на USB флаш устройства. В последно време промишленото направление на компанията се измества към нови форми на медийните носители. През 2004 TDK е първият производител на Blu-ray диск, наследникът на DVD технологията. В САЩ компанията започва да действа през 1965 г. с офиса си в Ню Йорк, а в Европа – през 1970 с офиса си във Франкфурт, Западна Германия. TDK работи и с Teridian Semiconductor – филиал за производство на полупроводници в Калифорния около десет години, но в 2005 г. прекрати дейността си. Компанията поддържа музей, посветен на технологиите, с които работи, намиращ се на територията на завода ѝ в Hirasawa (Япония). TDK субсидира дейности и събития, като например тези в The Cross nightclub в Лондон или Crystal Palace Football Club, който бе спонсориран между 1994 и 1999 г. От 2016 г. Shigenao Ishiguro е избран за президент на TDK. Спонсорство От 1993 до 1998, TDK са спонсори на английския футболен клуб ФК Кристъл Палас, който участва в Английската висша лига два пъти през това време. TDK е текущият спонсор на IAAF Световното първенство по атлетика. През осемдесетте години на XX век TDK също така спонсорира холандския футболен клуб АФК Аякс в течение на няколко години. Забележки Външни препратки Official website Global website Архив на оригинала от 2010-02-01 в Wayback Machine. (in English, with links to other language editions) The TDK history museum
TDK

TDK Corporation (japonsky TDK株式会社) je japonská společnost zaměřená na výrobu elektrotechniky. TDK je zkratkou původního názvu „Tókjó Denki Kagaku Kógyó“ (Tokijský elektrický a chemický průmysl). Firma byla založena v Tokiu v roce 1935 a stala se prvním světovým producentem feritových magnetů. V roce 1952 začala vyrábět magnetické pásky, v roce 1966 audiokazety a v roce 2004 disky Blu-ray. V roce 1965 otevřela firma pobočku v New Yorku a v roce 1970 první evropskou pobočku ve Frankfurtu nad Mohanem. TDK patří mezi společnosti, podle nichž se určuje burzovní index Nikkei 225. Společnost je sponzorem mistrovství světa v atletice a v letech 1983 až 1991 sponzorovala nizozemský fotbalový klub AFC Ajax. Ve městě Nikaho bylo otevřeno firemní muzeum. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu TDK na Wikimedia Commons Oficiální sponzor
TDK

TDK Corporation (TDK株式会社, TDK Kabushiki-gaisha?), originalmente TDK Electronics Co., Ltd (東京電気化学工業株式会社, TDK Electronics Co., Ltd?), es una empresa de artículos electrónicos multinacional japonesa fundada el 7 de diciembre de 1935. Shigenao Ishiguro es el presidente actual de la compañía. TDK es acrónimo de la compañía japonesa Tokyo Denkikagaku Kogyo K.K., lo que se traduce como Electrónica y Química de Tokio. Se dedica a la manufactura de materiales magnéticos incluido la ferrita, neodimio-hierro-boro e imanes permanentes de samario-cobalto. En el año 2008, TDK se hizo con el control en oferta pública de la mayoría de las acciones de la empresa de componentes electrónicos EPCOS. En septiembre de 2009, se creó la compañía TDK-EPC integrando el negocio de componentes electrónicos de TDK y las recientemente adquiridas a EPCOS. Productos Soportes ópticos DVD Tipos -R/-RW, +R/+RW, ScratchProof, 8cm DVD, DVD-Ram, DVD photo quality printable, LightScribe. Blu-ray Grabables y regrabables de 25 y 50 GB. CD Tipos R, RW, Audio CD, Alta capacidad, Imprimible por inyección, LightScribe. MiniDisc TDK Professional Disc soporte de grabación especialmente desarrollado para el sistema "Professional Disc" de Sony (XDCAM™). Utiliza tecnología de láser azul-violeta del Professional Disc de TDK que proporciona una capacidad de grabación de datos (3,3 GB) y una elevada velocidad de transferencia de datos (72 Mbit/s por cabezal óptico). Soportes magnéticos Audio Casetes Tamaños normal y micro. Video Casetes Tipo VHS Cintas de videocámaras Tipos VHS-C, 8mm, Digital 8, HI8, MiniDV, S-VHS-C. Cartuchos de datos LTO, 4MM Data cartridges. Altavoces con una gama que va desde los 40 W a los 150 W. Auriculares de diferentes gamas, tipos y calidades. Limpiadores para lentes de CD y DVD, para VHS, para Mini Disc, para casetes y para cámaras grabadoras. Pilas "Photo Alkaline" tipos disponibles: LR6/AA. "Dynamic Zinc" tipos disponibles: RO3(AAA), R6(AA), R14(C), R20(D), 6F-22(9V). "Rechargeable Batteries" pilas recargables disponibles en diferentes formatos. "Photo Lithium" tipos disponibles: CR2, CR123A, 2CR5, CRP2. "Power Alkaline" tipos disponibles: LR03(AAA), LR6(AA), LR14(C), LR20(D), 6LR61(9V). Rotuladores permanentes para CD/DVD Memorias USB o PenDrive TDK USB Flash. Memorias de 2 GiB, 4 GiB, 8 GiB, y 16 GiB. Patrocinio deportivo Desde la temporada de Liga ACB 1985-86, mediante la empresa Mayro Magnethics, TDK patrocina al equipo de baloncesto español de Manresa, pasándose este equipo a llamarse TDK Manresa mientras duró el patrocinio. Dicha relación fue reconocida y premiada por la liga ACB, en el transcurso de la presentación de la temporada 1994-95, al coincidir con los 10 años de patrocinio ininterrumpido del primer equipo del baloncesto manresano y como reconocimiento en ser el segundo patrocinador más antiguo de la competición. El patrocinio finalizó en el año 2000. También fue patrocinador del equipo neerlandés de fútbol Ajax de Ámsterdam de 1982 a 1991, y del equipo británico de fútbol Crystal Palace FC, de 1993 a 1998. TDK es patrocinador del Campeonato Mundial de Atletismo. Referencias Enlaces externos Página oficial de TDK
TDK

TDK Corporation (TDK 株式会社, TDK Kabushiki-gaisha), NYSE : TTDKY, anciennement TDK Electronics Co., Ltd (東京電気化学工業株式会社), est une entreprise japonaise de fabrication de matériel électronique. Elle fait partie de l'indice boursier TOPIX 100 (TSE : 6762) et est également cotée à New York et Francfort. TDK est l'abréviation de Tokyo Denki Kagaku. Historique En décembre 2015, TDK acquiert Micronas Semiconductor, une entreprise suisse pour 215 millions de dollars. En décembre 2016, TDK annonce l'acquisition d'InvenSense, spécialisée dans les capteurs sensoriels, pour 1,33 milliard de dollars. Principaux actionnaires Au 3 avril 2020. Références Liens externes (en + zh + ja) Site officiel Ressource relative à la musique : MusicBrainz Portail des entreprises Portail de l’électricité et de l’électronique Portail du Japon