NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Centrale nucleare di Ōma

La centrale nucleare di Ōma (大間原子力発電所?, Ōma genshiryoku hatsudensho, chiamata anche centrale nucleare di Ohma) è una centrale nucleare giapponese situata presso la città di Ōma nella prefettura di Aomori. L'impianto in costruzione è composto da un unico reattore ABWR da 1325MW. Espansione dell'impianto Precedentemente all'incidente di Fukushima era in discussione la proposta di costruzione di un secondo reattore. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su centrale nucleare di Ōma Collegamenti esterni (EN) IAEA - Nuclear Power Reactors in the World, 2018 (PDF), su www-pub.iaea.org. (EN) IAEA - PRIS database - Nuclear Power Reactor Details - Ohma 1, su iaea.org.
Elektrownia jądrowa Ōma

Elektrownia jądrowa Ōma (jap. 大間原子力発電所 Ōma genshiryoku hatsudensho) – japońska budowana elektrownia jądrowa, której uruchomienie planowane jest obecnie na drugą połowę lat 2020. Budowana koło miasta Ōma, w prefekturze Aomori. Właścicielem i operatorem jest Electric Power Development Company. Będzie to pierwsza nieeksperymentalna elektrownia z reaktorem w całości załadowanym paliwem MOX. Z uwagi na zmianę wymogów sejsmicznych dla elektrowni jądrowych, jaka zaszła w japońskim prawodawstwie w 2008 roku, Japońska Komisja Energii Atomowej ogłosiła 2,5-roczne opóźnienie projektu. Reaktor ABWR o mocy 1383 MW miał rozpocząć pracę w 2014 roku, jednak po katastrofie w Fukushimie w 2011 roku projekt został wstrzymany i poddany ponownej ocenie pod kątem bezpieczeństwa sejsmicznego i wykorzystania paliwa MOX. Stan realizacji (2025) Na początku 2025 roku reaktor Ōma-1 pozostaje w budowie. Według operatora (J-Power), ukończono ponad 40% prac konstrukcyjnych. Trwają testy systemów bezpieczeństwa i przygotowania do instalacji rdzenia reaktora. Elektrownia ma być pierwszym na świecie komercyjnym obiektem w całości zasilanym paliwem MOX (Mixed Oxide Fuel), co czyni ją kluczowym elementem japońskiej strategii zamkniętego cyklu paliwowego. Reaktory Zobacz też reaktor jądrowy elektrownia jądrowa Fugen Bibliografia Bloomberg (ang.) World Nuclear News (ang.) Ōma-1 - World Nuclear Association (ang.) Uwagi Przypisy Linki zewnętrzne Kansai Electric Power Company
АЭС Ома

АЭС Ома (яп. 大間原子力発電所) — строящаяся атомная электростанция в Японии. Станция расположена на севере японского острова Хонсю близ одноимённого посёлка в префектуре Аомори недалеко от АЭС Хигасидори. Первый и пока единственный реактор на АЭС Ома был заложен в 2010 году. Мощность реактора — 1 383 МВт, тип — улучшенный кипящий реактор ABWR. Атомная электростанция Ома была интересна тем, что могла стать первой в мире, где было бы использовано MOX-топливо. Это ядерное топливо, которое содержит в себе смесь нескольких видов оксидов делящихся материалов, как правило, — оксиды плутония и природного урана. MOX-топливо получают путём переработки отработавшего ядерного топлива, что резко снижало бы его количество в атомной энергетике Японии и сокращало бы проблему с хранением ОЯТ, замыкая ядерно-топливный цикл. На ноябрь 2016 года MOX-топливо составляло всего 2 % от общего объёма ядерного топлива, используемого в мире. Строительство Планируемым годом запуска должен был стать 2014 год. Однако после аварии на АЭС Фукусима в марте 2011 года строительство атомной электростанции Ома было приостановлено на 18 месяцев и возобновлено только в октябре 2012 после получения на это согласия местных властей. На тот момент первый энергоблок был готов на треть. К марту 2013 года было полностью построено здание первого энергоблока. В декабре 2014 года начались работы по усовершенствованию условий безопасности станции с целью соответствия новым требованиям комитета по контролю за атомной энергетикой Японии. Новой планируемой датой запуска стал 2021 год. В 2014 году власти города Хакодате подали иск к правительству Японии. Они требуют полного прекращения работ по возведению АЭС Ома, которая располагается на расстоянии 23 км от города. АЭС Ома должна стать первой в мире, где топливом для реактора станет смесь оксидов плутония и урана. Именно это и беспокоит мэра Тосики Кудо. Как он заявил, возможная авария на АЭС Ома приведет к несравнимо большему урону, чем аварии, случившиеся на АЭС Фукусима-1 и ЧАЭС. В декабре 2014 года компания J-Power подала заявку на проверку безопасности на АЭС Ома, запуск которой намечен на 2021 год. В сентябре 2016 года дата ввода в эксплуатацию была снова перенесена, на этот раз на конец 2023 или начало 2024 года. В сентябре 2018 года запуск был перенесен на 2026 год, чтобы обеспечить расширенный контроль безопасности; на тот момент степень завершённости станции составляла примерно 38 %. В сентябре 2022 года агентство Kyodo сообщило об очередном переносе запланированного запуска станции с 2028 года на более поздний срок по причине задержки в реализации дополнительных мер по обеспечению безопасности. Информация об энергоблоках Примечания
АЕС Ома

Атомна електростанція Ома (яп. 大間原原力的机所, Ōma genshiryoku hacudenshō) — атомна електростанція, що будується в Японії. Вона розташована на острові Хонсю поблизу міста Ома в префектурі Аоморі, неподалік від атомної електростанції Хігасідорі. Власником і майбутнім оператором АЕС є Electric Power Development Company. Історія Витоки Історія атомної електростанції починається з 1976 року, коли промислова палата міста Ома звернулася до міської ради з проханням провести екологічне дослідження щодо будівництва нової атомної електростанції поблизу міста. У 1984 році міська рада Оми вирішила підтримати будівництво електростанції. У серпні 1995 року Комісія з атомної енергії Японії вирішила обрати передовий реактор з киплячою водою (ABWR) із можливістю роботи на паливі MOX по всій активній зоні. У вересні 1998 року в Міністерство міжнародної торгівлі та промисловості Японії було подано дослідження впливу на навколишнє середовище, а в грудні відбулися перші громадські слухання щодо будівництва АЕС. У серпні 1999 року електростанцію включили до довгострокового базового плану розвитку країни, а у вересні 1999 року компанія Electric Power Development звернулася до Міністерства міжнародної торгівлі та промисловості з проханням отримати дозвіл на встановлення ядерного реактора. Це повторилося в 2004 році, коли місце розташування з різних причин довелося перенести приблизно на 200 метрів на південь. Другі громадські слухання відбулися в жовтні 2005 року. У квітні 2008 року електростанція була схвалена Міністерством міжнародної торгівлі. У листопаді 2008 року запланований 2010 рік запуску було перенесено на 2012 рік. Землетрус і цунамі Тохоку 2011 року Через землетрус і цунамі в Тохоку в березні 2011 року будівельні роботи на електростанції були призупинені на кілька місяців, але будівельний майданчик електростанції не постраждав від катастрофи. У березні 2012 року запланована дата запуску була перенесена з 2014 року на 2021 рік, а потім на невизначений термін. У жовтні того ж року будівельні роботи відновилися, а в березні 2013 року будівництво реактора було завершено. 16 грудня власник і майбутній оператор електростанції, Electric Power Development Company, звернувся до ядерного регулюючого органу країни з проханням перевірити станцію на відповідність новим державним стандартам, які були посилені внаслідок аварії на АЕС "Фукусіма-1". У вересні 2022 року дату запуску перенесли на 2030 рік. Інформація про реактори Див. також Ядерна енергетика за країною Примітки
Universität Hirosaki

Die Universität Hirosaki (jap. 弘前大学, Hirosaki daigaku, abgekürzt: Hirodai (弘大)) ist eine staatliche Universität in Japan. Der Hauptcampus liegt in Bunkyōchō, Hirosaki in der Präfektur Aomori. Geschichte Die Universität wurde 1949 durch den Zusammenschluss der fünf staatlichen Schulen gegründet: Die Oberschule Hirosaki (弘前高等学校, Hirosaki kōtō gakkō, gegründet 1920), die Normalschule Aomori (青森師範学校, Aomori shihan gakkō, gegründet 1876), die Jugend-Normalschule Aomori (青森青年師範学校, Aomori seinen shihan gakkō in Noheji, gegründet 1931), die Medizinische Hochschule Hirosaki (弘前医科大学, Hirosaki ika daigaku, gegründet 1948) und die Medizinische Fachschule Aomori (青森医学専門学校, Aomori igaku semmon gakkō, gegründet 1944). Die Oberschule Hirosaki lag in Hirosaki von Anfang zu Ende, und der Hauptteil des heutigen Bunkyōchō-Campus wurde von ihr geerbt (Einer ihrer berühmten Söhne war Dazai Osamu). Die Normalschule Aomori, die Jugend-Normalschule Aomori und die Medizinische Fachschule Aomori lagen in der Stadt Aomori bis 1945, aber die Schulgebäude wurden im Juli des Jahres durch den Pazifikkrieg zerstört. Die Normalschule und die Medizinische Fachschule zogen nach Hirosaki; die Jugend-Normalschule aber zog nach Noheji. Die Medizinische Fachschule entwickelte sich 1948 zur Medizinischen Hochschule Hirosaki. Zuerst hatte die Universität drei Fakultäten: Geistes- und Naturwissenschaften, Pädagogik und Medizin. 1955 gründete sie die Fakultät für Agrarwissenschaft, die 1997 zur Fakultät für Agrar- und Lebenswissenschaften verändert wurde. 1965 wurde die Fakultät für Geistes- und Naturwissenschaften in zwei Fakultäten geteilt. 1997 entwickelte die Fakultät für Naturwissenschaften sich zur Fakultät für Natur- und Ingenieurwissenschaften. Fakultäten Bunkyōchō-Campus (): Fakultät für Geisteswissenschaften Fakultät für Pädagogik Fakultät für Natur- und Ingenieurwissenschaften Fakultät für Agrar- und Lebenswissenschaften Honchō-Campus (): Fakultät für Medizin Siehe auch Liste der Universitäten und Hochschulen in Japan Weblinks Offizielle Website (japanisch und englisch) Einzelnachweise
Université de Hirosaki

L'université de Hirosaki (弘前大学, Hirosaki daigaku, couramment abrégée en Hirodai, 弘大) est une université nationale japonaise, située à Hirosaki dans la préfecture d'Aomori. Composantes L'université est structurée en facultés de 1er cycle (学部, gakubu), qui ont la charge des étudiants de 1er cycle universitaire, et en facultés de cycles supérieurs (研究科, kenkyūka), qui ont la charge des étudiants de 2e et 3e cycle universitaire. Facultés de 1er cycle L'université compte cinq facultés de 1er cycle (学部, gakubu). Faculté des humanités Faculté d'éducation École de médecine Faculté de science et technologie Faculté d'agriculture et des sciences de la vie Facultés de cycles supérieur L'université compte sept facultés de cycles supérieurs (研究科, kenkyūka). Faculté des humanités Faculté d'éducation École de médecine Faculté de science et technologie Faculté d'agriculture et des sciences de la vie Faculté des sciences de la santé Faculté d'études régionales Notes et références Liens externes (en) Site officiel Portail de la préfecture d'Aomori Portail des universités japonaises
Хіросацький університет

Хіросацький університет (яп. 弘前大学, ひろさきだいがく; англ. Hirosaki University) — державний університет у Японії. Розташований за адресою: префектура Аоморі, місто Хіросакі, квартал Бункьо 1. Заснований у 1876 році та відкритий з 1949 року. Скорочена назва — Хіро-да́й (англ. 弘大, ひろだい). Факультети Гуманітарний факультет (яп. 人文学部) Педагогічний факультет (яп. 教育学部) Медичний факультет (яп. 医学部) Природничо-технічний факультет (яп. 理工学部) Агрономно-біологічний факультет (яп. 農学生命科学部) Аспірантура Гуманітарно-соціологічна аспірантура (яп. 人文社会科学研究科) Педагогічна аспірантура (яп. 教育学研究科) Медична аспірантура (яп. 医学研究科) Аспірантура охорони здоров'я (яп. 保健学研究科) Природничо-технічна аспірантура (яп. 理工学研究科) Агрономно-біологічна аспірантура (яп. 農学生命科学研究科) Краєзнавчо-соціологічна аспірантура (яп. 地域社会研究科) Агрономічна аспірантура (яп. 農学研究科) Інсититути Інститут нової енергії Північної Японії (яп. 北日本新エネルギー研究所) Інститут природи і екології гір Сіракамі (яп. 白神自然環境研究所) Інститут лікування ядерного опромінення (яп. 被ばく医療総合研究所) Джерела Хіросацький університет // 『日本大百科全書』 [Енциклопедія Ніппоніка]. — 第2版. — 東京: 小学館, 1994—1997. — 全26冊. (яп.) Посилання Офіційний сайт (яп.)
Iwaki General Gymnasium

Iwaki General Gymnasium (岩城総合体育館) is an indoor sporting arena located in Iwaki, Yurihonjo, Akita, Japan. It hosts indoor sporting events such as basketball and volleyball and is practice home to the Prestige International Aranmare Akita that will play in the Women's Japan Basketball League. Facilities Main arena - 1,360m2 （40m×34m） See also Yurihonjo Arena Matsugasaki Gymnasium References
Matsugasaki Gymnasium

Matsugasaki Gymnasium (松ケ崎体育館) is an indoor sporting arena located in Matsugasaki, Yurihonjo, Akita, Japan. It hosts indoor sporting events such as basketball and volleyball and is practice home to the Prestige International Aranmare Akita that will play in the Women's Japan Basketball League. Facilities Main arena - 738m2 See also Nices Arena References
Omonogawa Gymnasium

Omonogawa Gymnasium (雄物川体育館) is an indoor sporting arena located in Omonogawa, Yokote, Akita, Japan. It hosts indoor sporting events such as basketball, volleyball and table tennis. It hosted National Sports Festival of Japan volleyball games in 2007. Facilities Main arena - 1,400m2 Training room - 280m2 3 Conference rooms - 40m2, 62m2, 62m2 2 Changing rooms -36m2x2 Stage - 160m2 See also Keishi Handa Makoto Hasegawa Mitsuaki Sato Kohei Suzuki Daisuke Usami Tomoko Yamatoya References
Sangojima

Sangojima (珊琥島) in an uninhabited islet located in the center of Ōfunato Bay, on the Sanriku Coast of Japan. It has been designated a National Place of Scenic Beauty and Natural Monument since 1946. Overview The islet, which has a land area of 0.02 square kilometres (4.9 acres), a circumference of 0.9 km and a height of 25 meters, is located within the municipality of Ōfunato, Iwate Prefecture. It is covered in a dense forest of maple and Japanese red pine, such that in autumn the red leaves and red tree trunks give the island the appearance of being made of red coral. It was designated as a national scenic spot for its beautiful scenery. The island was owned by Shibuya Kasuke, a local businessman who made his fortune importing gunpowder and munitions during the Meiji period. It was donated to Ōfunato village during the Taishō period for use as a public park. The island suffered from damage caused by tsunami in the 1933 Sanriku earthquake and the 1960 Valdivia earthquake, and in the 2011 Tōhoku earthquake and tsunami. See also List of Places of Scenic Beauty of Japan (Iwate) References External links Cultural Treasures of Iwate Prefecture
Yokote Gymnasium

Yokote Gymnasium (横手体育館) is an indoor sporting arena located in Yokote, Akita, Japan. It hosts indoor sporting events such as basketball, volleyball and table tennis. It hosted National Sports Festival of Japan men's volleyball games in 2007. Japan women's national basketball team, Japan national 3x3 team, and Japan women's national 3x3 team practiced here. Facilities Main arena - 1,512m2 （42m×36m） Medium arena - 448m2 （28m×16m） Small arena - 192m2 （16m×12m） Martial arts area - 156m2 （13m×12m） Conference room Shower rooms References
Mócúdži

Mócúdži (japonsky: 毛越寺) je buddhistický chrám sekty Tendai na území dnešního města Hiraizumi v prefektuře Iwate v Japonsku. Zakladatelem chrámu byl dle tradice mnich Ennin (円仁). Hlavním objektem uctívání je Jakuši Njorai (薬師如来), Buddha léčitel společně s bóddhisatvy Nikkó (日光菩薩, Nikkó bosacu) a Gakkó (月光菩薩, Gakkó bosacu). Areál chrámu byl prohlášen za národní památku zvláštního významu (国の特別史跡, Kuni no tokubecušiseki) a zahrady chrámu za místo s malebnou vyhlídkou zvláštního významu (特別名勝, Tokubecu meišó). Chrám Mócúdži je jednou z památek v katastru města Hiraizumi, které byly v roce 2011 zapsány na Seznam světového dědictví UNESCO pod společným označením Hiraizumi - chrámy, zahrady a vykopávky reprezentující buddhistickou Čistou zemi. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku 毛越寺 na japonské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Mócúdži na Wikimedia Commons Oficiální stránky (anglicky) Hiraizumi – Temples, Gardens and Archaeological Sites Representing the Buddhist Pure Land - UNESCO (anglicky) Hiraizumi's Cultural Heritage - Motsu-ji
Haguro Shrine (Yonezawa)

The Haguro Jinja (羽黒神社) is a Shinto shrine in the city of Yonezawa, Yamagata Prefecture, Japan. It is one of many shrines in the region dedicated to the kami of the Dewa Sanzan. History The Yonezawa Haguro Jinja claims to have been founded in the Daidō era (806 AD), but there are no reliable historical records from that time. Originally known as the Haguro Daigongen, the shrine was relocated to the current location in 1238. It was destroyed by the Date clan in 1570 during the Battle of Yokodanbara. After Naoe Kanetsugu became castellan of Yonezawa Castle in 1598, the shrine was rebuilt. It was destroyed by a fire in 1738, and the main shrine was rebuilt in 1788. The honden is a large three by three bay irimoya-zukuri building with a complex thatch roof. The shrine complex retains some traces of when it was associated with Buddhism under the Ryōbu Shintō philosophy, including a Niomon gate. After the Meiji restoration, it was called the Omonoimino Shrine in 1875, and was renamed Haguro Shrine in 1952. Uesugi Harunori Teaching Site The Haguro Jinja is the location where the 9th daimyō of Yonezawa Domain, Uesugi Harunori welcomed his teacher, Hosoi Heishu, to Yonezawa in 1796. Uesugi Harunori was famed for his fiscal reforms of the near bankrupt finances of Yonezawa, and was upheld by the Tokugawa shogunate as an example of good domain government. Hosoi Heishu was a noted Confucian scholar whose focus on the economic conditions of the common people won him many disciples, including Uesugi Harunori, who used Hosoi as an advisor during his reform programs. On his arrival in Yonezawa, Hosoi Heishu was met by Uesugi Harunori at the Haguro Jinja, and installed at the adjacent temple of Fumon-in during his stay. Both sites were collectively designated a National Historic Site of Japan in 1937 as the Uesugi Harunori Teaching Site (上杉治憲敬師郊迎跡) . This shrine is located 400 meters northwest of Sekine Station on the Ōu Main Line. See also List of Historic Sites of Japan (Yamagata) References External links Yonezawa city home page (in Japanese) Cultural Assets of Yamagata (in Japanese) Yamagata Tourist Information site (in Japanese)
Aoimori Park

Aoimori Park (青い森公園, Aoimori kōen) is a 1.8-hectare (4.4-acre) urban park in the central district of Aomori Prefecture's capital city, Aomori in northern Japan. Acting as an urban green space in the city's dense administrative district, it features various themed landscapes. It has been maintained by the prefectural government of Aomori since its opening in 1985. It is also the official ending point for National Route 4 and National Route 7. Various monuments and markers within and near the park denote the terminus of the two highways. Description The park lies in the otherwise dense administrative district of Aomori. It is surrounded to the west, north, and south by office buildings, made primarily up of administrative buildings for the government of Aomori Prefecture. Its boundaries are marked by city streets, though its southern boundary is formed by National Route 4 and National Route 7. These highways have their northern end points at the park, this is detailed on several markers and monuments within the park. Design and layout Aoimori Park is divided into a relaxation area, an arboretum of local symbolic trees, a playground, a flower garden, and a grass field. The relaxing area features an aquatic garden within a cobblestone plaza with nearby benches and a pergola. A clock tower presides across this area, sitting in a visually prominent location near the western edge of the plaza. The arboretum features trees and flowering plants that are symbolic of each of the municipalities of Aomori Prefecture. A playground near the southwestern corner of the park embodies the "contact" theme. In addition to these features, the park is home to a 7-Eleven convenience store that sits in the northwestern corner of the park. Its parking lot is utilized during the annual Aomori Nebuta Matsuri and other special events, such as being a stop during the 2020 Summer Olympics torch relay. History The planning process of the park began on 24 July 1982. It was first envisioned by planners as a 1.3 ha (3.2-acre) urban park on the former site of the Aomori Prefectural Central Hospital. The park partially opened on 1 June 1985, with only 0.9 ha (2.2 acres) of it being completed. On 19 November of the same year, planners decided to revise the initial plans for the park, expanding it to 1.6 ha (4.0 acres). The park was fully opened according to the revised plans on 3 July 1987. Further expansion to the park was planned on 10 March 1992. The expansion was completed on 22 December 1994, bringing the park to its current size of 1.8 ha (4.4 acres). The 7-Eleven convenience store was added to the park on 7 July 2016 with the intended purpose of benefiting the surrounding elderly community. References
Médiathèque de Sendai

La Médiathèque de Sendai est un centre multimédia à Sendai, préfecture de Miyagi au Japon. Elle a été dessinée par l’architecte japonais Toyo Ito en 1995 et achevée en 2001. Histoire La médiathèque de Sendai a officiellement ouvert ses portes le 26 janvier 2001, cependant, les premières discussions datent d'août 1989 quand l'Association des Arts de la Préfecture de Miyagi a demandé la construction d'un nouveau musée à Sendai. Entre 1989 et 1994, un ancien dépôt de bus a été choisi comme site pour la réalisation de ce nouveau projet et le programme a été élargi pour prendre en compte le remplacement de la bibliothèque existante. Après consultation publique, un concours d'architecte a été mis en place pour le choix du projet et c'est l'atelier Toyo Ito and Associates Architects qui a été choisi parmi 235 autres projets. La proposition de Ito est conceptuellement basée sur l'idée d'un espace de technologie fluide comme discuté dans un de ses articles de 1997 Tarzan in the Media Jungle. Plutôt que de considérer les médias comme des éléments étrangers à la nature, Ito propose de considérer les nouveaux médias, l'informatique comme faisant partie intégrante de l'environnement urbain contemporain. Le bâtiment est conçu comme un cube transparent à travers lequel de fins planchers flottent suspendus à des tubes organiques. La structure comporte 13 colonnes et 7 plateaux. Bibliographie Sendai Mediatheque, Toyoo Itō, 2003, (ISBN 9788495951038) Notes et références Articles connexes Sondage mondial sur l'architecture Liens externes « Sendai Mediatheque Japan by Toyoto Ito », sur galinsky.com (consulté le 30 avril 2023) (en) « AD Classics : Sendai Mediatheque / Toyo Ito & Associates », sur archdaily.com, 9 mars 2011 (consulté le 6 octobre 2020) « Médiathèque de Sendaï : continuum spatial et portiques hystérétiques », sur Blog consacré à l'architecture parasismique, 30 juillet 2018 (consulté le 6 octobre 2020) Portail de la préfecture de Miyagi Sciences de l’information et bibliothèques
Mediateca di Sendai

La Mediateca di Sendai è un centro multimediale situato a Sendai, nella prefettura di Miyagi, in Giappone. È stato progettato dall'architetto giapponese Toyo Ito nel 1995 ed è stato completato nel 2001. Note Bibliografia Sendai Mediatheque, Toyoo Itō, 2003, (ISBN 9788495951038) Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Mediateca di Sendai Collegamenti esterni (JA) Sito ufficiale, su smt.jp. (EN) Sendai Mediatheque, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc. Mediateca di Sendai, su archINFORM. (EN) Mediateca di Sendai, su Structurae. Mediateca di Sendai / Mediateca di Sendai (altra versione) / Mediateca di Sendai (altra versione), su ISIL. http://www.archdaily.com/118627/ad-classics-sendai-mediatheque-toyo-ito/
Sendai Mediatheque

Sendai Mediatheque är ett kulturhus i Sendai, Miyagi prefektur, Japan. Biblioteket är en huvudverksamhet, men där finns också café, konsthall, biograf och olika mötesrum. Kulturhuset är beläget i centrala Sendai. Byggnaden designades av Toyo Ito 1995 och färdigställdes 2001. Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Sendai Mediatheque. Officiell sida (japanska)