NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Замок Кумамото

За́мок Кумамото (яп. 熊本城 кумамото-дзё:) — древний замок равнинного типа в городе Кумамото, префектура Кумамото (ранее — провинция Хиго), Япония. Также известен под названием «замок гинкго» (яп. 銀杏城 ито-дзё:) или «замок ворона» (яп. 烏城 у-дзё:). Замок Кумамото входит в список национальных сокровищ Японии. История Первоначально на территории будущего замка находился небольшой форт, построенный в период между 1469 и 1487 годами. В течение более чем семи лет (с 1601 по 1607 год) форт был перестроен и расширен по приказу даймё Като Киёмаса. При постройке Като использовал знания, полученные в ходе войны с Кореей — замок окружили крепостной стеной, общей длиной 13 км, в пределах замка для нужд гарнизона были вырыты 120 колодцев с питьевой водой, посажены ореховые деревья. Через 50 лет замок перешёл во владение правителям провинции Хиго — клану Хосокава. После реставрации Мэйдзи в 1874 году замок перестал использоваться. В 1877 году во время сацумского восстания после пятидесятидневной осады замок был захвачен, часть замка сгорела, сохранился лишь каменный фундамент и башня Уто. В 1960 году замок был отреставрирован, главная башня замка была восстановлена с использованием железобетона. Площадь отреставрированного замка намного меньше первоначальной, но даже сейчас составляет 760 тыс. м². В настоящее время замок используется как музей. Экспонатами являются одежда, оружие и самурайские доспехи. Стены замка получили серьёзные повреждения в результате землетрясения на острове Кюсю 14 апреля 2016 года. См. также Список замков Японии Источники Ссылки Официальный сайт замка (яп.)
Kumamoto slott

Kumamoto slott (熊本城, Kumamoto-jō?) är en fästning i Kumamoto i Kumamoto prefektur i Japan. Den nuvarande fästningen, som ligger på en kulle, byggdes på platsen för en tidigare fästning från 1467 som utökats flera gånger. Daimyoen Katou Kiyomasa byggde ut anläggningen mellan 1601 och 1607 till ett 1,6 kilometer långt och 1,2 kilometer brett komplex. Fästningen belägrades under Satsumaupproret år 1877 och kärntornet brändes ned men tretton träbyggnader överlevde. Den renoverades på 1950-talet med bland annat ett nytt kärntorn i betong och öppnade för allmänheten år 1960. Borgen skadades allvarligt under jordbävningarna i Kumamoto 2016 men har reparerats. Kumamoto slott är tillsammans med Matsumoto slott och Himeji slott ett av Japans "tre berömda slott". Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Kumamoto slott.
Замок Кумамото

Замок Кумамото (яп. 熊本城, кумамото-дзьо) — замок у місті Кумамото, префектури Кумамото, Японія. Популярні назви «замок гінкго» (яп. 銀杏城, ітьодзьо) або «замок ворона» (яп. 烏城, удзьо). Зарахований до національних скарбів Японії. Входить до «трьох видатних замків Японії» разом із замками Хімедзі і Мацумото. Історія Збудований у 1469—1487 роках Ідевою Хіденобу як невеликий форт. З 1601 по 1607 рік замок був значно розширений Като Кійомасою, перетворивши його на замковий комплекс із 49 вежами, 18 баштовими воротами та 29 меншими воротами. Менша замкова вежа, була збудована пізніше. У 1610 році було завершено будівництво палацу Хонмару Готен. Замковий комплекс має протяжність приблизно 1,6 км зі сходу на захід і 1,2 км з півночі на південь. Згодом, впродовж 300 років, слугував основною резиденцією даймьо Кумамото-хан. Після реставрації Мейдзі, у 1874 році перестав використовуватись. У 1877 році під час Південно-західної війни замок був обложений, частина замку згоріла, У 1960 році замкову фортецю відреставрували, головна вежа замку була відновлена з залізобетону. Сьогодні служить як музей, приклад японської замкової архітектури періоду Едо. Замок постраждав під час землетрусу в префектурі Кумамото у 2016 році. Хоча сама фортеця витримала більшу частину землетрусу з невеликими структурними пошкодженнями, дві вежі замку були серйозно пошкоджені та частково зруйновані, більша частина зовнішніх стін біля підніжжя фортеці також зруйнувалася і кілька замкових прикрас сятіхоко впали з даху та розбилися. Ремонт замку розпочався 8 червня 2016 року. У 2018 році на верхньому даху великої вежі тенсю було встановлено нові сятіхоко. Реставрація головної вежі була завершена в 2019 році. Реставрація стіни Нагабей була завершена в січні 2021 року. Галерея Примітки Посилання Офіційна сторінка замку Кумамото (яп.) Сайт kumamotojo.com (яп.) Замок Кумамото (яп.)
Yaeyama-gun (Okinawa)

Yaeyama-gun (jap. 八重山郡) ist ein gun (Landkreis) im Südwesten der Präfektur Okinawa in Japan. Er besteht aus den Gemeinden Taketomi und Yonaguni auf der gleichnamigen Insel und zählte am 1. Juni 2005 5750 Einwohner auf 363 km² mit einer Bevölkerungsdichte von 15,8 Einwohnern pro km². Yaeyama-gun umfasst alle Inseln der Yaeyama-Gruppe außer Ishigaki-jima und den umstrittenen Senkaku-Inseln. Die beiden letztgenannten gehören zur Stadt Ishigaki.
Yaeyama District, Okinawa

Yaeyama (八重山郡, Yaeyama-gun; Yaeyama: Yaima, Yonaguni: Daama, Okinawan: Yeema) is a district located in Okinawa Prefecture, Japan. The district covers all of the Yaeyama Islands except Ishigaki and the disputed Senkaku Islands. As of 2003, the district has an estimated population of 5,579 and the density of 15.37 persons per km2. The total area is 362.89 kilometers2. Islands Towns and villages Taketomi Yonaguni Transportation Two airports, Hateruma Airport on Hateruma island in Taketomi and Yonaguni Airport in Yonaguni serve the district. References External links Beach Guide Archived 2008-01-21 at the Wayback Machine for Yaeyama
Distrito de Yaeyama (Okinawa)

Yaeyama (八重山郡 Yaeyama-gun, yaeyama: Yaima, okinawense: Eema) es un distrito situado en Okinawa, Japón. El distrito abarca todas las islas Yaeyama excepto Ishigaki y las disputadas Islas Senkaku. A partir de 2003, el distrito tiene una población estimada de 5.579 y una densidad de 15,37 habitantes por km². La superficie total es de 362,89 kilómetros cuadrados. Ciudades y pueblos Taketomi Yonaguni Transporte Dos aeropuertos, el Aeropuerto de Hateruma en la isla Hateruma, en Taketomi, y el Aeropuerto de Yonaguni en Yonaguni sirven al distrito. Enlaces externos Guía de playas para Yaeyama (en inglés)
District de Yaeyama

Le district de Yaeyama (八重山郡, Yaeyama-gun) est un district situé dans la préfecture d'Okinawa, au Japon, Géographie Situation Le district de Yaeyama est situé dans les îles Yaeyama, au Japon. Divisions administratives Le district de Yaeyama est composé de deux bourgs : Taketomi, administrant les îles Iriomote, Taketomi, Kohama, Kuro, Hateruma et Hatoma : 3 923 habitants en 2012 (dont 2 224 habitants à Iriomote) : Yonaguni, administrant l'île de Yonaguni : 1 581 habitants en 2012. Transports Deux aéroports, sur Hateruma et sur Yonaguni, desservent le district. Notes et références Portail de la préfecture d'Okinawa
Област Јаејама

Област Јаејама (јап. 八重山郡) Yaeyama-gun (на језику Јаејама Yaima (Јаима), на језику Окинава Eema (Ема)) се налази у префектури Окинава, Јапан. Област покрива сва Острва Јаејама осим острва Ишигаки и спорна острва Сенкаку. 2003. године, у области Јаејама живело је 5.579 становника и густину насељености од 15,37 становника по км². Укупна површина је 362,89 км². Вароши и села Област Јаејама се састоји од следећих села: Такетоми Јонагуни Саобраћај У области има два аеродрома, Аеродром Хатерума на Хатерума острву у Такетомију и Аеродром Јонагуни у Јонагунију. Референце Спољашње везе Beach Guide за Јаејаму
Повіт Яеяма

Пові́т Яея́ма (яп. 八重山郡, やえやまぐん, МФА: [jaejama guɴ]) — повіт в Японії, в префектурі Окінава. До складу повіту входять містечка Такетомі та Йонаґуні. Станом на 1 липня 2012 року його площа становила 362,97 км². Населення складало 5482 осіб, а густота населення — 15,1 осіб/км². Повіт включає острови Яеяма та Сенкаку. Джерела та література (яп.) Повіт Яеяма // Великий словник японських топонімів Кадокава. Префектура Окінава (47). — Токіо: Кадокава Шьотен, 1986. Повіт Яеяма // 『日本大百科全書』 [Енциклопедія Ніппоніка]. — 第2版. — 東京: 小学館, 1994—1997. — 全26冊. (яп.)
Kashii-gū

Der Kashii-gū (jap. 香椎宮) ist ein Shintō-Schrein in Kashii, einst in einer ländlichen Umgebung gelegen, heute Teil des Ostbezirks der Stadt Fukuoka (Präfektur Fukuoka, Japan). Der legendären Überlieferung zufolge errichtete die Kaiserin Jingū im Jahre 200 hier einen Schrein Kashii no miya (橿日宮), als ihr Gemahl, der Tennō Chūai, im Kampf gegen das Volk der Kumaso starb. Ein in unmittelbarer Nähe der heutigen Haupthalle befindlicher kleiner „alter Schrein“ soll auf diese Gründung zurückgehen. Historisch gesicherte Erwähnungen finden sich jedoch erst ab dem Jahr 723. Da Chūai hier seine letzte Ruhestätte gefunden haben soll, verwenden ältere Texte auch die Bezeichnung Kashii-byō (Kashii-Mausoleum 香椎廟). Im Zentrum der Verehrung stehen Chūai und Jingū, dazu deren Sohn, der fünfzehnte Tennō des Reiches Ōjin, sowie die Drei Sumiyoshi-Gottheiten des Meeres. Auf dem Gelände finden sich weitere kleine Zweigschreine für die Gottheiten Inari, Takeuchi Sukune u. a. m. Neben dem Inari-Schrein zieht besonders der Keiseki jinja (wörtl. Hühnerstein-Schrein) mit einer Schutzgottheit für Hühner und Kinder viele Besucher an. Außerhalb des Schreingeländes auf einem Mijima (wörtl. Werte Insel 御島) genannten flachen Felsen in unmittelbarer Nähe der Küste befindet sich als Zweigschrein der Mijima-Schrein (Mijima jinja 御島神社), in dem die Gottheit Watatsumi (Watatsumi no kami 綿津見神) residiert. Hier wusch einst der Legende zufolge die Kaiserin Jingū ihr Haar und ordnete es zur Haartracht der Männer, bevor sie ihre Truppen zu einem Feldzug nach Korea führte. Die als „Kashii-Bauweise“ (香椎造, kashii-zukuri) bezeichnete Struktur der Haupthalle (honden), deren jetzige Form auf den letzten Neubau im Jahre 1801 zurückgeht, ist nur hier anzutreffen. Das Gebäude ist dreigeteilt, dazu kommen mit Toren versehene Seitenflügel und ein mehrfach gegabeltes Dach. Diese Halle ist nicht zugänglich. Seit der Nara-Zeit zählt der Schrein zur kleinen Gruppe der Chokusaisha genannten Schreine, die bei bestimmten Anlässen „Kaiserliche Gesandte“ (chokushi, 勅使) des Tennō in einer aufwendigen Zeremonie empfangen dürfen. Früher geschah das alle 60 Jahre, 1804 verkürzte man auf zehn Jahre. Der 800 Meter lange, von Kampferbäumen gesäumte Weg zum Schreingelände wird daher auch „Kaiserlicher Gesandten-Weg“ genannt. Die Priesterschaft wurde einst über viele Generationen hinweg von vier Familien wahrgenommen, die sich alle vier Jahre in der Ausübung des Amtes abwechselten. Bis zur Mitte des 19. Jahrhunderts gab es in der Umgebung des Schreins eine Reihe buddhistischer Tempel der Shingon Schule, die allerdings im Zuge der „Trennung von Shintō und Buddhismus“ (shinbutsu-bunri) nach 1868 zerstört wurden. Heute zeugt nur noch ein kleines Tempelchen der Gottheit Benzaiten in unmittelbarer Nachbarschaft von diesen Zeiten der ‚Vermischung von Shintō und Buddhismus’ (shinbutsu-shugō). Galerie Weblinks Weitere Fotografien vom Kashii-gū - Japanisch Kashii-zukuri im Japanese Architecture and Art Net System - Englisch Einzelnachweise und Anmerkungen
Kashii-gū

Le Kashii-gū 香椎宮) est un sanctuaire shinto de Kashii, autrefois à la campagne dans une forêt dense d'environ trois hectares et à présent dans la banlieue de la ville de Fukuoka (préfecture de Fukuoka) au Japon. Y sont vénérés l'empereur Chūai et son épouse Jingū, dont le fils Ōjin est le quinzième empereur du Japon, ainsi que les trois Sumiyoshi sanjin (de), divinités de la mer. Sur le site se trouvent d'autres petits sanctuaires consacrés aux divinités Inari, Takeuchi Sukune, etc. Selon la tradition, le légendaire Jingū a fait bâtir ici en 200 un sanctuaire Kashii no miya (橿日宮), quand Chūai est mort au combat contre le peuple des Kumaso. Il y aurait eu un ancien sanctuaire dans le voisinage de celui-ci mais il ne s'en trouve aucune mention historique avant l'année 723. Comme l'empereur Chūai a trouvé ici son dernier lieu de repos, des textes plus anciens utilisent le terme Kashii-byō (香椎廟, « cour de Kashii », « mausolée de Kashii »). Depuis l'époque de Nara, le sanctuaire fait partie du petit groupe de sanctuaires appelés chokusaisha qui reçoivent en certaines occasions déterminées les envoyés (chokushi, 勅使)) du tennō. Comme au sanctuaire Usa Hachiman-gū (au nord-est de Kyūshū), cela arrive tous les dix ans à Kashii. L'escalier de 800 m de long qui mène au sanctuaire est bordé de camphriers. La structure, appelée « style Kashii » (kashii-zukuri, 香椎造), du bâtiment principal, (le honden) — dont l'aspect actuel remonte à la dernière reconstruction de l'année 1801 — ne se trouve qu'ici. Le bâtiment est divisé en trois parties avec des portes à battants et un toit aux nombreuses fourches (chigi). Pendant de nombreuses générations, le sacerdoce était réservé à quatre familles qui se relayaient tous les quatre ans dans l'exercice de leurs fonctions. Jusqu'au milieu du XIXe siècle, il y avait dans le voisinage un certain nombre de temples bouddhistes de l'école Shingon qui, en conséquence de la loi de « séparation du shinto et du bouddhisme » (shinbutsu bunri, 神仏分離) de 1868 ont été détruits. Aujourd'hui, le seul témoin qui reste de ce passé où étaient mélangés shintoïsme et bouddhisme (shinbutsu shūgō, 神仏習合), est un petit temple de la divinité Benzaiten. Références (de) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en allemand intitulé « Kashii-gū » (voir la liste des auteurs). Voir aussi Lien externe (ja) « Photos du Kashii-gū », sur tencoo.fc2web.com (consulté le 19 novembre 2019). Portail de la préfecture de Fukuoka Portail du shinto
Nagasaki Shinchi Chinatown

Nagasaki Shinchi Chinatown (Japanese: ながさき しんち ちゅうかがい, 長崎新地中華街, Simplified Chinese: 长崎新地中华街) is an area located in Nagasaki, Nagasaki, Japan. Today, this area is a shopping strip covering many blocks. Most of the Chinese members of Nagasaki Chinatown are of Fuzhounese descent. Nagasaki and Fuzhou established ties as sister cities in 1980 to recognize the historical connections between the two cities and Fuzhounese immigrant community. History This area was originally the location of the warehouses of Chinese merchants, who traded goods to Japan from the 15th to 19th centuries. They lived in the 'Chinese residence' (Tojin yashiki) a little to the south-east (today's Kannaimachi 館内町). The Chinese traders came to Nagasaki because it was the only open port in Japan during the Tokugawa period. The Tokugawa government allowed only Nagasaki to stay open to Chinese and Dutch traders, closing off the rest of Japan to prevent European political influence and the spread of Christianity. Strict rules were placed on these Chinese traders, forcing them to stay within the precincts of the Tojin yashiki at night. Anyone found outside the area during prohibited times was arrested by the local guard. See also Chinatowns in Asia Yokohama Chinatown Nankin-machi (“Nanjing Town” in Kobe) Chinese in Japan Koreatown in Japan References External links Official site of Nagasaki Shinchi Chinatown (Japanese) Nagasaki Lantern Festival (Japanese) Geographic data related to Nagasaki Shinchi Chinatown at OpenStreetMap Media related to Chinatown, Nagasaki at Wikimedia Commons
Китайский квартал в Нагасаки

Китайский квартал в Нагасаки (яп. 長崎新地中華街 Нагасаки синти тю:кагай) — квартал в городе Нагасаки, в Японии, построенный правительством сёгуната Токугава в 1689 году для централизации торговли с Китаем и борьбы с китайской контрабандой. История Начиная с XV века город Нагасаки посещали китайские моряки и торговцы. В то время это был единственный порт Японии, в котором принимали иностранные суда. Правительство сёгуната Токугава, опасаясь иностранного влияния и распространения христианства, запрещало иностранцам покидать пределы города. Торговцам из Китая была выделена территория, на которой они жили, прибывая в Нагасаки, и которую им запрещалось покидать в ночное время суток. Нарушивших запрет ожидало суровое наказание. В XIX веке, после завершения периода самоизоляции страны, китайский квартал Нагасаки разросся благодаря притоку эмигрантов из Китая. См. также Китайцы в Японии Ссылки Официальный сайт китайского квартала в Нагасаки Архивная копия от 5 июня 2008 на Wayback Machine (яп.) Праздник фонарей в Нагасаки Архивная копия от 15 октября 2012 на Wayback Machine (яп.)
Glover Garden

Le Glover Garden (グラバー園, Gurabāen) est un parc à Nagasaki, construit par Thomas Blake Glover, un marchand écossais. Dans ce parc est installée la Glover Residence, une maison de style occidental, la plus ancienne au Japon et importante attraction touristique. Le parc est situé sur la colline de Minamiyamate qui domine le port de Nagasaki. Liens externes (mul) Site officiel Ressource relative à l'architecture : Liste du patrimoine mondial Portail du Japon
Glover Garden

Glover Garden (グラバー園 Gurabāen) è un parco che si trova a Nagasaki, a sud del Giappone, nel quale, oltre ai giardini, sono presenti ville appartenute a stranieri che un tempo vivevano in questa città. La principale attrazione dei giardini è sicuramente la Glover Residence, la più antica residenza in stile occidentale che conserva il Giappone. Costruita per Thomas Blake Glover da cui ne prende il nome, un ricco mercante scozzese, che inoltre contribuì alla crescita, allo sviluppo e alla modernizzazione del Giappone, con le sue conoscenze soprattutto nell'ambito della costruzione navale e dell'estrazione del carbone. La residenza e i giardini affacciano direttamente sul porto di Nagasaki, trovandosi sull'alta collina di Minamiyamate. Dichiarato importante bene culturale, probabilmente il più famoso della città, per il suo particolare stile architettonico, la sua fama probabilmente la deve soprattutto al fatto che l'interno del parco ricorda le ambientazioni dell'opera di Giacomo Puccini, Madama Butterfly, inoltre all'interno del parco è facile imbattersi nelle sculture dello stesso Puccini e di Miura Tamaki famosa soprano giapponese e celebre per le sue interpretazioni di Cho-Cho-San nell'opera lirica ideata da Puccini. Il parco fu costruito da Hidenoshin Koyama, ultimato nel 1863, la residenza ha ospitato grandi uomini e samurai da nobili ideali, sostenuti da Thomas Glover, facendola diventare sede d'incontri e ospitando samurai del calibro Ryōma Sakamoto. La residenza Glover è particolarmente nota per la sua contrastante architettura mista tra Oriente e occidente. Gli archi reticolati, le verande pavimentate in pietra e le finestre ne caratterizzano il lato occidentale, mentre, il tetto rivestito con tegole e con piastrelle a testa di demone intenti a scongiurare ogni forma di male ne caratterizzano il lato orientale. All'interno del parco nel mezzo del lastricato della pavimentazione esterna ci sono due pietre a forma di cuore, un'antica leggenda vuole che quando due innamorati le trovano si uniranno in matrimonio e toccandole il loro amore durerà in eterno. In due episodi dell'anime Detective Conan alcune vicende avvengono proprio all'interno del famoso parco di Nagasaki. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Glover Garden Collegamenti esterni (JA, EN, ZH, KO) Sito ufficiale, su glover-garden.jp. Glover Garden, su ISIL.
Ogród Glovera

Ogród Glovera (jap. グラバー園 Gurabā-en, ang. „Glover Garden”) – park i rezydencja z drugiej połowy XIX wieku w Nagasaki w Japonii. Znajdują się tu najstarsze japońskie zachowane drewniane budynki w stylu zachodnim. Historia W 1863 zbudował na tym terenie swój dom w stylu kolonialnym szkocki kupiec Thomas Blake Glover (1838–1911). Przyjechał on do Nagasaki w 1859 i pozostał tu do końca życia. Najpierw zarządzał kopalnią węgla, później zbudował pierwszą w Japonii nowoczesną stocznię, którą potem kupił koncern Mitsubishi. Glover handlował także bronią, m.in. uzbroił Satsumę w walce przeciw siogunom. Glover był żonaty i miał dwoje dzieci z Japonką Tsuru, która była pierwowzorem postaci Cio-cio-san z opery Madame Butterfly Giacomo Pucciniego (chociaż życie Tsuru nie było tak tragiczne jak w wersji operowej). Z tego powodu przed domem Glovera znajduje się pomnik japońskiej śpiewaczki operowej Miury Tamaki, oraz marmurowy pomnik upamiętniający Pucciniego. W parku wokół domu Glovera zgromadzono kilka XIX-wiecznych budynków z Nagasaki, m.in. domy kupców Walkera, Ringera i Alta oraz dom noclegowy dla marynarzy dawnego doku Mitsubishi nr 2, przeniesiony z portu. Ogród Glovera został w 2015 wpisany na listę światowego dziedzictwa UNESCO jako część obiektu Miejsca związane z rewolucją przemysłową w epoce Meiji: hutnictwem, przemysłem stoczniowym i przemysłem wydobywczym Galeria Przypisy
Сад Ґловера

Сад Ґловера (яп. グラバー園, ぐらばーえん, ґураба-ен; англ. Glover Garden) — гірський парк з архітектурними ансаблями західного стилю 2-ї половини 20 століття в Наґасакі, Японія. Короткі відомості Сад Ґловера знаходиться на схилах гірського району Мінамі-ямате перед затокою Наґасакі. Первісно він був місцем скупченого проживання іноземців у роки періодів Мейдзі і Тайсьо. Перші садиби в районі були споруджені у 1863 році за проектом Коями Хіденосіна. У них проживали європейські та північноамериканські торгівці. Серед них був шотландець Томас Ґловер, який провів більшу частину свого життя в Японії, докладаючи чимало зусиль до її модернізації. Його садиба служила місцем переховування для бунтарів ханів Тьосю і Сацума, британських шпигунів і військових. Садиба Ґловера є найстарішою архітектурною спорудою західного стилю в Японії. Ім'ям цього торговця названий сучасний парк. У "Саду Ґловера" розташований так званий Будинок мадам Батерфляй", з яким пов'язують події опери Пучіні "Чіо Чіо сан". Поряд з цим будинком знаходяться статуя композитора і діви Міури Тамакі, відомої виконавиці ролі головної героїні. Галерея Посилання Офіційна сторінка "Саду Ґловера" Сайт комітету освіти префектрури Наґасакі Садиба Ґловера Садиба Лінгера Садиба Орта
Kagoshima Immaculate Heart University

Kagoshima Immaculate Heart University (鹿児島純心女子大学, Kagoshima junshin joshi daigaku) is a private women's university in Satsumasendai, Kagoshima, Japan. The predecessor of the school was founded in 1933, and it was chartered as a junior university in 1961. In 1994, it became a four-year college and adopted the present name. External links Official website
Kagoshima Immaculate Heart University

La Kagoshima Immaculate Heart University è un'università privata di indirizzo cattolico con sede a Satsumasendai, in Giappone. Storia Le origini dell'istituto risagono al 1933, quando le religiose canadesi della congregazione dei Santi Nomi di Gesù e Maria aprirono una scuola femminile. Nel 1940 alla direzione della scola subentrarono le suore del Cuore Immacolato di Maria che la ribattezzarono Kagoshima Pure Heart Girls' High School. Fu elevata al rango di "junior university" nel 1961 e di università nel 1994. Collegamenti esterni Sito ufficiale, su k-junshin.ac.jp.
Kamoike Ballpark

Kamoike Ballpark, also known as Kamoike Kagoshima Prefectural Baseball Stadium, is a multi-purpose stadium in Kagoshima, Japan. It is currently used mostly for baseball matches. The stadium was originally opened in 1970 and has a capacity of 21,000 spectators. References External links Stadium picture Archived 2012-01-10 at the Wayback Machine
Kanna Dam

The Kanna Dam (漢那ダム) is a concrete gravity dam on the Kanna River in Ginoza, Okinawa Prefecture, Japan. The purpose of the dam is water supply and flood control. After studies were carried out in the 1970s(starting in 1973 and ending in 1978), construction on the dam began in 1982 and it was completed in 1992. The dam is 45 m (148 ft) tall and 185 m (607 ft) long. In order to retain the reservoir, a 37 m (121 ft) tall and 500 m (1,640 ft) long saddle dam was constructed directly northeast of the dam. A fish ladder was installed on the dam during construction to assist the migration of fish, shrimp and crabs. Mangroves downstream of the dam were restored after construction and the area is a tourist destination along with a habitat for water fowl. References