NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Bourse de Tokyo

La bourse de Tokyo, devenue Japan Exchange Group (JPX) (日本取引所グループ, Nihon Torihikijo Gurūpu), aussi appelée Kabuto-Cho (兜町), est le marché officiel des actions au Japon. Quelque 2 410 sociétés y sont cotées, ce qui en fait la deuxième place boursière au monde, après le New York Stock Exchange. Structure La bourse de Tokyo, aussi appelée Kabutochō (兜町) (du nom du quartier où elle est située), est une société de type kabushiki kaisha mais non cotée en bourse, comportant neuf directeurs, quatre auditeurs et huit executive officers. Elle est située au 2-1 Nihonbashi-kabutochō, Chūō-ku, Tokyo, Japon. Ses horaires d'ouverture sont de 9h00 à 11h00 et de 13h00 à 15h00. Historique La bourse a ouvert pour la première fois le 15 mai 1878 sous le nom de Tōkyō Kabushiki Torihikijo (東京株式取引所). En 1943, elle est combinée à dix autres marchés boursiers et prend le nom de Marché boursier japonais (日本証券取引所, Nippon Shōken Torihikijo). Le 16 mai 1949, la bourse reprend son nom original. L'envolée des cours pendant les années 1980 est un temps fort de l'histoire des bourses de valeurs. L'actuel bâtiment de la bourse de Tokyo a été inauguré en 1988. Il en remplace un autre, qui datait de 1931. Le plancher est fermé le 30 avril 1999. Tous les échanges se font dorénavant de façon électronique. En janvier 2006, à la suite d'une enquête sur Livedoor et son PDG, Takafumi Horie, le volume de transactions sur ce titre devient le plus important de la bourse. Pouvant traiter 4,5 millions de transactions par séance, le système informatique ne peut répondre à toutes les requêtes, obligeant ainsi les responsables de la bourse à suspendre sporadiquement les transactions. Cette incapacité à gérer le volume de transactions est vue comme un signe de mauvaise gestion. En 2013, la bourse de Tokyo (Tokyo Stock Exchange (TSE) (東京証券取引所, Tōkyō Shōken Torihikijo)) et la bourse d'Osaka (Osaka Securities Exchange (OSE) (大阪証券取引所) fusionnent pour former le Japan Exchange Group (JPX) (日本取引所グループ, Nihon Torihikijo Gurūpu)). En février 2019, Japan Exchange Group annonce la fusion avec TOCOM. Identité visuelle (logo) Alliances stratégiques La Bourse de Tokyo est à la recherche de partenaires en Asie, et est sur le point de[Quand ?] s'allier avec Singapore Exchange sur l'offre de produits boursiers. Elle serait prête à faire un investissement stratégique en prenant une part importante dans l'ascension de Singapore Exchange[réf. souhaitée]. Voir aussi Articles connexes Histoire des bourses de valeurs Nikkei 225 Osaka Stock Exchange Building Notes et références Liens externes (ja) Site officiel Portail des entreprises Portail de la finance Portail de Tokyo Portail du Japon
Tokijska burza

Tokijska burza (japanski: 東京証券取引所, Tōkyō Shōken Torihikijo), skraćeno Tosho (東証) ili TSE/TYO, burza je vrijednosnih papira smještena u Tokiju, u Japanu. Burza je u vlasništvu Japan Exchange Group (JPX), holding kompanije koja je i sama izlistana na burzi (TYO: 8697 ), a njome upravlja Tokyo Stock Exchange, Inc., podružnica u potpunom vlasništvu JPX-a. JPX je nastao spajanjem Tokyo Stock Exchange Group, Inc. i Osaka Securities Exchange Co., Ltd. (danas Osaka Exchange, Inc.). Proces spajanja započeo je u srpnju 2012. godine, kada ga je odobrila Japanska komisija za poštenu trgovinu. Sam JPX službeno je pokrenut 1. siječnja 2013. godine. Pregled TSE je inkorporiran kao kabushiki gaisha (dioničko društvo) s devet direktora, četiri revizora i osam izvršnih službenika. Sjedište se nalazi na adresi 2-1 Nihonbashi-Kabutochō, u četvrti Chūō, u Tokiju, što je najveća financijska četvrt u Japanu. Glavni indeksi koji prate tržište dionica TSE-a su Nikkei 225, indeks kompanija koje odabire Nihon Keizai Shimbun (najveće japanske poslovne novine), TOPIX indeks temeljen na cijenama dionica tvrtki iz "Prime" segmenta, te J30 indeks velikih industrijskih kompanija koji održavaju glavne japanske novine velikog formata. Također postoje aktivna tržišta obveznica i terminskih ugovora (futures). U trgovanju na TSE-u sudjeluju 94 domaće i 10 stranih vrijednosnih kompanija. Novinarski klub Novinarski klub burze, zvan Kabuto Club (jap. 兜倶楽部, Kabuto kurabu), sastaje se na trećem katu zgrade TSE-a. Većina članova Kabuto Cluba povezana je s medijskim kućama Nihon Keizai Shimbun, Kyodo News, Jiji Press ili poslovnim televizijskim kućama poput Bloomberga i CNBC-a. Klub je općenito najzaposleniji tijekom travnja i svibnja, kada javna poduzeća objavljuju svoja godišnja izvješća. Radno vrijeme Uobičajene sesije trgovanja na burzi su od 9:00 do 11:30 sati te od 12:30 do 15:30 sati (po lokalnom vremenu) svim danima u tjednu osim subote, nedjelje i praznika koje Burza unaprijed proglasi. Burza je zatvorena tijekom sljedećih praznika: Nova godina, Dan punoljetnosti, Dan osnutka nacije, Vernalni ekvinocij (Proljetna ravnodnevnica), Shōwa dan, Dan sjećanja na Ustav, Zeleni dan, Dječji dan, Dan mora, Dan poštovanja prema starijima, Jesenska ravnodnevnica, Dan zdravlja i sporta, Dan kulture, Dan zahvalnosti za rad i Carev rođendan. Izvori
Borsa di Tokyo

La Borsa di Tokyo (東京証券取引所?, Tōkyō Shōken Torihikijo), in inglese Tokyo Stock Exchange (TSE), è la borsa valori di Tokyo ed è la seconda più importante del mondo dopo la Borsa di New York. Attualmente ha nel proprio listino quasi 2.300 società (tra cui 31 straniere) e ha una capitalizzazione totale di oltre 5.000 miliardi di dollari. Struttura La borsa di Tokyo, chiamata in giapponese Kabutocho (兜町) (dal nome del quartiere dove è situata), è una società di tipo kabushiki kaisha ma non quotata in borsa, gestita da nove direttori, quattro revisori e otto direttori esecutivi. È situata al 2-1 Nihonbashi-kabutocho, Chūō-ku, Tōkyō, Giappone. Il suo orario d'apertura è dalle 9.00 alle 11.00 e dalle 12.30 alle 15.00. Storia La borsa è stata istituita il 15 maggio 1878 con il nome giapponese Tōkyō Kabushiki Torihikijo (東京株式取引所), grazie all'apporto fondamentale dell'economista Ito Hirobumi, formatosi in Occidente. Nel 1943, è stata unita con altre dieci borse delle principali città giapponesi per formare un singolo mercato borsistico giapponese (in giapponese Nippon Shōken Torihikisho, 日本証券取引所). Il 16 maggio 1949, la borsa riprende il suo nome originale. Da allora la borsa si rivela una delle più influenti nel mondo e solamente agli inizi degli anni novanta ha mostrato i primi segni di declino, causati dalle crisi del settore immobiliare e finanziario. Il mercato alle grida è stato fermato il 30 aprile 1999, da allora tutte le transazioni avvengono in via elettronica. Nel luglio 2012 è stata approvata la fusione con la Borsa di Osaka (Osaka Securities Exchange) dando vita al Japan Exchange Group (JPX) che è operativo da gennaio 2013. Alleanze strategiche La Borsa di Tōkyō è alla ricerca di partner in Asia, e si appresta ad allearsi strategicamente alla Borsa di Singapore per contribuire fortemente all'espansione dei mercati azionari del sud-est asiatico. Note Voci correlate Nikkei 225 Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Borsa di Tōkyō Collegamenti esterni (EN) Sito ufficiale della Borsa di Tokyo, su tse.or.jp. URL consultato il 10 maggio 2013 (archiviato dall'url originale il 12 maggio 2013). Sito ufficiale, su jpx.co.jp. (EN) Tokyo Stock Exchange (TSE) Definition, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc.
Tokyo Stock Exchange

Tokyo Stock Exchange (jap. 東京証券取引所 Tōkyō Shōken Torihikijo) – największa giełda papierów wartościowych na Dalekim Wschodzie. Sesja giełdowa trwa od godziny 9:00 do 15:00, z godzinną przerwą od 11:30 do 12:30. Giełda należy do stowarzyszenia Asian and Oceanian Stock Exchanges Federation (AOSEF). Historia Giełda w Tokio została utworzona 15 maja 1878 roku jako Tokyo Kabushiki Torihikijo (東京株式取引所), pod kierownictwem ówczesnego ministra finansów Shigenobu Ōkumy oraz przedsiębiorcy Eiichiego Shibusawy. Handel na giełdzie rozpoczął się 1 czerwca 1878 roku. W 1943 roku giełda w Tokio została połączona z 10 innymi giełdami w największych miastach japońskich, tworząc Nippon Shōken Torihikijo (日本証券取引所). Została zamknięta wkrótce po zbombardowaniu Nagasaki. Tokijska Giełda Papierów Wartościowych została ponownie otwarta 16 maja 1949 roku. Zobacz też Nikkei 225 Przypisy
Bursa de valori din Tokyo

Tokyo Stock Exchange ("Bursa de valori de la Tokio") este o bursă din Japonia, pe care sunt listate peste 2,280 de companii autohtone și străine. Pe data de 12 iulie 2007, capitalizarea companiilor listate era de 4.679 miliarde $, ceea ce înseamnă că Tokyo Stock Exchange era întrecută doar de grupul bursier NYSE Euronext. Legături externe Materiale media legate de Tokyo Stock Exchange la Wikimedia Commons Site web oficial
Tokyobörsen

Tokyobörsen (japanska: 東京証券取引所?, Tōkyō Shōken-torihikisho; engelska: Tokyo Stock Exchange, TSE) är en aktiebörs i Tokyo, Japan. Börsen är en av de största börserna i världen. På börsen finns 2 271 listade bolag, varav 31 bolag är utomjapanska. Börsen grundades 1878 som Tokyo Kabushiki Torihikijo (東京株式取引所). 1943 slogs den samman med tio mindre börser och fick hela landet som sitt handelsområde. Sitt nuvarande namn fick den efter andra världskrigets slut. Tokyobörsen ägs av Tōkyō Shōken-torihikisho Group( 東京証券取引所グループ, engelska: Tokyo Stock Exchange Group) och drivs som ett aktiebolag (Kabushiki kaisha). De största aktieindexen över Tokyobörsen är Nikkei 225, TOPIX och J30. Se även Lista över aktiebörser Referenser
Токійська фондова біржа

Токійська Фондова Біржа (англ. Tokyo Stock Exchange, TYO/TSE) — найбільша фондова біржа Японії. Була заснована 1878 року. Є неприбутковою членською організацією, як юридична особа володіє широкими правами з самоврядування. Члени біржі Членами біржі є: регулярні члени (компанії по цінним паперам, які можуть вести операції, як своїм коштом, так і на користь клієнта); сайторі члени (компанії по цінних паперах, що є посередником, між регулярними членами біржі); спеціальні члени (компанії, що зв'язують фондові ринки, виконують на Токійській фондовій біржі ті накази, які не можуть бути виконані на регіональних біржах) та інші члени; небанківські компанії по цінних паперах (що знаходяться в асоційованому зв'язку з банками); Діяльність біржі На долю токійської біржі припадає понад 80 % біржового обороту країни. Основними продавцями та покупцями є інституційні власники цінних паперів. У Японії індивідуальні власники мають лише 20 % що окликаються на біржі акцій, а 80 % належить фінансовим установам, страховим компаніям і корпораціям. Власники акцій розраховують не на дивіденди (на початку 1990 р. вони були в 70 разів менше ринкової вартості акцій), а на підвищення курсу акцій і отримання доходу в результаті продажу акцій по вищому курсу (середньорічний дохід на продану акцію випуску 1980—1994 рр. склав 34,7 %). Основний метод торгівлі — відкритий подвійний аукціон, торгівля з голосу в біржовому натовпі «зараба». До 80 % всіх акцій, що знаходяться в країні, продається і купується на Токійській фондовій біржі. З 1,3-1,5 млн наявних в Японії акціонерних фірм тут зареєстровано 1517, але на них припадає понад 25% всіх вироблюваних товарів і послуг. У 2005 зайняла почесне друге місце у світовій класифікації найбільших фондових ринків світу. До її складу увійшли 2,5 тис. компаній, що приносять щорічно понад 3000 млрд дол. доходу. Події в житті Токійської біржі 10 серпня 1945 американські атомні бомбардування змусили припинити роботу біржі, а спорожнілі приміщення біржі зайняли американські військові. До січня 1948 в будівлі біржі розміщувалася штаб-квартира окупаційних військ, що керували країною до початку 1950 років, коли повноваження поступово були передані японському уряду. 30 квітня 1999 закритий торговий зал біржі, надалі торги продовжувалася в електронному режимі, а екзотичний символ Токійської біржі – клерків в кімоно, що працювали в торговому залі – можна побачити лише в урочистих випадках. 1 листопада 2005 через збій у торговій системі перед відкриттям біржі торги не проводилися майже весь день. У січні 2006 число укладених на біржі операцій перевищило граничні для неї 4,5 млн, і торги зупинилися на 20 хвилин. Японський фінансовий регулятор зобов'язав біржу підготувати звіт про заходи з модернізації комп'ютерної системи, щоб запобігти зривам в майбутньому. Див. також Компанії, що мають лістинг акцій на Токійській фондовій біржі Примітки Посилання Офіційний сайт біржі
Henn na Hotel

Henn Na Hotel' (変なホテル) est une chaîne d’hôtels japonaise créée en 2015 par la société H.I.S. Hotel Holdings. Il s'agit de la première chaîne d’hôtels typiquement japonais ayant la particularité d'être entièrement gérés par des robots. Cette chaîne d'hôtels figure, à ce titre, dans le Livre Guinness des records. Toponymie En japonais, le mot « henn » signifie « étrange » ou « changement », et d’après Miura Tatsuki, responsable du bureau des relations publiques de H.I.S, c'est cette dernière signification, celle de « changement », qui a été retenue pour illustrer l'idée d'innovation portée par ce projet. Description Accueil À la réception, des robots humanoïdes ou à l'apparence de dinosaures, tous en uniforme, accueillent la clientèle et lui souhaitent la bienvenue. Ces robots assurent l'enregistrement des nouveaux arrivants. Ils sont polyglottes, parlant alternativement japonais, anglais, coréen, chinois... Un autre robot est mis à la disposition des clients pour s’occuper des bagages et les porter jusqu’à la chambre. La porte de cette chambre s’ouvre par reconnaissance faciale. Il y a également Unibo, un robot concierge avec lequel il est possible de discuter. Unibo est capable de renseigner les clients de l'hôtel sur les différents magasins, restaurants, etc., se trouvant à proximité de l'hôtel. Un système connecté permet également d'afficher des informations touristiques sur la région ou de proposer des jeux. Chambres Chaque chambre est équipée de Tapia, un robot à reconnaissance vocale qui s’occupe de la lumière, donne l’heure et annonce la météo. Les équipements comportent également un smartphone nommé Handy utilisé comme télécommande pour la télévision et la climatisation et donnant un accès gratuit aux services téléphoniques nationaux et internationaux. Un autre service disponible est une armoire capable de sécher, défroisser et désinfecter le linge. Adaptations locales Les types de robots peuvent différer d’un hôtel à l’autre. Par exemple, au Henn na Hotel de Maihama dans la baie de Tokyo, la clientèle se retrouve face à des dinosaures à la réception, ainsi que des décors et des animations particulières présentant des robots poissons fossiles évoluant dans un aquarium. D’après Miura Tatsuki, ces animations ont été installées pour prolonger l'expérience recherchée par les touristes, et dans le cas de Maihama, le sentiment de découvertes ludiques pour celles et ceux qui viennent séjourner à l'hôtel après avoir visité Disneyland Tokyo. Notes et références Liens extérieurs Site officiel « L'hôtel japonais entièrement robotique se sépare de ses robots », sur 20 Minutes, 17 janvier 2019 (consulté le 27 février 2026). Portail de la préfecture de Nagasaki Portail du tourisme Portail du Japon
Akasaka Press Center

Akasaka Press Center (also known as Hardy Barracks and Azabu Heliport) is a facility of the United States Army, Japan located in the Roppongi area of Minato, Tokyo. The facility occupies 3.1 hectares of land in central Tokyo. It houses the Tokyo offices of Stars and Stripes, the Tokyo division of the Office of Naval Research, and the Hardy Barracks, an accommodation facility for military personnel. The base also houses a helipad and gasoline pump. History The site was previously the base of the 3rd Infantry Regiment, 1st Division, Imperial Japanese Army, one of the units involved in the February 26 Incident of 1936. The unit was sent to Manchuria later that year, and the site then housed units of the Imperial Guard through the end of World War II. The United States military took over the entire site in 1945. A large portion of the facility was returned to Japan in 1962 and used by the University of Tokyo Institute of Industrial Science until 2001; this area is now occupied by The National Art Center, Tokyo and the National Graduate Institute for Policy Studies. There has been organized local opposition to the facility since 1967, and both the Tokyo metropolitan assembly and Minato municipal assembly have unanimously resolved to request that the facility be removed. Facility The facility is located near other US government installations in central Tokyo including the United States Embassy (2.5 km to the northeast) and the New Sanno Hotel (2.2 km to the south). The heliport is periodically used by civilian helicopters for official purposes such as medical evacuation of patients from the Ogasawara Islands under a 2008 agreement between the US military and Tokyo metropolitan government. Michael Jackson boarded a Black Hawk helicopter from the site in March 2007. Civilian complaints The United States Army has officially stated that the helipad is meant to be used during emergency situations in Tokyo, while the mayor of Minato City has stated that "we have been told in response to inquiries that the details of how the base is used cannot be released publicly." Japanese media outlets have reported frequently about low-level flights. Gallery References
Shinjuku Expressway Bus Terminal

Shinjuku Expressway Bus Terminal or Busta Shinjuku (バスタ新宿) is a major bus terminal that opened at Shinjuku Station South on 4 April 2016. It is the first integrated bus terminal in Greater Tokyo, and the largest in Japan, serving once scattered companies. References External links Media related to Shinjuku Expressway Bus Terminal at Wikimedia Commons Shinjuku Expressway Bus Terminal
Miyakejima Airport

Miyakejima Airport (三宅島空港, Miyakejima Kūkō) (IATA: MYE, ICAO: RJTQ) is an airport located 19 km (12 mi) east of Miyake village on the island of Miyakejima in the Miyake Subprefecture Tokyo, Japan. In the past, flights from Haneda Airport were suspended as the area contained high sulfuric gas concentration from the July 14, 2000 volcanic eruption. Flights have resumed during April 2008, after sulfuric gases in the air have dropped to levels below 0.2ppm. There is also a helicopter that arrives via Izu Ōshima. Airlines and destinations References
Aeroportul Miyakejima

Aeroportul Miyakejima (IATA: MYE, ICAO: RJTQ) este un aeroport din Miyake⁠(d), Miyake-shichō⁠(d), Tōkyō, Japonia ce deservește zona 三宅島⁠(d)[[三宅島 (island in Tokyo, Japan)|​]]. Aeroportul a fost tranzitat în 2024 de 29.213 pasageri. A fost deschis în martie 1966 și numit după zona deservită. Situat la o altitudine de 20 m, aeroportul dispune de o singură pistă. Este operat de Tokyo Metropolitan Government Bureau of Port and Harbor‎⁠(d). Infrastructură Piste Terminale Note Vezi și
Миякэдзима (аэропорт)

Аэропорт Миякэдзима (яп. 三宅島空港 миякэ:дзима-ку:ко:) — аэропорт, расположенный в 19 километрах на запад от деревни Миякена острове Миякедзима в префектуре Мияке. Ранее полёты были приостановлены, потому что в этой области имелась высокая концентрация газа после извержения вулкана 14 июля 2000 года. Полёты возобновили в апреле 2008 года, после того как содержание серного газа в воздухе вернулось к норме. Так же аэропорт обладает вертолётом, который летает в Идзуосима. Авиакомпании и пункты назначения Примечания
Kōzushima Airport

Kōzushima Airport (神津島空港, Kōzushima Kūkō) (ICAO: RJAZ) is a regional airport serving Kōzushima in the northern Izu Islands, Tokyo, Japan. Operated by the Tokyo government, it is located 1.7 NM (3.1 km; 2.0 mi) south of the Kōzushima village office. It began operations in July 1992. Airlines and destinations Gallery References
Niijima Airport

Niijima Airport (新島空港, Niijima Kūkō) (ICAO: RJAN) is a public aerodrome located 1.5 NM (2.8 km; 1.7 mi) southeast of the village of Niijima, on the island of Niijima, one of the Izu Islands in the Philippine Sea, south of the Izu Peninsula, Japan. Niijima Village is part of Greater Metropolitan Tokyo, and the airport is operated by the Tokyo Municipal Government. History Niijima Airport was opened in 1970 by the Niijima Village government. Regularly scheduled flights from Niijima to Chofu Airport in western Tokyo began in March 1979. It was granted a construction permit in 1984 to be upgraded to a national-standard tertiary airport, and construction was completed in 1987. A runway lighting system was installed in 1994. Airlines and destinations Ground Transportation There is a bus stop which is passed through a route bus ふれあいバス - Fureai Bus near to the airport. The bus stop is named as 健康センター - Kenko Center, and it takes about ten minutes from the airport to the bus stop on foot. References
Aeroportul Niijima

Aeroportul Niijima (IATA: nicio valoare, ICAO: RJAN) este un aeroport din Niijima⁠(d), Ōshima Subprefecture⁠(d), Tokyo, Japonia ce deservește zona 新島村⁠(d)[[新島村 (village in Tokyo, Japan)|​]]. Aeroportul a fost tranzitat în 2024 de 33.906 pasageri. A fost numit după zona deservită. Situat la o altitudine de 28,6512 m, aeroportul dispune de o singură pistă. Este operat de Tokyo Metropolitan Government Bureau of Port and Harbor‎⁠(d). Infrastructură Piste Terminale Note Vezi și
Tokorozawa Civic Cultural Centre Muse

Tokorozawa Civic Cultural Centre Muse (所沢市民文化センター ミューズ, Tokorozawa Shimin Bunka Sentā Myūzu) is a concert hall complex consisting of the main "Ark Hall", with a pipe organ, and other facilities, located in Tokorozawa, Saitama, west of Tokyo, Japan. It opened in 1993, and is operated by the Tokorozawa Cultural Foundation. It is also called "Tokorozawa Muse", or sometimes just "Muse" for short. Facilities Ark Hall (large-sized main hall), Marquee Hall (medium-sized hall), Cube Hall (small-sized hall), and The Square (exhibition gallery space), and some other facilities The Bavarian Radio Symphony Orchestra and Montreal Symphony Orchestra have performed here. Ark Hall 2,002-seat symphony hall with a pipe organ, for classical music Pipe organ 5,563 pipes / 75 stops, manufactured by Rieger Orgelbau of Austria Marquee Hall 798-seat horseshoe-shaped theatre Cube Hall 318-seat hall designed for chamber music performances The Square Exhibition gallery space Access 8 minutes' walk, or one stop one coin(100yen) ride by bus, from East exit of Kōkū-kōen Station on the Seibu Shinjuku Line, approximately 30 to 45 minutes from central Tokyo. Surrounding area "Muse" is located next to Kōkū-kōen Park, and Tokorozawa Aviation Museum Tokorozawa City Library Tokorozawa City Office Tokorozawa Central Post office Tokorozawa Police Station Tokorozawa Transmitter Site Other uses Concert halls, or sometimes the route to Kōkū-kōen Station, can be seen in some Japanese TV dramas and movies, as they are often used as filming locations. See also List of concert halls External links Media related to Tokorozawa Civic Cultural Centre MUSE at Wikimedia Commons Official website (in English)
Tokorozawa Civic Cultural Centre Muse

Tokorozawa Civic Cultural Centre Muse (所沢市民文化センター ミューズ, Tokorozawa Shimin Bunka Sentā Myūzu) est un complexe de salles de concerts inauguré en novembre 1993 et situé à Tokorozawa au Japon. Aménagement interne Grande Salle "Ark Hall" Nombre de sièges : 2002 Orgue : Conçu et construit par Rieger Orgelbau en 1993. Il possède 75 jeux et 5563 tuyaux répartis sur quatre claviers et pédalier. Marquee Hall Nombre de sièges : 798 Cube Hall Nombre de sièges : 318 The Square Galerie d'exposition. Lien externe Site officiel Portail de la musique classique Portail de la préfecture de Saitama
Tokorozawa Civic Cultural Centre Muse

Tokorozawa Civic Cultural Centre Muse (所沢市民文化センター ミューズ?, Tokorozawa Shimin Bunka Sentā Myūzu) è un complesso di sale da concerto, aperto nel novembre 1993 e gestito dalla Fondazione Culturale Tokorozawa. È anche chiamato "Tokorozawa Muse" o talvolta solo "Muse". Altri usi Le sale a volte appaiono nei film giapponesi, in quanto sono spesso utilizzate come luoghi di ripresa. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Tokorozawa Civic Cultural Centre Muse Collegamenti esterni (JA) Sito ufficiale, su muse-tokorozawa.or.jp. (EN) Sito ufficiale, su muse-tokorozawa.or.jp. 所沢ミューズ (canale), su YouTube.