Токийско небесно дърво

Токийското небесно дърво (на японски: 東京 ス カ イ ツ リ ー, Tokyo Sukai Tsurī) е най-високата сграда в Япония, най-високата телевизионна кула в света и втората по височина сграда в света след Бурдж Халифа. Висока е 634 м. Осветена е от светодиоди през нощта. Всъщност в Токио вече е имало друга телевизионната кула, висока 333 метра, която обаче няма възможност да осигурява пълно цифрово телевизионно излъчване, заради обкръжението ѝ от високи сгради. Токийското небесно дърво е основният предавател за радио и телевизионно излъчване в региона Канто. Завършена е на 29 февруари 2012 година и е открита на 22 май същата година. Кулата е изградена в район, известен със своите стари храмове, пазари и зали за сумо, и е замислена като съчетание между японските традиции и съвременността. Двете платформи, от които може да се наблюдава Токио (от височина 350 и 450 метра съответно) са замислени да привлекат местните и чуждестранните туристи. Докато сред младите японци кулата е популярна заради своите панорами и развлекателни заведения, тя не е толкова популярна сред чуждестранните туристи. Наблюдателните площадки могат да приемат наведнъж общо 2900 души, с оглед нормален поток на движение и безопасност на посетителите. Кулата заменя като символ на столицата предишната телевизионна кула, изградена във втората половина на 50–те години на XX век по образец на Айфеловата кула и боядисана в бяло и оранжево, за да се гарантира безопасността на въздушното движение. Дизайн Проектът на Токийското небесно дърво има 5 основни характерни черти: Действа като излъчващ предавател за Радиоразпръскване на радио и телевизионни сигнали. Стремеж към традиционен японски дизайн и красота. (Прилича на 5-етажна пагода от историческа Япония.) Действа като катализатор за възраждането на града. Издържа на много силен вятър. Кулата има предвидена конструктивно защита против земетресения, включително централна шахта от стоманобетон. Основният вътрешен стълб е прикрепен към външната кулова конструкция за първите 125 метра над земята. Оттам до 375 метра височина стълбът е прикрепен към рамката на кулата с маслени амортисьори, които действат като възглавници по време на земетресение. Допълнителна устойчивост се постига чрез „добавен механизъм за контрол на масата“ (или настроен за маса амортисьор) – амортисьорна система, която в случай на земетресение се извежда извън стъпката на конструкцията на сградата, за да поддържа центъра на тежестта възможно най-близо до основата на кулата. Според проктантите амортисьорите могат да поемат 50 процента от силата на възможно земетресение. Екстериор Екстериорът на Токийското небесно дърво е синкаво–бял (японски: ler, Aijiro), един от традиционните цветове на Япония. Осветление Дизайнът на осветлението е обявен на 16 октомври 2009 година, като се използват редуващи се ежедневно модели за осветяване „ики“ (в превод на български „стилен“, „елегантен“) с небесносин цвят и „мияби“ с лилав цвят. Кулата е осветена с помощта на светодиоди. Излъчвани радиостанции и телевизионни канали Токийското небесно дърво всъщност е кула за радио и телевизионно излъчване. Избор на името и височината През октомври – ноември 2007 година са събрани предложения от широката общественост за име на бъдещата кула. На 19 март 2008 г. комисия избира шест финалиста: Tōkyō Sukaitsurī (東京 ス カ イ ツ リ ー, „токийско небесно дърво“), Tōkyō Edo Tawā (東京 EDO タ ワ ー, „Токийска Едо Кула“), Raijingu Tawā (ラ イ ジ ン ー „Възходящата кула“), Мирай Тауа (み ら い タ ワ ー, „Кула на бъдещето“), Юмеми Ягура (ゆ め み や ぐ ら, „Мечта за наблюдение„), Райджингу Шуто Тава (ラ イ ジ ン グ イ ー ス ト タ ワ ー „Възходящата източна кула“). Официалното име е избрано с общонационално гласуване и е обявено на 10 юни 2008 г. Името „Токийско Небесно Дърво“. получава около 33 000 (30%) от 110 000 подадени гласове, като второто най-популярно име е „Токийска Едо Кула“. Височината от 634 м е избрана за лесно запомняне. Изговарянето на цифрите 6 (му), 3 (са), 4 (ши) дава „Мусаши“, старото име на квартала. ТВ канали Радиостанции График на строежа 2008 г. 14 юли: Започва строителството. 2009 г. 6 април:Завършени са трите основни етапа на Токийското небесно дърво. 7 август: достига височина 100 метра. 16 октомври: Взето е решение за крайна височина 634 м 10 ноември: достига височина 200 метра. 2010 г. 16 февруари: достига височина 300 метра. 29 март: височина 338 метра. 24 април: Афиши за откриването са поставени из цяло Токио. 30 юли: достига височина 408 метра. 11 септември: достига височина 461 метра и надминава кулата Цушима Омега. 23 октомври: достига височина 497 метра и основната част на кулата завършва. 1 декември: достига височина 511 метра и надминава Тайпе 101 (101 – 509 метра). 18 декември: Открива се Предеветелният център. 2011 г. 1 март: достига височина 604 метра и надминава кантонската кула (600 метра). 12 март: Токийското небесно дърво достига височина 625 метра. Един ден преди това е Земетресението в Тунхоку през 2011 г. и последвалото цунами поврежда кулата. 18 март: достига крайната височина 634 метра. 17 ноември: Токийското небесно дърво влиза в Книгата на рекордите на Гинес. 2012 г. 29 февруари: Изграждането на кулата е завършено. Земетресението и цунамито в Сендай нанасят разрушения, забавили с 2 дни откриването на кулата. Средната скорост на строителството ѝ е 10 метра седмично. Снимки на етапите на строителството Панорама Източници