NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Токійський науковий університет

Токійський науковий університет (яп. 東京科学大学, とうきょうかがくだいがく; англ. Institute of Science Tokyo) — державний університет у Японії. Розташований за адресою: префектура Токіо, район Меґуро, квартал Оокаяма 2-12-1. Відкритий 1929 року. Скорочена назва — Каґаку-дай (яп. 科学大, かがくだい). н був офіційно створений 1 жовтня 2024 року в результаті злиття Токійський технічний університет (Tokyo Tech) та Токійський медично-стоматологічний університет (TMDU). Факультети Природничий факультет (яп. 理学部) Інженерно-технічний факультет (яп. 工学部) Біологічно-технічний факультет (яп. 生命理工学部) Медичний факультет (яп. 医学部) Стоматологічний факультет (яп. 歯学部) Загальноосвітній відділ (яп. 教養部) Аспірантура Природничо-технічна аспірантура (яп. 理工学研究科) Аспірантура біологічно-технічних наук (яп. 生命理工学研究科) Аспірантура інтегрованих природничо-технічних наук (яп. 総合理工学研究科}}) Аспірантура інформаційно-технічних наук (яп. 情報理工学研究科) Аспірантура суспільно-технічних наук (яп. 社会理工学研究科) Аспірантура інноваційного менеджменту (яп. イノベーションマネジメント研究科) Аспірантура інтегрованих студій з медицини й стоматології (яп. 保健衛生学研究科) Аспірантура студій з охорони здоров'я та гігієни (яп. 保健衛生学研究科) Аспірантура біоінформаційної освіти (яп. 生命情報科学教育部) Аспірантура біомедичних наук (яп. 疾患生命科学研究部) Люди варті уваги Хідекі Сіракава — лауреат Нобелівської премії з хімії у 2000 році Осумі Йосінорі — лауреат Нобелівської премії з медицини у 2016 році Примітки Джерела та література Токійський науковий університет // 『日本大百科全書』 [Енциклопедія Ніппоніка]. — 第2版. — 東京: 小学館, 1994—1997. — 全26冊. (яп.) Посилання Офіційний сайт(яп.)
Sainen-ji (Shinjuku)

Sainen-ji (西念寺) is a Buddhist temple belonging to the Jōdo-shū sect, located in Shinjuku Ward, Tokyo, Japan. It is known as the temple founded by Hattori Hanzō, a famous samurai of the Sengoku Period who served Tokugawa Ieyasu. The temple is the family temple of the Hattori clan, and contains the graves of Hanzō and other members of the Hattori clan. In addition, there is a memorial tower that is said to have been built by Hanzō for Tokugawa Ieyasu's eldest son, Nobuyasu, whom Hanzō served as guardian. History Sainen-ji Temple was founded in 1594, shortly after the Tokugawa clan took possession of Edo, when Hattori Hanzō founded its predecessor, An'yoin, in Shimizudani, Kojimachi, Edo (near modern-day Shimizudani Park in Kioicho, Chiyoda Ward). Hanzō took the Buddhist name Saien to commemorate the soul of Matsudaira Nobuyasu, who had died an untimely death. He built a memorial tower at An'yoin and spent the rest of his life praying for Nobuyasu's soul. After his death in 1597, he was posthumously given the Buddhist name Senshoinden An'yo Saien Daizenjomon and was buried in the same hermitage. Later, due to the expansion of Edo Castle in the surrounding area, An'yo-in was moved to its current location in around 1634 and newly built as a temple. The current mountain name and temple name of Sainen-ji are derived from his posthumous name. Historic sites and cultural properties Tokugawa (Matsudaira) Nobuyasu Memorial Tower: Shinjuku Ward designated historic site. Located behind the current main hall on the right side, it is a large Gorinto (stone tower) in a stone fence with a stone door bearing the three-leaf hollyhock crest, and has an inscription on the front that reads "Sanshu Tatsuiwa Zentsu Daikoshi in front of Seiryu-ji Temple." There is an explanatory board for the "Okazaki Saburo Nobuyasu Memorial Tower" installed by the Shinjuku Ward Board of Education. The Grave of Hattori Hanzō: A designated historic site by Shinjuku Ward. A large stone pagoda to the immediate left of the entrance to the temple cemetery is engraved with the words "Anyo Saien Daizenjomon" and "14th day of the 1st year of the Heishin era (1606)." There is also an explanatory board for "Hattori Hanzo's Grave" set up by the Shinjuku Ward Board of Education. Hattori Hanzo's spear: Registered tangible cultural property of Shinjuku Ward. The temple has a spear that is said to have been bestowed by Ieyasu at Hamamatsu Castle to Hattori Hanzō, nicknamed "Spear Hanzō" due to his proficiency with spears, as a temple treasure. The spear was once about one and a half ken (about 2.6 meters), but is now chipped and shorter. Gallery References
Feuerwehr Tokio

Die Feuerwehr Tokio (jap. 東京消防庁, Tōkyō shōbō-chō, „Feuerwehrbehörde Tokio“) untersteht der Regierung der Präfektur Tokio, die aus dem Gebiet der ehemaligen Stadt Tokio, dem Tama-Gebiet und den Izu- und Ogasawara-Inseln besteht. Für das Gebiet der Inseln und die Stadt Inagi ist die Tokioter Feuerwehr aber nicht zuständig. Neben dem Brandschutz ist sie auch für Erdbeben, Überschwemmungen, Katastrophenschutz aus atomaren, biologischen und chemischen Risiken und für medizinische Notfälle zuständig. Die Feuerwehr Tokio ist in drei Abteilungen gegliedert und verfügt über 80 Feuerwachen. Ihr Fahrzeugbestand besteht unter anderem aus etwa 500 Löschfahrzeugen und 85 Drehleitern. Sie absolviert jährlich etwa 600.000 medizinische Notfallfahrten und löscht rund 6.000 Brände. Die Feuerwehr verfügt über zwölf verschiedene Typen von Rettungsrobotern, die in besonders kritischen Situationen zum Einsatz kommen, in denen menschliche Einsatzkräfte gefährdet werden würden. Sie werden ferngesteuert und können Löschmittel spritzen, Personen retten oder große Gegenstände bewegen. Feuerwehrmuseum Ein Überblick über die japanische Feuerwehrgeschichte bietet das Tokioter Feuerwehrmuseum (Fire Museum. Tokyo Fire Department Firefighting and Disaster Prevention Reference Center, 消防博物館 東京消防庁消防防災資料センター). Es ist in der Feuerwache in Yotsuya 3-10, Shinjuku-ku untergebracht. Auf insgesamt fünf Etagen sind sowohl historische Feuerlöschmittel, darunter Nachbauten Deutscher Handdruckspritzen, als auch Uniformen, Modelle und moderne Feuerwehrfahrzeuge ausgestellt. Auf dem Dach ist ein begehbarer, ausgemusterter Hubschrauber installiert. Siehe auch Feuerwehr in Japan Japanische Feuerwehr der Edo-Zeit Weblinks Feuerwehr Tokio (japanisch, englisch, chinesisch, koreanisch, thai, filipino) Einzelnachweise
Corpo dei vigili del fuoco di Tokyo

Il Corpo dei vigili del fuoco di Tokyo (東京消防庁?, Tōkyō Shōbōchō, sigla TFD) è il dipartimento dei vigili del fuoco che opera nella zona metropolitana di Tokyo, in Giappone, con sede nel quartiere di Ōtemachi, a Chiyoda. Inaugurato il 7 marzo 1948, fornisce assistenza in caso d'incendi, rischi biologici, chimici e radioattivi, terremoti e allagamenti. Agisce sotto la giurisdizione del governo metropolitano di Tokyo. Stazioni antincendio 1º distretto: Marunouchi, Nihonbashi, Akasaka, Kōjimachi, Rinko, Takanawa, Kanda, Shiba, Kyobashi, Azabu 2º distretto: Shinagawa, Denenchofu, Oi, Kamata, Ebara, Yaguchi, Ōmori 3º distretto: Meguro, Shibuya, Setagaya, Tamagawa, Seijo 4º distretto: Yotsuya, Nogata, Ushigome, Suginami, Shinjuku, Ogikubo, Nakano 5º distretto: Koishikawa, Oji, Hongo, Akabane, Toshima, Takinogawa, Ikebukuro 6º distretto: Ueno, Ogu, Asakusa, Senju, Nihonzutsumi, Adachi, Arakawa, Nishiarai 7º distretto: Honjō, Honden, Koiwa, Mukojima, Kanamachi, Fukagawa, Edogawa, Joto, Kasai 8º distretto: Tachikawa, Akishima, Higashimurayama, Kiyose, Musashino, Chōfu, Kokubunji, Nishitōkyō, Mitaka, Koganei, Komae, Fuchū, Kodaira, Kitatamaseibu 9º distretto: Hachiōji, Fussa, Ōme, Tama, Machida, Akigawa, Hino, Okutama 10º distretto: Itabashi, Shakujii, Shimura, Nerima, Hikarigaoka Mezzi di soccorso Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file sul Corpo dei vigili del fuoco di Tokyo Collegamenti esterni (EN) Tokyo Fire Department, su tfd.metro.tokyo.jp. (JA) Tokyo Fire Department, su tfd.metro.tokyo.jp. (JA) Tokyo Fire Museum, su tfd.metro.tokyo.jp (archiviato dall'url originale il 21 settembre 2009).
Kototoi-Brücke

Die Kototoi-Brücke (japanisch 言問橋, Kototoibashi) ist eine Brücke in Tokio in Japan. Lage Die Brücke überquert den Fluss Sumida und verbindet so die Tokioter Stadtteile Asakusa in Taitō mit Mukojima in Sumida. Auf beiden Seiten des Flusses erstreckt sich der Sumida-Park. Über die Brücke wird die Nationalstraße 6 geführt. Südöstlich der Brücke erhebt sich der Tokyo Skytree. Architektur und Geschichte Die Brücke entstand im Rahmen des Wiederaufbauprojekts nach dem Großen Kantō-Erdbeben von 1923, als Neubau an einer Stelle, an der zuvor keine Brücke stand. Der Entwurf wurde unter Leitung von Yutaka Tanaka, Leiter der Brückenabteilung des Wiederaufbaubüros und Ryosuke Iwakiri, einem Ingenieur der Brückenabteilung, erstellt. Am 10. Februar 1928 wurde die Brücke eingeweiht. Die stählerne Gerberträgerbrücke hat drei Öffnungen und ist 236,6 Meter lang, bei einer Breite von 22 Metern. Am frühen Morgen des 10. März 1945 starb bei einem Luftangriff auf Tokio eine Vielzahl von Menschen, die gerade versuchten die angrenzenden Stadtteile zu verlassen, auf der Brücke. 1992 erfolgten Renovierungsarbeiten. Dabei wurde ein im Krieg beschädigter Bordstein samt Geländer geborgen und ins Edo-Tokyo-Museum überführt. 2012 wurde die Brückenbeleuchtung wieder auf ihre bauzeitliche Form zurückgeführt. Weblinks 言問橋 auf www.douroweb.jp (japanisch) 言問橋 auf coretokyoweb.jp (japanisch) Einzelnachweise
Yomiuri Shimbun Building

The Yomiuri Shimbun Building (読売新聞ビル) is a skyscraper located in Ōtemachi, Tokyo, Japan. The construction of the 200-meter tower was finished in 2013. The building houses the Tokyo headquarters of the Yomiuri Shimbun, a daily newspaper that is part of the Yomiuri Group, Japan's largest media conglomerate. The building is also referred to as the Yomiuri Newspaper Tokyo Head Office Building (読売新聞東京本社ビル). The third through fifth floors house the Yomiuri Otemachi Hall and Yomiuri Otemachi Small Hall, venues used for movie screenings, theatrical productions, symposiums, and music concerts. References External links Yomiuri Shimbun: Building Facilities (in Japanese)
The Yomiuri Shimbun Building

Le Yomiuri Shimbun Building est un gratte-ciel de 200 mètres pour 33 étages construit en 2013 à Tokyo au Japon dans le district d'Ōtemachi. C'est le siège du journal Yomiuri shinbun, un quotidien détenu par le Yomiuri Group, l'un des plus grands groupes de presse du Japon. L'immeuble est également dénommé "Yomiuri Newspaper Tokyo Head Office Building". Lien externe CTBUH Portail des gratte-ciel Portail de Tokyo
Yomiuri Shimbun Building

Lo Yomiuri Shimbun Building (読売新聞ビル?) è un grattacielo situato a Tokyo, in Giappone. Caratteristiche La costruzione della torre, alta 200 metri e con 33 piani, è stata completata nel 2013. L'edificio ospita il quartier generale di Tokyo dello Yomiuri Shimbun, un quotidiano che fa parte del gruppo Yomiuri, il più grande conglomerato mediatico giapponese. L'edificio perciò è anche conosciuto come Yomiuri Newspaper Tokyo Head Office Building (読売新聞東京本社ビル?). Note Voci correlate Grattacieli più alti del Giappone Grattacieli più alti di Tokyo Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Yomiuri Shimbun Building Collegamenti esterni (EN) Yomiuri Shimbun Building, su Skyscraper Center. (JA) Yomiuri Shimbun:Building, su info.yomiuri.co.jp.
Toyokawa Inari

Toyokawa Inari (jap. 豊川稲荷) pełna nazwa: Toyokawa Inari Tōkyō Betsuin (豊川稲荷東京別院) – świątynia buddyjska szkoły sōtō w dzielnicy Akasaka w Tokio (okręg specjalny Minato), w Japonii. Jest to wyjątkowe shintō-buddyjskie sanktuarium, popularne wśród tokijskich artystów. Historia Według legendy, trzeci syn cesarza Juntoku (1197–1242) miał wizję bogini Dakini-Shinten, jadącej na białym lisie (kitsune), posłańcu Inari. To było początkiem powstania buddyjskiej świątyni poświęconej kultowi sintoistycznego kami. W obecnej lokalizacji świątynię zbudowano w 1828, a kultowy posąg Dakini, jadącej na lisie umieszczono tu w 1887. Kiedy w 1868 likwidowano synkretyzm shintō-buddyjski, świątyni groziło przekształcenie w chram. Jednak mnisi obronili świątynię, twierdząc, że sintoistyczny lis jest tylko środkiem transportu dla buddyjskiej Dakini i że to ona jest jedynym obiektem kultu. Świątynia niegdyś znajdowała się w pobliżu dzielnicy rozrywki i to jest prawdopodobnie przyczyną, dlaczego obecnie jest to ulubiona świątynia artystów. Szczególnie 31 grudnia zbierają się tutaj np. piosenkarze, aktorzy, osobowości telewizyjne, malarze, projektanci, pisarze, aby prosić czczoną tutaj Benzaiten o szczęście w nadchodzącym roku. Galeria Przypisy Linki zewnętrzne Strona oficjalna świątyni (ang.)
Gōtoku-ji

Daikeizan Gōtoku-ji (大谿山 豪徳寺) is a Buddhist temple located in the Gōtokuji district of Setagaya ward, Tokyo, Japan. Gōtoku-ji is a Sōtō Zen temple and served as the Bodai-ji (bodhi temple) of the Ii clan, who were lords of the Hikone Domain, in Edo period. It is known as the "cat temple" because of the maneki-neko. Gōtoku-ji was established as Kōtoku-in in 1480, and was renamed "Edo Bodaiji" when the entire region came under the ownership of the Hikone Domain in 1633. In 1659, it was renamed Gōtoku-ji after the posthumous Buddhist name of the domain's second feudal lord, Ii Naotaka. The precincts contain the tombs of successive feudal lords of the Ii clan and their wives, including the grave of Ii Naosuke, the 13th head of the Ii clan who also served as a rōjū in the Tokugawa shogunate. See also Neko-dera References External links Media related to Gotokuji at Wikimedia Commons
Gōtoku-ji

Gōtoku-ji (jap. 豪徳寺) – świątynia buddyjska szkoły sōtō w Tokio (okręg specjalny Setagaya), w Japonii. W tej niewielkiej świątyni zaczęła się historia popularnego, „przynoszącego szczęście” białego kota maneki-neko. Historia Świątynia powstała w 1480. Według legendy, daimyō Naotaka Ii spotkał w tym miejscu białego kota, który machał do niego łapką, zapraszając Ii do świątyni. Ii, zdziwiony niezwykłym zachowaniem kota, wszedł za nim do wnętrza świątyni i w tym momencie w miejsce, w którym stał wcześniej uderzył piorun. Z wdzięczności za uratowanie mu życia, daimyō znacznie rozbudował i ozdobił świątynię. Ten legendarny kot stał się pierwowzorem figurki popularnego maneki-neko, a Gōtoku-ji było pierwszym miejscem, gdzie zaczęto wytwarzać figurki „kota przynoszącego szczęście” i gdzie uznano go za wcielenie bogini miłosierdzia Kannon. Dzisiaj na terenie świątyni znajduje się ponad tysiąc figurek maneki-neko różnych wielkości. Zgodnie z tradycją ustawili je tutaj ludzie, którym pomógł on spełnić życzenia. Wiszą tutaj także setki tabliczek ema, na których widnieje wizerunek białego kota i gdzie napisane są życzenia, które ma on pomóc spełnić. Znajduje się tu także grób Naotaki Ii. Galeria Uwagi Przypisy
Храм Готокудзи

Храм Готокудзи (яп. 豪徳寺) — японский буддийский храм, расположенный в токийском районе Сэтагая. Этот храм связан с легендой о манящей кошке манэки-нэко. История В 1480 году владыка замка Сетагая — Масатада Кира построил храм под названием Котокуин для своего клана. Сначала храм относился к секте Риндзай, но в 1584 году храм перешёл к секте Сото. В 1633 году даймё Хиконэ — Наотака Ии, взял храм под своё покровительство, превратив в храм своего клана Ии. Легенда В XVII веке в небольшом полуразрушенном храме в токийском районе Сэтагая жил бедный монах. Несмотря на свою бедность, он приютил в храме кошек и делился с ними своей скудной едой. В 1633 году глава клана Ии — самурай по имени Наотака (1590—1659) отправился на охоту, и когда внезапно разразилась буря он укрылся под могучим деревом возле храма. У ворот храма он заметил белую кошку по имени Тама, которая подняла лапу, как будто пытаясь пригласить самурая в храм. С любопытством он оставил укрытие и вошёл в храм, последовав призыву удивившей его кошки. В храме самурай был тепло принят. Пока высокопоставленный гость и настоятель чаёвничали и вели беседу, за окном разразилась гроза и молния ударила в дерево, под которым стоял самурай, полностью уничтожив большое дерево. Наотака был так благодарен за своё спасение, что объявил себя покровителем храма, отремонтировал его и превратил в храм своего клана. В честь кошки Тамы было построено отдельное строение рядом с основным храмом, как напоминание кому храм обязан своим процветанием. В 1697 году храм переименовали в Гётокудзи. После смерти кошки Тама, её похоронили на специальном кладбище для кошек. В храме была сделана статуя Манэки-неко, чтобы почтить память этой особой кошки, которой с тех пор поклонялись. Описание Храмовый комплекс находится в токийском районе Сэтагая. Справа от ворот в храмовый комплекс стоит колокольня с колоколом XVII века, а слева — трёхъярусная пагода. Прямо за воротами находится зал Будды. За залом Будды находится главный храм Готокудзи. Справа от храма находится административное здание с пристроенным сувенирным магазином. Слева от зала — одноярусная пагода. На территории комплекса находится храм Тама с фигурами Манэки-нэко. Трёхъярусная пагода с резными кошками была построена в 2006 году. На пагоде вырезаны изображения животных из двенадцати знаков китайского зодиака. В скрытых уголках пагоды нанесены изображения кошек. На территории храма расположено кладбище с гробницей Ии Наотака. Гробница Ии Наотака является национальным историческим памятником. В храме в начале каждой весны проводится церемония, посвящённая своему «кошачьему благодетелю», в связи с чем в одном из храмовых зданий продаются особым образом освященные фигурки Манэки Нэко. Примечания Ссылки Токио. Храм манящих котиков . Livejournal. Дата обращения: 1 января 2020. ГОТОКУ-ДЗИ . Tabitabi. Дата обращения: 1 января 2020. Кошко-храм Готокудзи . Livejournal (21 декабря 2016). Дата обращения: 1 января 2020. Токио. Кошачий храм в японской столице . Livejournal (19 июля 2016). Дата обращения: 1 января 2020. Храм Готокудзи (видео)
Akabane Nature Observatory Park

Akabane Nature Observatory Park (赤羽自然観察公園, Akabane Shizen Kansatsu Kōen) is a public park for viewing nature in Kita Ward, Tokyo, Japan. History A portion of the former Akabane Detachment of the JGSDF Garrison, the park was opened on 1 April 1999. There are springs in the park, and they have been utilized to restore the nature that was once seen in this area. The park is maintained so that the visitors can observe and touch nature, as shown in the name of the park, with free admission. Facilities Acorn forest Paddy field Spring water (one of the famous spring waters in Tokyo) Day camp field (barbecues possible; permission required) Multipurpose square (permission required) Forest of Peace Kita Ward’s Hometown & Farmhouse Experience Hall—A tangible cultural property designated by Kita Ward Parking for cars (park office needs to be contacted in advance) Access By train: 13 minutes’ walk from the West Exit of Akabane Station 13 minutes’ walk from Motohasunuma Station on the Toei Mita Line Gallery See also Parks and gardens in Tokyo National Parks of Japan References Website of actindi Inc. External links Kita City website (in Japanese)
Tatsumi No. 1 Parking Area

The Tatsumi No. 1 Parking Area (辰巳パーキングエリア, Tatsumi Daichi Pākingueria) is a rest area that is located on the Fukagawa Route of the Shuto Expressway in Tatsumi, Kōtō, Tokyo. Located in the Tatsumi Junction, only vehicles heading from the Bayshore Route via Ariake Junction to the Fukagawa Route (Hakozaki area) can be used. It is a place where car enthusiasts gather because it is a large parking area for the Shuto Expressway in the 23 wards, and the night view of skyscrapers and the pictures of their cars "shine". On the other hand, annoying acts such as long-term occupation, noise, and sudden acceleration called "Tatsumi Dash" have become problems. Fences that block the night view and speed bumps that make it difficult for illegally modified vehicles to enter and exit were installed. In January 2023, a convex step (speed table) was installed on the road surface at the exit of the parking area for the purpose of speed control, but a video of a vehicle passing at high speed using this step as a jump hill was posted on social media. It has been posted many times and has become a problem. References External links Tatsumi No. 1 PA - Tatsumi No. 1 PA-Metropolitan Expressway Service
Tatsumi No. 2 Parking Area

The Tatsumi No. 2 Parking Area (辰巳第二パーキングエリア, Tatsumi Daini Pākingueria) is a rest area that is located on the Fukagawa Route of the Shuto Expressway in Tatsumi, Kōtō, Tokyo. In has been in service since October 22, 1991. Located in the Tatsumi Junction, only vehicles heading from the Bayshore Route via Ariake Junction to the Fukagawa Route (Hakozaki area) can be used. References External links Tatsumi No. 2 PA - Tatsumi No. 2 PA-Metropolitan Expressway Service
National Agriculture and Food Research Organization

The National Agriculture and Food Research Organization (農業・食品産業技術総合研究機構, Nōgyō Shokuhin Sangyō Gijutsu Sōgō Kenkyū Kikō; NARO) is a Japanese research facility headquartered in Tsukuba Science City, Ibaraki, and the workforce is located in Tsukuba and in several cities and towns throughout Japan. The organization is dedicated to scientific research related to Agriculture. It became a new legal body of Independent Administrative Institution in 2001 originally as National Agricultural Research Organization, remaining under the Ministry of Agriculture, Forestry and Fisheries (MAFF). History In 2001, the National Agricultural Research Organization was established based on research institutes and experimental stations of MAFF. It was merged with a research institution in 2003 and with two other research institutes in 2006, and then renamed to the present name, National Agriculture and Food Research Organization. Many of the research institutes and research centers constituting NARO have a history of more than 100 years. Organization Headquarters (Tsukuba) NARO Agricultural Research Center (NARO/ARC) (Tsukuba) NARO Institute of Crop Science (NICS) (Tsukuba) NARO Institute of Fruit Tree Science (NIFTS) (Tsukuba) NARO Institute of Floricultural Science (NIFS) (Tsukuba) NARO Institute of Vegetable and Tea Science (NIVTS) (Tsu) NARO Institute of Livestock and Grassland Science (NILGS) (Tsukuba) National Institute of Animal Health (NIAH) (Tsukuba) National Institute for Rural Engineering (NIRE) (Tsukuba) National Food Research Institute (NFRI) (Tsukuba) NARO Hokkaido Agricultural Research Center (NARO/HARC) (Sapporo) NARO Tohoku Agricultural Research Center (NARO/TARC) (Morioka) NARO Western Region Agricultural Research Center (NARO/WARC) (Fukuyama) NARO Kyushu Okinawa Agricultural Research Center (NARO/KARC) (Kōshi) NARO Bio-oriented Technology Research Advancement Institution (BRAIN) (Saitama) Employees The number of employees are as follows: Researchers: 1,542 Administrative staffs: 598 Technical staffs: 528 Total number of employees: 2,677 (as of April 1, 2013) (Part-time staffs are not included.) See also List of Independent Administrative Institutions (Japan) References External links NARO Web site