NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kawanishi

Kawanishi (jap. 川西市, -shi) ist eine Stadt in der Präfektur Hyōgo in Japan. Übersicht Kawanishi liegt am nördlichen Rand der Ebene von Osaka, etwa 15 km von Osaka und wenige Kilometer von dessen Flughafen Itami entfernt. Das Stadtgebiet Kawanishis umfasst den südlichen Teil des Tals des kleineren Flusses Inagawa. Kawanishi entwickelte sich als Zentrum für Land- und Flusstransport. Örtliche Produktion umfasst Lederwaren und „Yūsen some“ (有線染め), ein Färbemittel für Kleidung. Zu modernen Produkten gehören Präzisionsmaschinen. Der Ort entwickelt sich zu einer Vorstadt für Osaka. Verkehr Straße Chūgoku-Autobahn Nationalstraße 173, 176, 477 Zug JR Fukuchiyama-Linie Hankyū Takarazuka-Hauptlinie Persönlichkeiten Hiroto Goya (* 1994), Fußballspieler Takuto Haraguchi (* 1992), Fußballspieler Naoki Ogawa (* 1995), Fußballspieler Literatur S. Noma (Hrsg.): Kawanishi. In: Japan. An Illustrated Encyclopedia. Kodansha, 1993. ISBN 4-06-205938-X, S. 764. Weblinks Offizielle Webpage der Stadt
Kawanishi (Hyōgo)

Kawanishi (川西市, Kawanishi-shi?) es una ciudad localizada en la prefectura de Hyōgo, Japón. En junio de 2019 tenía una población estimada de 153.728 habitantes y una densidad de población de 2.877 personas por km². Su área total es de 53,44 km². Geografía Localidades circundantes Prefectura de Hyōgo Itami Takarazuka Inagawa Prefectura de Osaka Ikeda Minō Toyono Nose Demografía Según datos del censo japonés,​ la población de Kawanishi se ha mantenido estable en los últimos años. Referencias
Kawanishi (Hyōgo)

Kawanishi (川西市, Kawanishi-shi) est une ville située dans la préfecture de Hyōgo, au Japon. Géographie Localisation Kawanishi dans l'est de la préfecture de Hyōgo, à la limite de la préfecture d'Osaka. Démographie En mars 2023, la population de la ville de Kawanishi était de 154 565 habitants, répartis sur une superficie de 53,44 km2. Histoire Kawanishi a acquis le statut de ville en 1954. Patrimoine culturel Édifices religieux Tada-jinja (sanctuaire shinto) Transports Kawanishi est desservie par la ligne JR Takarazuka, la ligne Hankyu Takarazuka et la ligne Myōken. Les principales gares sont celles de Kawanishi-Ikeda et Kawanishi-Noseguchi. Jumelage Kawanishi est jumelée avec Bowling Green aux États-Unis. Notes et références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Kawanishi, Hyōgo » (voir la liste des auteurs). Voir aussi Liens externes (ja) Site officiel Ressource relative à la musique : MusicBrainz Portail de la préfecture de Hyōgo
Kawanishi

Kawanishi (川西市?, Kawanishi-shi) è una città giapponese della prefettura di Hyōgo. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Kawanishi Collegamenti esterni (JA) Sito ufficiale, su city.kawanishi.hyogo.jp. (EN) Kawanishi, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc.
Kawanishi

Kawanishi (Japans: 川西市, Kawanishi-shi) is een stad in de prefectuur Hyogo, Japan. Begin 2014 telde de stad 156.143 inwoners. Kawanishi maakt deel uit van de metropool Groot-Osaka. Geschiedenis Op 1 augustus 1954 werd Kawanishi benoemd tot stad (shi). Dit gebeurde na het samenvoegen van Kawanishi met Tada (多田村) en Higashitani (東谷村). Partnersteden Sawara, Japan sinds 1990 Bowling Green, Verenigde Staten sinds 1992
Kawanishi

Kawanishi (川西市 -shi) é uma cidade japonesa localizada na província de Hyogo. Em 2003 a cidade tinha uma população estimada em 156 619 habitantes e uma densidade populacional de 2 930,74 h/km². Tem uma área total de 53,44 km². Recebeu o estatuto de cidade a 1 de Agosto de 1954. Referências Ligações externas Site oficial em japonês
Каваниси (Хиого)

Каваниси (яп. 川西市 Каваниси-си) — город в Японии, находящийся в префектуре Хиого. Площадь города составляет 53,44 км², население — 155 846 человек (1 августа 2014), плотность населения — 2916,28 чел./км². Географическое положение Город расположен на острове Хонсю в префектуре Хиого региона Кинки. С ним граничат города Итами, Такарадзука, Икеда, Миноо и посёлки Инагава, Тоёно, Носе. Население Население города составляет 155 846 человек (1 августа 2014), а плотность — 2916,28 чел./км². Изменение численности населения с 1980 по 2005 год: Символика Деревом города считается сакура, цветком — горечавка шероховатая. Примечания Ссылки На Викискладе есть медиафайлы по теме Каваниси Официальный сайт Архивная копия от 27 января 2010 на Wayback Machine (яп.) 兵庫県 (яп.). Geospatial Information Authority of Japan. — Географические координаты населённых пунктов префектуры Хиого. Дата обращения: 23 июля 2010. 兵庫県内市町 (яп.). Local Authorities Systems Development Center. — Идентификационные коды, названия, почтовые адреса и телефоны администраций населённых пунктов префектуры Хёго. Дата обращения: 23 июля 2010.
Каваниши

Каваниши (јап. 川西市) град је у Јапану у префектури Хјого. Према попису становништва из 2005. у граду је живело 157.668 становника. Географија Становништво Према подацима са пописа, у граду је 2005. године живело 157.668 становника. Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
Каванісі (Хьоґо)

Каваніші (яп. 川西市) — місто в Японії, у префектурі Хьоґо. Станом на 30 вересня 2022 року населення міста становило 155 165 осіб, а щільність населення становила 2900 осіб на км². Загальна площа міста становить 53,44 км² (20,63 квадратних миль). Географія Розташування Місто Каванісі розташоване на острові Хонсю, у регіоні Кінкі, на сході префектури Ойта. Межує з містами Ітамі, Такарадзука, Ікеда, Міно та повітами Інагава, Тойоно, Носе. Клімат Каванісі має вологий субтропічний клімат (Köppen Cfa), який характеризується теплим літом і прохолодною зимою з невеликим снігопадом. Середньорічна температура в Каваніші становить 14,0 °C. Середня річна кількість опадів становить 14759 мм, при цьому вересень є найбільш вологим місяцем. Середня температура найвища в січні, близько 25,8 °C, а найнижча в січні, близько 2,6 °C. Населення Станом на 1 березня 2017 року населення Каванісі становить 155 500 особи. Густота населення 2909,8 ос./км². Нижче приведена діаграма зміни чисельності населення міста за даними переписів Японії. Історія Територія Каванісі була частиною стародавнього округу Кавабе провінції Сетцу і була заселена з давніх часів, у межах міста знайдено сліди поселення періоду Яйої, багато курганів кофун. З періоду Хейан Тада-ін був священним місцем для клану Сейва Ґендзі після того, як Мінамото но Міцунака, онук імператора Сейви, пішов сюди. З XI століття почав працювати срібний рудник Тада, який видобував срібло і мідь. Він досяг піку виробництва в 17 столітті, тому ця територія була територією тенріо під прямим управлінням сьогунату Токугава в період Едо. Село Каванісі було засноване 1 квітня 1889 року зі створенням сучасної системи муніципалітетів. 1 жовтня 1925 року йому було присвоєно статус міста. 1 серпня 1954 року воно об’єдналося з селами Хігашітані (東谷村) і Тада (多田村), щоб стати містом Каванісі. Уряд Каваніші має форму правління — рада мера з мером, який обирається прямим голосуванням, і однопалатною міською радою з 26 членів. Каванісі вносить трьох членів до Асамблеї префектури Хьоґо. З точки зору національної політики, місто поділено між районом Хьоґо та 6-м округом Хього нижньої палати парламенту Японії. Економіка У 1884 році компанія Mitsubishi заснувала перший в Японії водний завод у Каванісі, який пізніше став сидром Mitsuya. Наразі Каванісі є приміським містом для робітників у Кобе та Осаці, з Осаки до Каванісі курсують експреси, щоб прийняти цих мандрівників. Хоча в основному це передмістя, Каванісі має значний сільськогосподарський сектор, особливо в північних частинах міста. Основні культури включають персики, каштани, інжир і деревне вугілля. Освіта Каванісі має 16 державних початкових шкіл і вісім державних середніх шкіл, якими керує міський уряд, а також чотири державні середні школи, якими керує Рада освіти префектури Хьоґо. Крім того, в місті діє спеціальна школа для інвалідів. У місті розташований Toyo College of Food Technology, молодший коледж Символіка Символами міста є сакура та тирлич шорстка. Міста-побратими Каторі, префектура Тіба, Японія Боулінг Грін, Кентуккі, США Галерея Примітки Посилання Офіційний сайт (яп.)
Maruyama Kofun (Kaizuka)

Maruyama Kofun (丸山古墳) is a Kofun period keyhole-shaped burial mound, located in the Jizodō neighborhood of the city of Kaizuka, Osaka in the Kansai region of Japan. The tumulus was designated a National Historic Site of Japan in 1956. It is also called the Jizo-dō Maruyama Kofun (地蔵堂丸山古墳) Overview The Maruyama Kofun is a zenpō-kōen-fun (前方後円墳), which is shaped like a keyhole, having one square end and one circular end, when viewed from above. It is located on a fluvial terrace of the Kogi River, and is orientated to the west. The tumulus has a total length of 73 meters with a 43-meter diameter posterior circular portion. The tumulus was originally covered in fukiishi and had a large number and variety of haniwa, including cylindrical, "morning glory-shaped", figurative and house-shaped styles. There was no trace of a moat around the tumulus, and the location and structure of the burial chamber was not clear. It is believed to have been built around the latter half of the 4th century. Six more smaller kofun (four circular-type (empun (円墳) and two square-type (hōfun (方墳)) have been found on the grounds of the nearby Kaizuka Minami Elementary School, forming a cluster of tumuli, suggesting that this was the burial ground for local tribal chieftains during the 4th and 5th centuries. Toyotomi Hideyoshi is known to have established a temporary field headquarters on this tumulus in 1585, during his invasion of Kii Province]. The tumulus (which was then in private hands) was scheduled for demolition for use as landfill in 1952 before a rescue archaeology excavation in 1952 placed a stop. The owner donated the site to Kaizuka City in 1957, but a through archaeological excavation was not conducted until 2000 to 2002. In the meantime, the surroundings have been completely developed as a housing estate. The haniwa excavated from the site were designed a Kaizuka City Tangible Cultural Property in 2006. The tumulus is about a ten-minute walk from Izumi-Hashimoto Station on the JR West Hanwa Line. Total length 72 meters: Anterior rectangular portion 27 meters wide x 4 meters high, 3-tier West Constriction 23 x 13 meters Posterior circular portion 43 meter diameter x 5 meters high, 3-tiers Gallery See also List of Historic Sites of Japan (Osaka) References External links Media related to Maruyama Kofun (Kaizuka) at Wikimedia Commons Kaizuka City home page
Маруяма (кофун)

Маруяма (яп. 丸山古墳 маруяма кофун) — курган в форме замочной скважины периода Кофун, расположенный в районе Дзидзодо города Кайдзука, Осака, в регионе Кансай в Японии. В 1956 году курган был объявлен Национальным историческим памятником Японии. Его также называют Дзидзо-до-Маруяма-кофун (地蔵堂丸山古墳). Общая длина сооружения составляет около 420 метров, что является очень большим размером для кургана, построенного в поздний период Кофун. Примечания
Saga Arashiyama Museum of Arts and Culture

The Saga Arashiyama Museum of Arts and Culture (SAMAC; formerly known as Shigureden (時雨殿)) is a museum in Arashiyama, Kyoto, Japan, centered on the Ogura Hyakunin Isshu anthology of waka poems compiled by Fujiwara no Teika in the 13th century. The museum was founded by former Nintendo president Hiroshi Yamauchi, who invested more than $20 million in the facility. Shigureden's Autumn Shower Palace hall was designed by Nintendo game producer Shigeru Miyamoto. The museum opened its doors on January 27, 2006, featuring an interactive exhibition in its park with poetry-related karuta (like the Uta-garuta), and animated floors, navigated through the use of special Nintendo DS consoles. The museum closed down for renovations on April 1, 2011, and re-opened on March 17, 2012. It was closed for further renovations on March 21, 2017. It then reopened on November 1, 2018 as the Saga Arashiyama Museum of Arts & Culture (SAMAC). References External links Official website
Kobe Shinwa University

Kobe Shinwa University (神戸親和大学, Kobe shinwa daigaku) is a private university in Kita-ku, Kobe, Japan. The predecessor of the school was founded in 1886, and it was chartered as a university in 1966. History 1887: "Sinwa Woman's school" was established. 1887: Sinwa Girls’ School is founded in ZENSHOUJI of Kobe Motomachi. 1892: The Sinwa Girls' School closed but later reopened through the efforts of Haruko Tomokuni. 1896: New schoolhouse is completed in 7-chome, Shimoyamate. 1908: The school changed its name to "Shinwa Girls’ High School". 1947: Junior school education of the school starts. The school name became “Shinwa Girls’ Junior School”. 1966: Shinwa Women's College (Department of Literature - "Japanese literature department" and "English Literature Section") open learning. 1972: Department of Literature “Child Educational Research Section” was establishment. 1987: 100th anniversary 1994: Department of Literature educational major. 2005: Department of Literature 2006: Shinwa Women's College commemorates its 40th anniversary. 2008: Department of Literature Junior sports Educational Research. 2023: The university became coeducational and its name changed to "Kobe Shinwa University". Subjects Department of Literature(Synthetic sentence Chemistry Section) Child Educational Research Section Psychology department Welfare clinical subject Junior sports Educational Research Section Alumnae Model and actress Norika Fujiwara graduated from Shinwa girls' high school and Kobe Shinwa Women's University. External links Official website (in Japanese)
Бьодо-ин

34.889444, 135.807778 Бьодо-ин (на японски: 平等院) е будистки храм в град Удзи, Киото (префектура), Япония. Храмът е построен през Хеянския период. История Храмът е построен през 998 година като селска вила на високопоставения дворцов Минамото не Шинобу. Вилата е престроена в будистки храм от Фудживара не Йоримичи през 1052 година. Япония отбелязва дълголетието и културната значимост на сградата, като показва образа си на монетата от 10 йени. Източници
Bjódóin

Bjódóin (japonsky: 平等院) je buddhistický chrám ve městě Udži v prefektuře Kjóto v Japonsku. Je společným chrámem školy Tendai a školy Čisté země. Byl postaven v roce 998 jako venkovské sídlo ministra zleva Minamoto no Šigenobua. Na chrám nechal budovu přeměnit v roce 1052 Fudžiwara no Jorimiči. Nejslavnější součástí chrámu je Fénixova síň (také nazývaná Amidova síň). Přilehlé budovy původního komplexu lehly popelem během bojů mezi severním a jižním dvorem roku 1336. Fénixova síň (鳳凰堂 hóó-dó) dokončená v roce 1053 je příkladem fudžiwarské síně buddhy Amidy. Skládá se z hlavní, obdélníkové budovy, která má po stranách dvě, do „L“ tvarovaná, křídla (kryté chodby) a směrem dozadu „ocasní“ krytou chodbu. Hlavní budova stojí před velkým umělým jezírkem. Na střeše síně jsou sochy fengchuanga, čínského fénixe, v japonštině nazývaného hóó. Uvnitř je na vysokém podstavci uchovávána zlatá socha buddhy Amidy pocházející z roku 1053. Sochu vytvořil Džóčó Bušši, který použil nový způsob znázorňování proporcí a novou techniku (josegi), která umožňuje složit sochu z více samostatně opracovaných kusů dřeva. Malby raigó na dřevěných dveřích síně, jež znázorňují sestoupení Amidy, jsou ranými příklady jamato-e, japonského stylu malby. Na malbách je zobrazeno množství scenérií z okolí Kjóta. Před budovou se rozkládá zahrada s jezírkem, které bylo v roce 1997 vypuštěno, aby zde mohl proběhnout archeologický průzkum. Pro svou dlouhověkost a kulturní význam je chrám vyobrazen na japonské desetijenové minci. Bjódóin byl v prosinci 1994, spolu s dalšími památkami v okolí Kjóta, zapsán na Seznam světového dědictví UNESCO pod společným názvem Památky starobylého Kjóta. Fénixova síň, velká socha buddhy Amidy a několik dalších položek z Bjódóinu je také japonským národním pokladem. Replika chrámu v polovičním měřítku byla v roce 1968 postavena v Údolí chrámů na Oahu, Havajské ostrovy. Fotogalerie Odkazy Související články Jižní dvůr Severní dvůr Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Bjódóin na Wikimedia Commons Oficiální stránky
Byōdō-in

Der Byōdō-in (japanisch 平等院) ist ein 998 in der Heian-Zeit erbauter buddhistischer Tempel in der japanischen Stadt Uji (Präfektur Kyōto). Als buddhistischer Tempel wurde das Gebäude allerdings erst 1052 von Fujiwara no Yorimichi etabliert. Der vorherige Eigentümer, Minamoto no Toru, verwendete das Gebäude als eine Art Landhaus. Geschichte Der Genpei-Krieg begann offiziell mit der Ersten Schlacht von Uji (1180) an der Brücke über den Uji-gawa in der Nähe des Tempels und schließlich im Tempel selbst zwischen Minamoto no Yorimasa, Prinz Mochihito und Kriegermönchen von Mii-dera auf der einen und Taira no Kiyomori auf der anderen Seite. Yorimasa beging in der Phönixhalle das erste aufgezeichnete Seppuku eines Samurai im Angesicht der Niederlage. Tempelanlage Der Byōdō-in besteht aus einer zentralen Halle, flankiert durch zwei Flügelkorridore auf beiden Seiten und einem hinteren Korridor. In der 1053 errichteten zentralen Halle, auch Amida-Halle oder seit der frühen Edo-Periode Phönix-Halle genannt, befindet sich ein Bildnis des Amida Buddha. Auf dem Dach der Halle stehen Statuen von Feng Huang (auf Japanisch Hōō) – häufig als Phönix übersetzt. Die Halle sowie diverse andere Gegenstände im Byōdō-in sind Nationalschätze Japans. In Zusammenhang mit Bürgerkriegsunruhen verbrannten 1336 weitere Gebäude auf dem Gelände des Tempels. Direkt an der Vorderseite des Tempels ist ein Teich angelegt. 1997 wurde er wegen archäologischer Ausgrabungen ausgebaggert. Gegenwart In Japan wird der Dauer und der kulturellen Bedeutung des Byōdō-in gedacht, indem man seine Vorderansicht auf der 10-Yen-Münze, sowie einen der beiden Phönixe des Daches auf dem alten 10.000-Yen-Schein abbilden ließ. Im Dezember 1994 wurde das Gebäude zusammen mit anderen Stätten in der Präfektur Kyōto von der UNESCO zum Weltkulturerbe Historisches Kyōto (Kyōto, Uji und Ōtsu) ernannt. Eine original- und maßstabsgetreue Kopie des Tempels wurde 1968 im Tal der Tempel auf der hawaiischen Insel Oʻahu errichtet. Aufgrund größerer Schäden wurde die Phoenix-Halle 2012 bis September 2014 aufwendig renoviert. Literatur S. Noma (Hrsg.): Byōdōin. In: Japan. An Illustrated Encyclopedia. Kodansha, 1993. ISBN 4-06-205938-X, S. 152. Weblinks Eintrag auf der Website des Welterbezentrums der UNESCO (englisch und französisch). Offizielle Internetpräsenz des Byōdō-in (japanisch) Informationsangebot der Präfektur Kyōto (englisch) Informationsangebot der Stadt Kyōto (englisch) Liste buddhistischer Tempel und Klöster in Japan Tempel Byōdō-in bei Kultur-in-Asien: Teil 1 mit Beschreibung – Teil 2 – Teil 3 – Teil 4 – Teil 5
Byōdō-in

Byōdō-in (平等院, Byōdō-in?) ("Salón de la Igualdad") es un templo budista ubicado en la ciudad de Uji, prefectura de Kioto, Japón. Es un templo usado conjuntamente por las sectas Jōdo shū y Tendaishū. Su sección más importante es el llamado Salón del Fénix. Historia El templo fue construido originalmente en el año 998, a finales del periodo Heian, como una mansión rural de Fujiwara no Michinaga, uno de los miembros más poderosos del clan Fujiwara. En el año 1052 fue reconvertido como templo budista por Fujiwara no Yorimichi. La estructura más importante del templo es el Salón del Fénix (鳳凰堂, Hōō-dō?), construido en el 1053 y es la única estructura original que queda en pie, ya que el resto de las estructuras fueron destruidas tras un incendio provocado por la guerra civil en 1336. Tanto el Salón del Fénix, como una estatua de un Buda Amida hecha de madera de ciprés japonés y cubierto en oro, una serie de 52 bodhisattvas hechas de madera, una serie de 14 pinturas raigō hechos en las puertas del templo y otros objetos, son considerados como Tesoros Nacionales. La imagen del templo aparece en la moneda de 10 yenes y en el billete de 10.000 yenes. En 1994 la Unesco nombró el templo como Patrimonio de la Humanidad dentro de los monumentos históricos de la antigua Kioto. Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Byōdō-in. Portal:Japón. Contenido relacionado con Japón. Portal:Patrimonio de la Humanidad. Contenido relacionado con Patrimonio de la Humanidad. Página oficial (en japonés)
Byōdō-in

Le Byōdō-in (平等院) est un temple bouddhiste établi par Fujiwara no Yorimichi en 1052, à la fin de l'époque de Heian, dans la ville de Uji dans la préfecture de Kyōto au Japon. Le bâtiment le plus célèbre est le pavillon du Phénix ou pavillon d'Amida, dont la construction est achevée en 1053. Le propriétaire précédent, Minamoto no Tōru, utilisait le bâtiment comme résidence de campagne. Les autres bâtiments rattachés au temple ont été détruits pendant la guerre civile en 1336. Le temple a notamment été le lieu de la première bataille d'Uji, en 1180, qui a été au commencement de la guerre de Gempei. Bâtiments Le Byōdō-in se compose d'un hall central flanqué de deux couloirs jumeaux et d'un couloir à l'arrière. Le goût pour l'architecture autochtone, avec cet exemple des grands pieux pour soutenir ces galeries couvertes, se retrouve dans l'architecture bouddhique du Byōdō-in (dont le hōōdō, salle du Phénix, conçu comme le palais d'Amida), conférant une grande légèreté au style majestueux et un peu lourd, emprunté jusque-là à la Chine. Les deux ailes latérales construites comme des galeries couvertes sur pilotis semblent agrandir la salle centrale en la prolongeant. À chaque extrémité de cette composition architecturale, chaque aile est surmontée de tourelles qui donnent plus ampleur à l'ensemble. Le hall central abrite une image du bouddha Amida. Le toit de la salle est surmonté de deux statues de fenghuang, ou phénix chinois, appelés hōō en Japonais, d'où le nom de hōōdō (鳳凰堂, litt. « pavillon du Phénix »). Le bâtiment est entouré d'un jardin avec étang du type « Terre pure ». Le pavillon du Phénix apparaît sur les pièces de 10 yens en raison de la longévité et de l'importance culturelle du temple. En décembre 1994, l'UNESCO a ajouté ce temple, ainsi que d'autres temples de la région de Kyōto sur sa liste du patrimoine mondial de l'humanité. Le pavillon du Phénix, la statue d'Amida et plusieurs autres objets sont classés trésors nationaux. Une réplique du temple à l'échelle 1/2 a été construite en 1968 dans la vallée des Temples à Hawaii (Valley of the Temples Memorial Park) d'Oahu : le Byodo-In. Images Notes et références Voir aussi Articles connexes Temples bouddhistes au Japon Liens externes (en) « Visiting the interior of the Phoenix Hall », sur www.byodoin.or.jp (consulté le 5 août 2019). (en) « Brochure du musée en anglais » [PDF], sur www.byodoin.or.jp (consulté le 5 août 2019). Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du monachisme Portail du bouddhisme Portail de Kyoto et de sa préfecture