NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Західно-Японський металургійний комбінат

Західно-Японський металургійний комбінат (яп. JFEスチール西日本製鉄所) — металургійний комбінат японської металургійної компанії JFE Holdings, що розташований у Західній Японії. Утворений 1 квітня 2003 року шляхом об'єднання двох металургійних комбінатів — «Мідзусіма» компанії Kawasaki steel у місті Курасікі і «Фукуяма» компанії Nippon Kokan у місті Фукуяма. Історія Будівництво комбінату «Мідзусіма» компанії Kawasaki Steel було розпочате 1961 року. 1967 року було задуто першу доменну піч, розпочато роботу сталеплавильного і листопрокатного цехів. На той час комбінат виплавляв 2 млн т сталі на рік. Комбінат розширювався і станом на 1973 рік на ньому працювало 4 доменних печі та 6 кисневих конверторів. 1984 року побудовано першу установку безперервного розливання сталі. У 2002 році на комбінаті працювало 3 доменних печі, річне виробництво сталі, за даними компанії JFE Holdings, становило 8,55 млн т. Комбінат «Фукуяма» компанії Ніппон кокан було засновано 1965 року. Першу доменну піч задуто 1966 року, другу — 1968 року. До 1973 року кількість доменних печей зросла до 5, а сталеплавильних цехів було 3. 1974 року на комбінаті було виплавлено 13,4 млн т сталі. 2003 року продуктивність комбінату, за даними компанії JFE Holdings, становила 10 млн т сталі на рік. 1 квітня 2003 року комбінати було об'єднано в одне підприємство, а компанії Kawasaki Steel і «Ніппон-кокан» було об'єднано в одну компанію — JFE Holdings. Сучасний стан Посилання
Tsuyama Railroad Educational Museum

Tsuyama Railroad Educational Museum (津山まなびの鉄道館, Tsuyama Manabi no Tetsudōkan) is a railway museum in Tsuyama, Okayama, Japan, operated by West Japan Railway Company (JR West) since 2 April 2016. It is based around the former Tsuyama Depot roundhouse, which was used to house a number of preserved locomotives since 2007. Exhibits A total of 13 rolling stock exhibits are housed at the museum, including the nine vehicles previously preserved inside the roundhouse and vehicles moved from the former Modern Transportation Museum in Osaka which closed in April 2014. Steam locomotives Class D51 steam locomotive number D51 2 Built in 1936 by Kawasaki Sharyo. Preserved at the former Modern Transportation Museum in Osaka following withdrawal in 1971. Moved from the Modern Transportation Museum in March 2015. Diesel locomotives 10 t diesel shunting locomotive Built in 1974 by Kyosan Kogyo, and preserved at Tsuyama since 2011. Class DD13 diesel locomotive number DD13 638 Built in 1967 by Nippon Sharyo. Preserved at the former Modern Transportation Museum in Osaka following withdrawal in 1986. Class DD15 diesel locomotive snowplough unit number DD15 30 Built in 1964 by Nippon Sharyo. Previously operated by Toyama Chiho Railway, and moved to Tsuyama following its withdrawal in 2011. Class DD16-300 diesel locomotive snowplough unit number DD16 304 Built in 1972 by Kawasaki Heavy Industries as DD16 13, and converted to become a snowplough unit in 1983. Withdrawn in 2015. Class DD51 diesel locomotive number DD51 1187 Built in 1977 and withdrawn from service in 2007. Class DE50 diesel locomotive DE50 1 Built in 1970, withdrawn from service in 1986, and moved to Tsuyama in 2002. Class DF50 diesel locomotive DF50 18 Built in 1958, and preserved at the former Modern Transportation Museum in Osaka following withdrawal in 1984. Moved from the former Modern Transportation Museum in March 2015. Diesel multiple units KiHa 33-1001 Built in 1978 as passenger coach OHa 50-5, converted to become a diesel car in 1988, and withdrawn from service in 2010. KiHa 52-115 Built in 1965 by Niigata Tekko, and withdrawn from service in 2010. KiHa 58-563 + KiHa 28-2329 KiHa 58-563 was built in 1964 and withdrawn from service in 2010. KiHa 28-2329 was built in 1964 as KiHa 28-329, and renumbered KiHa 28-2329 in 1969 following the addition of air-conditioning. KiHa 181-12 Built in 1969 by Nippon Sharyo for use on Oki and later Hamakaze, and withdrawn from service in 2011. History The roundhouse structure was built in 1936 as part of Tsuyama Locomotive Depot, and originally contained 17 storage tracks (of which 11 remain). The museum opened on 2 April 2016. Access The site is located close to Tsuyama Station on the Kishin Line and Tsuyama Line. See also List of railway museums Umekoji Steam Locomotive Museum, JR West roundhouse and museum in Kyoto References External links Official website (in Japanese) JR West October 2015 press release (in Japanese)
Aioi-Brücke

Die Aioi-Brücke (jap. 相生橋, Aioi-bashi) ist eine Brücke mit T-förmigem Grundriss in Hiroshima, Japan. Ursprünglich 1932 erbaut, war sie der Zielpunkt des US-amerikanischen Atombombenangriffs auf die Stadt im Jahr 1945, da sie wegen ihrer Form aus der Luft ein leicht zu erkennendes Ziel darstellte. Sie überstand die Explosion, wurde repariert und erst 1983 durch einen Neubau ersetzt. Der längste Teil der Brücke überspannt den Fluss Ōta (heute allgemein: Hongawa, 本川) im Norden der Insel, die den Stadtteil Nakajima-chō umfasst. Ungefähr in der Mitte der Brücke zweigt eine Verbindung von der Brücke nach Süden zu dieser Insel ab. Beim Wiederaufbau der Stadt wurde dort, auf einem Teil der ehemaligen Innenstadt, der Friedenspark Hiroshima errichtet. Über die Brücke verläuft die Aioi-Straße (相生通り, Aioi-dōri) mit der Hauptstrecke (honsen) der Straßenbahn Hiroshima. Weblinks Hiroshima & Nagasaki Remembered: Aioi Bridge
Puente Aioi

El Puente Aioi (相生橋, aioi hashi?) es un puente con una inusual forma de “T” en Hiroshima (Japón). El puente original, construido en 1932, fue el objetivo usado en el bombardeo atómico de Hiroshima de 1945 debido a que su forma era fácil de reconocer desde el aire. Aunque el puente no fue destruido por la explosión, sufrió bastante daño. Luego de la guerra, el puente fue reparado y permaneció en uso unas cuatro décadas antes de ser reemplazado por una réplica en 1983. Una porción de viga que sobrevivió del puente original fue donada al Museo Memorial de la Paz de Hiroshima. La parte más larga del puente cruza el río Ōta al norte de la isla en la que se encuentra el distrito Nakajima-cho. El trazo descendente de la “T” une el puente principal y la isla, y también es la entrada norte del Parque Memorial de la Paz de Hiroshima. Hoy en día, el puente es transitado dirariamente por autos, civiles y tranvías. Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Puente Aioi. Recorrido virtual del Museo Memorial de la Paz de Hiroshima: Puente Aioi Archivado el 3 de febrero de 2021 en Wayback Machine. Nagasaki y Hiroshima rememoradas: Puente Aioi
Pont Aioi

Le pont Aioi (相生橋 en japonais) est un pont situé à Hiroshima au Japon qui enjambe le fleuve Ōta. Sa particularité réside dans le fait qu'il est constitué de deux tabliers perpendiculaires l'un par rapport à l'autre, dont le plus petit partant vers le Sud dessert le parc du Mémorial de la Paix de Hiroshima. Reconnaissable depuis le ciel par ce plan en « T », c'est pour cette raison que l'équipage du bombardier américain Enola Gay le prit pour cible lors du premier bombardement atomique le 6 août 1945. Finalement, Little Boy, porté par les vents, explosa à la verticale de l’hôpital Shima, à moins de trois cents mètres au sud-est du pont. L'ouvrage a été reconstruit après la Seconde Guerre mondiale, mais s'est progressivement détérioré. Un nouveau pont a dû être édifié pour remplacer l'ancien en 1983. Galerie Voir aussi Dôme de Genbaku Liens externes (en) Tour virtuel du Mémorial de la Paix d'Hiroshima : Aioi Bridge (en) Hiroshima & Nagasaki Mémorials : Aioi Bridge Références Portail du Japon Portail des ponts Portail de la Seconde Guerre mondiale Portail de la préfecture de Hiroshima
Most Aioi

Most Aioi (jap. 相生橋 Aioi-bashi) – most znajdujący się w japońskim mieście Hiroszima, charakteryzujący się ułożeniem w literę T. Miał być celem ataku atomowego z 6 sierpnia 1945 roku, jednak bomba eksplodowała kilkaset metrów dalej; sam most uległ wówczas poważnemu uszkodzeniu. Tuż po zakończeniu II wojny światowej konstrukcję odbudowano, jednak jej stan techniczny z czasem ulegał degradacji. W 1983 roku w miejsce mostu zbudowano identyczną budowlę. Niektóre fragmenty starego mostu stały się eksponatami Muzeum Pokoju w Hiroszimie. Przypisy
Айой

Айой (яп. 相生橋) — мост в районе Нака, в городе Хиросима, в Японии. Расположен на развилке рек Ота и Мотоясу, в южной части Парка мира. По форме напоминает букву «Т». Длина большего пролета составляет 123,35 м, меньшего, расположенного перпендикулярно к большему, — 62 м. Ширина составляет 40 м. По мосту проходит государственная автострада № 54 и маршрут трамвая. Соединяет с запада на восток кварталы Мото и Мотокава, а также квартал Накадзима на острове, который находится между ними. 6 августа 1945 года мост стал главной мишенью-ориентиром для авиации США во время атомной бомбардировки Хиросимы. Вторая очередь реконструкции произошла за 3 года с лишним, следующая - спустя 30 лет. История Первоначально деревянный мост Айой был построен в 1877 году купцами Хиросимы и по форме напоминал букву «V». Он связывал торговые кварталы Накадзима, Саругаку и Кадзиа. Проход по нему был платный, из-за чего его прозвали Мост Дзенитори — «мост, на котором берут деньги». В 1912 году по мосту пустили городской трамвай. Через двадцать лет его разрушило наводнением. В 1932 году старый мост отреставрировали, но трамвайный путь проложили по новому железному мосту, который построили рядом параллельно старому. В 1934 году оба моста соединили железобетонным-мостом перемычкой. Вся конструкция стала напоминать перевернутую букву «Н». В 1938 году её V-образную деревянную часть демонтировали, в связи с чем образовался новый мост в форме буквы «Т». Эта необычная форма была очень отчетливо заметна сверху. Поэтому во время Второй Мировой войны командование авиации США выбрало Айой мишенью-ориентиром для осуществления атомной бомбардировки Хиросимы. 6 августа 1945 года в 8:15 на город была сброшена атомная бомба, разорвавшаяся в 100 метрах от моста, частично его разрушив. Люди, которые в это время переходили мост, мгновенно погибли, на мосту остались их тени. В конце дня развилка рек Ота и Мотоясу была завалена трупами людей. В сентябре—октябре 1945 года Хиросима пережила ряд наводнений, вызванных тайфунами. Все мосты, связывавшие западную и центральную части города, за исключением моста Айой, были разрушены. В 1949—1952 гг. администрация города Хиросимы провела работы по восстановлению городской инфраструктуры. Мост Айой был полностью восстановлен. В октябре 1983 г. был проведен капитальный ремонт моста. Часть его старых металлических конструкций поместили в Мемориальный музей мира в Хиросиме. Ссылки Мост Айой. Сайт префектуры Хиросима Мост Айой Мост Айой после взрыва атомной бомбы
Міст Айой

Мі́ст Айо́й (яп. 相生橋, あいおいばし, МФА: [ai̯o i̯baɕi̥], «розвилковий міст») — міст в центрі японського міста Хіросіма, в районі Нака. Розташований на розвилці річок Стара Ота й Мотоясу, в південній частині Парку миру. За формою нагадує букву «Т». Довжина більшого пролету становить 123,35 м, а меншого, розташованого перпендикулярно до більшого, — 62 м. Ширина становить 40 м. Лежить на державному автошляху № 54, на маршруті Хіросімського трамвая. Сполучає з заходу на схід міські квартали Мото та Мотокава, а також острівний квартал Накадзіма, що знаходиться між ними. 6 серпня 1945 року став головною мішенню-орієнтиром для авіації США під час ядерного бомбардування Хіросіми. Короткі відомості Міст Айой було збудовано 1877 року заможними купцями Хіросіми. Він зв'язував квартали Накадзіма, Саруґаку і Кадзія, головні центри міського комерційного життя. Початково міст був дерев'яним і формою нагадував літеру «V». Прохід по ньому був платний, через що його називали Міст Дзеніторі — «міст, на якому беруть гроші». 1912 року по мосту пустили Хіросімські трамваї. Через двадцять років його зруйнувала повінь. 1932 року старий міст реставрували, але трамвайну колію проклали по новому залізному мосту, який збудували за декілька десятків метрів паралельно старому. 1934 року обидва мости поєднали залізобетонним-мостом перемичкою. Вся конструкція стала нагадувати перевернуту букву «Н». 1938 року її V-подібну дерев'яну частину демонтували, у зв'язку з чим утворився новий міст у формі букви «Т». Ця незвичайна форма була дуже виразно помітною з повітря. Тому під час Другої світової війни США обрали міст Айой як мішень-орієнтир для здійснення ядерного бомбардування Хіросіми. 6 серпня 1945 року, о 8:15, американська ядерна бомба «Малюк» розірвалася за 100 м від мосту, частково зруйнувавши його. Люди, які в цей час переходили міст, випарувалися від тиску ядерного удару. На кінець дня розвилка річок Стара Ота і Мотоясу була завалена трупами людей. У вересні і жовтні 1945 року Хіросіма постраждала від повеней, спричинених тайфунами. Усі мости, що зв'язували західну і центральну частини міста, за винятком моста Айой, були зруйновані. Протягом 1949 — 1952 років адміністрація Хіросіми провела реставраційні роботи з налагодження міської інфраструктури. Під час робіт пошкоджений ядерним вибухом міст Айой було відремонтовано. В жовтні 1983 року відбувся капітальний ремонт цього мосту. Частина його старих металевих конструкцій помістили в Хіросімський музей миру. Примітки Джерела та література Міст Айой // 『日本大百科全書』 [Енциклопедія Ніппоніка]. — 第2版. — 東京: 小学館, 1994—1997. — 全26冊. (яп.) (яп.) Міст Айой // Великий словник японських топонімів Кадокава. Префектура Хіросіма (34). — Токіо: Кадокава Сьотен, 1987. — С.63. Посилання (яп.) Міст Айой // Офіційна сторінка префектури Хіросіма [Архівовано 21 лютого 2020 у Wayback Machine.]
Myōō-in

Der Myōō-in (japanisch 明王院) ist ein Tempel der Tendai-Richtung des Buddhismus in Fukuyama (Präfektur Hiroshima). Er liegt weit außerhalb des Zentrums am Fluss Ashida. Geschichte Der Überlieferung des Tempels soll der Vorgänger-Bau, der Jōfuku-ji (常福寺), vom Priester Kūkai im Jahr 807 errichtet worden sein. In der Edo-Zeit förderten die Daimyō von Fukuyama, die Mizuno und die Abe den Tempel. Die Anlage Die Haupthalle (Hondō) wurde, wie man bei der Ausbesserung des Tempels 1962/1963 gefundenen aus Inschriften weiß, im Jahr 1321, also gegen Ende der Kamakura-Zeit errichtet. Sie ist im Wesentlichen im japanischen Stil errichtet, weist aber auch Züge des Daibutsu- und des Zen-Stils auf. Es ist eine seltene Ausnahme für einen Tempel dieser Zeit. Zusammen mit der Haupthalle und der Schatzpagode des Jōdo-ji in Onomichi gehört dieser Tempel zu den ältesten Bauwerken am Inlandsee und ist als Nationalschatz registriert. Die fünfstöckige Pagode (五重塔, Gojū-no-tō) wurde im Jahr 1338 errichtet. Sie ist beispielhaft für den japanischen Stil der Zeit der getrennten Kaiserhöfe und ist ebenfalls als Nationalschatz registriert. Im Erdgeschoss befindet sich ein Dainichi-nyorai (eigentlich der heilige Miroku), flankiert von den Heiligen Fudō-myōō und Aizen-myōō. Die Gruppe ist umgeben von den Shitennō-Säulen. Weiter sieht man Bilder der acht Gründungsväter des Shingon. Schätze des Tempels In der Haupthalle wird eine stehende Elfköpfige Kannon aus der frühen Heian-Zeit, also aus der Gründungszeit des Tempels, verehrt. Sie ist als Wichtiges Kulturgut Japans registriert, ist aber im für die allgemeine Öffentlichkeit nicht sichtbar. Literatur Hiroshima-ken no rekishisampo henshu iinkai (Hrsg.): Myoo-in. In: Hiroshima-ken no rekishi sampo. Yamakawa Shuppan, 2009. ISBN 978-4-634-24634-8. Weblinks Webseite des Tempels
Myōō-in

Myōō-in (明王院) is a Buddhist temple in Fukuyama, Hiroshima, Japan. History Kūkai states that the Risshū or "Vinaya School", one of the Nanto Rokushū, constructed this temple in 807. The original name of the temple was Jōfuku-ji (常福寺). The major object of worship at this temple, a statue of Eleven-Faced Kannon (Juchimen-Kannon), is estimated to have originated in the early years of the Heian period and no doubt was extant in the 9th century. During the Edo period, this temple changed its sect affiliation and name to fall under the protection of the Mizuno clan, a clan of daimyōs in the region. Today, the temple belongs to the Daikakuji-ha of Shingon Buddhism (真言宗大覚寺派). Object of Worship Juchimen-Kannon – estimated to be carved in the 9th century Cultural Properties This temple has two National Treasures and one Important Cultural Property as selected by Japanese government. National Treasures The Main Hall – constructed in 1321 Five Story Pagoda – constructed in 1348 Important Cultural Properties Juichimen-Kannon Access Kusadouenocho Bus Stop of Tomotetsu Bus References Official Home Page of Fukuyama City
Myōō-in

Myōō-in (明王院) est un temple bouddhiste situé à Fukuyama, préfecture de Hiroshima au Japon. Histoire Le temple aurait été construit en 807 par Kukai au nom de l'école bouddhiste Ritsu. Son nom original est Jofuku-ji. On estime que l'objet principal d'adoration du temple, une statue de Juichimen-Kannon, date des premières années de l'époque de Heian et il est sûr qu'elle existe au IXe siècle. Durant l'époque d'Edo, le temple change son nom et appartenance de secte pour se placer sous la protection du clan Mizuno, un clan de daimyo de la région. Le temple appartient aujourd'hui à Daigakuji-ha du bouddhisme Shingon. Objet de vénération Juchimen-Kannon – peut-être sculptée au IXe siècle Patrimoine culturel Ce temple possède deux trésors nationaux et un bien culturel important choisis par l'agence des affaires culturelles. Trésor national Le bâtiment principal (honden) – construit en 1321 Une pagode à cinq étages – construite en 1348 Bien culturel important Juichimen-Kannon Liens externes Site de la ville de Fukuyama Source de la traduction (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Myōō-in » (voir la liste des auteurs). Portail du bouddhisme Portail de la préfecture de Hiroshima
Hashira Island

Hashira Island (Japanese: 柱島, Hepburn: Hashira-jima) is an island in southern Hiroshima Bay in the Inland Sea, Yamaguchi Prefecture, Japan. Located 26 kilometres (16 mi) southeast of Iwakuni, it is part of the Kutsuna Islands within the Bōyo Islands group. The island covers 3.12 square kilometres (1.20 mi2) and as of 2013 had a population of 184 residents. The highest point on the island is Mt. Kinzō. Economic activity on the island consists of fishing and cultivation of vegetables and citrus fruit. Hashirajima is connected to the port at Iwakuni Mondays through Saturdays by a high speed ferry. The island is best known for its association in World War II with the surrounding Hashirajima Anchoring Area, located 30 to 40 kilometres (16 to 22 nmi; 19 to 25 mi) south of the naval base at Kure, Hiroshima. Warships of the Imperial Japanese Navy that did not need dock repairs would anchor at Hashirajima, and it was also used as a staging area before fleet departures. It was also the site of the loss of the Japanese battleship Mutsu, which suffered an internal explosion and sank there on 8 June 1943. References
Hashirajima

Hashirajima (柱島, Hashirajima?) es una isla localizada al sur de la bahía de Hiroshima en el mar Interior de Seto, prefectura de Yamaguchi, Japón. Ubicada a 26 kilómetros al sureste de Iwakuni, forma parte de las Islas Kutsuna en las islas Bōyo. El punto más alto de la isla es el monte Kinzō con una elevación de 290 metros. Las principales actividades económicas de la isla consisten en la pesca y el cultivo de hortalizas y cítricos. Hashirajima está conectado al puerto de Iwakuni de lunes a sábado por un transbordador de alta velocidad. La isla es más conocida por su participación en la Segunda Guerra Mundial. Se encuentra a 30 km al sur de la base naval de Kure, por lo que buques de guerra de la Armada Imperial Japonesa que no necesitaban reparaciones se anclaban a Hashirajima y también se utilizaba como zona de prueban antes de la salida de la flota.
Hashira-jima

Hashira-jima (柱島) est une île japonaise au sud de la baie de Hiroshima dans la mer intérieure de Seto, préfecture de Yamaguchi. Située à 26 km au sud d'Iwakuni, elle fait partie des îles Kutsuna au sein du groupe des îles Bōyo. Le point le plus élevé de l'île est le mont Kinzō. L'activité économique de l'île est constituée de la pêche et de la culture de légumes et d'agrumes. Hashira-jima est connectée au port d'Iwakuni du lundi au samedi par un ferry à grande vitesse. L'île est surtout connue pour son association à la Seconde Guerre mondiale avec la « zone d'ancrage Hashira-jima » environnante. Situé à 30-40 km au sud de la base navale de Kure dans la préfecture de Hiroshima, les navires de guerre de la Marine impériale japonaise qui n'avaient pas besoin de réparations à quai jetaient l'ancre à Hashira-jima qui servait également d'aire de repos avant le départ de la flotte. C'est également le site de la perte du cuirassé Mutsu, victime d'une explosion interne et qui a coulé là-bas. Source de la traduction (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Hashira Island » (voir la liste des auteurs). Portail des îles Portail de l’océan Pacifique Portail de la préfecture de Yamaguchi
Hashirajima

L'isola Hashirajima, in giapponese 柱島, è un'isola posta sulla costa giapponese, alla posizione 34°01′N 132°25′E34°01′N, 132°25′E. L'isola fa parte della prefettura di Yamaguchi. Durante la seconda guerra mondiale era usata come ancoraggio per la flotta, essendo distante circa 40 km dalla base navale di Kure. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Hashirajima
Hôpital Shima

L'hôpital Shima (島病院, Shima byōin) était un hôpital situé dans la ville de Hiroshima au Japon. Fondé par le Dr Kaoru Shima le 31 août 1933, il fut détruit par le bombardement atomique de la ville le 6 août 1945. Il est connu pour en être l'hypocentre (Ground zero)[réf. nécessaire]. En effet, Little Boy explosa à seulement 580 mètres d'altitude, à la verticale du bâtiment, à environ 300 mètres au sud-est du pont Aioi, initialement visé par le bombardier B-29 Enola Gay piloté par le lieutenant-colonel Paul Tibbets, car reconnaissable depuis le ciel par son plan en « T »[réf. nécessaire]. L'hôpital sera reconstruit par son fondateur en 1948[réf. nécessaire]. Voir aussi Notes et références Portail de la Seconde Guerre mondiale Portail du nucléaire Portail de la préfecture de Hiroshima
Shimasjukhuset

Shimasjukhuset (japanska: 島病院; Shima byōin) är ett sjukhus i Hiroshima i Japan, som förstördes vid USA:s atombombattack 6 augusti 1945. Shimasjukhuset beräknas vara bombens ground zero, platsen direkt under bombexplosionen. Återuppbyggnad 1948 återuppfördes sjukhuset av ägaren Dr. Kaoru Shima. Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Shimasjukhuset. Officiell webbplats (japanska)
Shitori-jinja

Le Shitori-jinja (倭文神社) est un sanctuaire shinto situé à Yurihama, préfecture de Tottori au Japon. Ce sanctuaire conserve des objets de la nécropole sutra (1103) qui sont désignés trésors nationaux. Notes et références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Shitori Jinja (Yurihama) » (voir la liste des auteurs). Voir aussi Article connexe Système moderne de classement des sanctuaires shinto Portail du shinto Portail de la préfecture de Tottori