Сессю

|Вчитель= Сешшю (яп. 雪舟, せっしゅう; 1420—1506) — японський чернець буддистської секти Дзен, художник періоду Муромачі, майстер монохромних пейзажів в стилі сумі-е. Повне чернече ім'я — Сешшю Тойо (雪舟等楊). Буддистський титул — «мудрець» (知客). В світовому мистецтвознавстві вважється одним з найяскравіших японської художньої школи. Короткі відомості Сессю народився у 1420 році у містечку Акахама провінції Біттю. У малому віці його віддали на виховання до столичного монастиря секти Дзен, Сьококудзі, під нагляд настоятеля Сюнріна Сюто. В обителі окрім опановування буддизму, Сессю вивчав мистецтво малювання від ченця Сюбуна, стиль якого, як і стиль більшості японських художників того часу, склався під впливом робіт китайських художників, що творили за часів династії Сун (Ма Юань, Ся Гуй, Го Сі та інші). У 1462 році молодий художник обрав собі псевдонім «Сессю» — «сніжний корабель» — на честь псевдоніма улюбленого китайського ченця-художника династії Юань Чуши Фаньчі. У 1464 році Сессю полишив столицю і оселився у місті Ямаґуті в провінції Суо, резиденції наймогутнішого володаря Західної Японії Оуті Норіхіро. Останній мав славу патрона мистецтв, а тому взяв талановитого художника під свою опіку і надав йому студію Ункокуан. Рід Оуті перебував у тісних контактах з китайською династією Мін, тому Сессю планував переправитись на навчання до Китаю за допомогою цього роду. У 1467 році, у віці 48-ми років, Сессю вдалося потрапити до китайського порту Нінпо на японському кораблі «Терамару», а звідти добратися до китайської столиці — Пекіну. Перебуваючи за кордоном, він навчався у відомих художників таких як Чан Ю Шен, Лі Цзай, Гао Янь Гуй, а також вивчав місцеві пейзажі і природний світ Китаю. За наказом китайського імператора Сессю було дорученно розмалювати Залу Церемоній імператорського палацу, що принесло художнику всекитайське визнання. Поряд з цим, Сессьо здобув собі славу як чернець секти Дзен і отримав від місцевих монахів гори Тяньтоншань високий дзенський титул «першого ризника Тяньтону». В подальшому художник дуже пишався цим і підписував свої твори з цією титулатурою. Пам'яткою його стажування у Китаї є картина «Пейзажи пір року», що зберігається у Токійському національному музеї. У 1469 році Сессю повернувся до Японії, де вповні проявив знання і навички, отримані під час перебування Китаї. Через смуту Онін він не зміг повернутися до Ямагуті, а оселився біля міста Ойта в провінції Бунґо (сучасна префектура Ойта на острові Кюсю), де він збудував студію Тенкай Зуга-р («Павільйон для створення неба»). Тут художник написав деякі зі своїх найвидатніших робіт, тут же до нього приходило багато відвідувачів, деякі з них бажали почути про його поїздку в Китай, інші бажали навчитися малювати під його керівництвом. З 1470-х років Сессю подорожував про різних краях Японського архіпелагу, роблячи замальовки місцевих пейзажів. У 1476 році він перебував у місті Ойта на Кюсю, де відкрив студію Тенкайто-гаро і написав картину «Водоспад Тінда». Згодом Сессю побував у провінціях Міно та Дева, в яких намалював роботу «Гірський храм». 1486 року Сессю знову повернувся в Ямагуті і перебудував свою майстерню. У деяких джерелах припускають, що художник жив в Івамі, але достовірних відомостей про це немає. Кілька храмів претендують на честь бути місцем його поховання. На схилі життя Сессю створив багато картин, які вважаються шедеврами японського середньовіного образотворчого мистецтва. У 1486 році, у віці 67 років, художник намалював «Пейзажі пір року», так званий «Довгий сувій пейзажів», що зберігається у місті Хофу префектури Ямаґуті і вважається Національним скарбом Японії. Згодом, у 1495 році Сессю написав «Пейзажі розбитої туші», яку подарував своєму учневі Соену як випускне посвідчення власної школи. У 1496 році він створив монументальний твір «Хуей Ке відрізає коліно», а у 1501 — картину «Аманохасідате». Обидва шедеври зберігаються у Кіотському національному музеї. Стиль монохромних картин Сессю сформувався під впливом Сюбуна та китайських митців з Пекіну та Нінпо. Особливістю робіт художника є використання тупого пензля, яким він наносив тверді лінії, реалістично відображаючи об'єкти, а також проста і чітка композиція. Така техніка була притаманна лише Сессю і виходила за рамки традиційних тушевих малюнків. Оригінальність стилю митця принесли йому популярність серед його сучасників і наступників. Помер Сессю у 1506 році, у віці 86 років, залишивши по собі багатий культурний спадок. Одним з відомих послідовників став Сессон Сюкей. Галерея Примітки Джерела та література 『雪舟等楊 「雪舟への旅」展研究図録, 山口県立美術館, 中央公論美術出版, 2006. 『没後500年特別展「雪舟」』, 図録, 東京国立博物館, 京都国立博物館, 2002. 金沢弘 『雪舟の芸術・水墨画論集』, 秀作社出版, 2002. 沼田頼輔 『画聖雪舟』, 『論創叢書』1, 論創社, 2002. 山下裕二、赤瀬川原平 『雪舟応援団』, 中央公論新社, 2002. 山下裕二 『雪舟はどう語られてきたか』, 平凡社ライブラリー, 2002. 中島純司 『雪舟 水墨画の巨匠 第1巻』, 講談社, 1994. 中島純司 『雪舟 新編名宝日本の美術14』, 小学館, 1991. Посилання Музей пам'яті Сессю міста Масуда (яп.) Sesshū (JAPANESE ARTIST) // «Encyclopaedia Britannica» (англ.) Landscapes of autumn and winter / Tokyo national museum (англ.)