Katedrála svatého Martina (Lucca)

Katedrála svatého Martina (Cattedrale di San Martino) je katedrála arcidiecéze Lucca v Lucce (region Toskánsko v Itálii). Nachází se na náměstí v těsné blízkosti jižní městské hradby, kde podle tradice nejstarší katedrálu vybudoval sv. Frediano již v 6. století. Dnešní vzhled chrámu pochází z přelomu 12. a 13. století (1196-1204). Stavba Trojlodní chrám má dvoulodní transept. Empory lodi nejsou osvětleny. Fasáda patří k nejstarším částem současné stavby (stavitel: Guidetto da Como). Kostely se obvykle staví od východu na západ a fasáda bývá jednou z posledních budovaných částí. Zdejší byla postavena již na začátku 13. století a vybavena řadou arkád, která stojí jako dekorace před skutečnou fasádní stěnou (inspirace katedrálou v Pise). Může to být jeden z prvních pokusů dále rozvinout pisánský model. Fasáda a vstupní síň jsou samostatné komponenty, které jsou stále viditelně odděleny od budovy kostela za nimi. Vstupní síň byla sochařsky vyzdobena v letech 1233-57. Lucca se svým fasádním designem vydala svým vlastním směrem a proměnila kostelní fasádu na výkladní skříň chrámu, která může být vyšší než budova schovaná za ní. Zvláštní důraz byl kladen na záměrně nejednotný design sloupů. Pravý rohový sloup horní fasády je tzv. Uzlový sloup. Takový sloup měl ve středověku apotropní význam, měl magickou moc odvrátit zlo. Uzel na dvojitém sloupu uprostřed byl považován za magický symbol. Na sloupech a stěnách je mnoho jemné výzdoby, jejíž motivy pravděpodobně pocházejí z umění tkalců tapiserií. Struktura fasády byla znovu převzata v chórové části katedrály. I zde je tendence, byť snad ne tak krásná a orientálně působící jako v Pise, obložit celou budovou otevřenými oblouky. Interiér Ve vstupním prostoru západní vstupní haly je basreliéfní labyrint, vytesaný do zdi. Jeho linie jsou identické s labyrintem v katedrále v Chartres a vznikl na konci 12. nebo začátkem 13. století. Oltáře Domenico Ghirlandaio, oltářní obraz: Trůnící madona s Ježíškem mezi čtyřmi světci, typ zvaný svatá konverzace: vlevo sv. Petr, za ním papež sv. Klement, vpravo sv. Pavel a za ním sv. Šebestián (kolem 1470) Oltář s náhrobkem sv. Regula, mramorová renesanční architektura, sochařskou výzdobu vytvořil Matteo Civitali (1484): dole v nikách sochy sv. Jana Křtitele, sv. biskupa Regula a sv. Šebestiána, pod nimi reliéfy se scénou jejich mučednictvé; nahoře ležící postava remešského biskupa sv. Regula (francouzsky Rieul de Reims) († 579) s Pannou Marií; třetí boční oltář vpravo: Jacopo Tintoretto: Poslední večeře Páně, (před rokem 1550). Volto santo - dřevěná polychromovaná socha ukřižovaného Krista v nadživotní velikosti pochází z 8.–9. století, patří tak mezi nejstarší na světě; potvrdil to průzkum a restaurátorské práce z let 2022–2025. Socha je od 16. století umístěná v tempiettu (osmibokém chrámku s kupolí), vestavěném do severní lodi katedrály. Sochařskou výzdobu tempietta provedl Matteo Civitali kolem roku 1470. Volto santo bylo o středověku uctíváno poutníky jako zázračná socha, její zlatá koruna, zlaté doplňky oděvu, boty a náprsní fibule jsou vystaveny v katedrálním muzeu. Podlahy Mozaiky z barevných mramorů na podlaze vytvořil sochař Matteo Civitali s dalšími mistry kolem roku 1470. Kromě běžných geometrických motivů jsou některé figurální náměty, největší: Šalamounův soud. Sakristie Do sakristie se vstupuje z pravé boční lodi. Uprostřed stojí bílý mramorový sarkofág šlechtičny Ilarie del Carretto s její ležící postavou na víku, dílo Jacopa della Quercia (1374–1438) z období kolem roku 1406. Na severní stěně visí gotický malovaný triptych z 2. poloviny 14. století, na východní stěně Oplakávání Krista se svatými a Nikodémem, obraz namaloval Filippino Lippi. Galerie Varhany Varhany byly postaveny v roce 1955 společností Mascioni. Nástroj má 48 rejstříků, tři manuály a pedál. Ovládání je elektrické. Jednotlivé sekce píšťal jsou rozmístěny po katedrále: za hlavním oltářem je „Chorální positiv“ s přidruženými pedálovými registry. Grand'Organo, Organo Espressivo a pedálové píšťaly jsou umístěny ve dvou renesančních skříních, umístěných na malých tribunách v každé boční lodi v bezprostřední blízkosti transeptu. Nástroj lze ovládat pomocí mobilní klaviatury. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Kathedrale San Martino na německé Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Katedrála svatého Martina na Wikimedia Commons