Universitat de Roma La Sapienza

La Universitat de Roma La Sapienza, anomenada també col·loquialment La Sapienza (lit. ‘la saviesa’), és una universitat pública de recerca situada a Roma (Itàlia). La universitat va ser fundada el 20 d'abril de 1303 i, com a tal, és una de les universitats més antigues del món, i amb 122.000 estudiants, és la universitat més gran d'Europa. A causa de la seva mida, finançament i nombrosos laboratoris i biblioteques, La Sapienza és un important centre d'educació i recerca a escala mundial. La universitat es troba principalment a la Città Universitaria (ciutat universitària), que abasta 44 hectàrees a prop del cementiri monumental de Campo Verano, amb diferents campus, biblioteques i laboratoris en diversos llocs de Roma. Per 14è any consecutiu, ocupa el primer lloc en el rànquing universitari d'Itàlia i del sud d'Europa segons el CWUR. El 2025, La Sapienza també va confirmar la seva primera posició entre les universitats d'Itàlia i del sud d'Europa per quart any consecutiu al rànquing acadèmic d'universitats mundials (ARWU). La Sapienza va ser fundada el 20 d'abril de 1303 per decret del papa Bonifaci VIII com a Studium per a estudis eclesiàstics sota més control que les universitats independents de Bolonya i Pàdua. El 1431, el papa Eugeni IV va reorganitzar completament l'studium i va decretar que la universitat s'havia d'ampliar per incloure les quatre escoles de Dret, Medicina i Filosofia, a més de la de Teologia ja existent. A la dècada de 1650, la universitat va passar a ser coneguda com La Sapienza, que significa «saviesa», un títol que encara conserva. Després de la captura de Roma per les forces del Regne d'Itàlia el 1870, La Sapienza es va expandir ràpidament com a universitat principal escollida de la capital del nou estat unificat. El 1935 es va completar el nou campus universitari, planificat per Marcello Piacentini. Estructura Després de la reorganització de 2010, La Sapienza compta amb 11 facultats, una escola amb estatut especial, 21 museus, 59 biblioteques i 67 departaments, en les quals es desenvolupen 350 estudis diferents entre graus, màsters i programes de doctorat. La Biblioteca de la Universitat Alessandrina, construïda el 1667 pel papa Alexandre VII, conté 1,5 milions de volums. A més, té un jardí botànic i tres hospitals universitaris. La universitat té molts campus, el més gran dels quals disposa d'una superfície de 439.000 metres quadrats i se situa a prop de l'estació de ferrocarril de Roma Termini. La Sapienza també té campus separats a Civitavecchia, Latina, Pomezia i Rieti. En el rànquing de Shanghai de 2023 estava classificada entre el lloc 101 i el 150 del món, i és una de les quatre millors d'Itàlia. Història L'origen de La Sapienza es remunta a l'any 1303 any en què el papa Bonifaci VIII redacta la butlla In suprema praeminentia dignitatis que porta a la fundació del Studium Urbis, la Universitat de Roma. La Universitat es va situar fora de les muralles del Vaticà, un emplaçament que va marcar l'inici d'una nova relació entre la ciutat de Roma i els estudiosos que hi van arribar de tot arreu del món. Esdevingué la primera universitat pontifícia. El Studium Urbis va anar adquirint importància i prestigi i a partir de 1363 va rebre una contribució estable de la ciutat de Roma. El 1431, el papa Eugeni IV va reorganitzar completament l'estudi amb la butlla In supremae, en què va concedir a mestres i estudiants els privilegis més amplis possibles i va decretar que la universitat havia d'incloure les quatre escoles de Dret, Medicina, Filosofia i Teologia. Va introduir un nou impost sobre el vi per recaptar fons per a la universitat; els diners es van utilitzar per comprar un palau que més tard va acollir l'església de Sant'Ivo alla Sapienza. Tanmateix, els dies d'esplendor de la universitat van arribar a la seva fi durant el saqueig de Roma el 1527, quan l'estudi va ser tancat, alguns dels professors van ser assassinats i d'altres dispersats. El papa Pau III va restaurar la universitat poc després de la seva elecció al pontificat el 1534. Als primers anys del segle XVI el papa Lleó X fusionà el Studium Urbis amb el Studium Curiae situat al Vaticà i impulsà els ensenyaments històrics, humanístics, arqueològics i científics. Va ser en aquells anys quan Bartolomeo Eustachio, un dels fundadors de l'anatomia moderna, va treballar a l'Studium Urbis. En la dècada del 1650 la universitat va passar a ser coneguda com La Sapienza, que significa saviesa, un títol que conserva. Alexandre VII va fundar el 1670 la biblioteca Alexandrina que va promoure l'adquisició de textos, volums, alfabets i gramàtiques de països del Pròxim Orient. El 1703, amb fons privats, el papa Climent XI va comprar uns terrenys al Janícul, on va crear un jardí botànic, que aviat es va convertir en el més cèlebre d'Europa gràcies a la tasca dels germans Trionfetti. La primera història completa de la Universitat La Sapienza va ser escrita entre el 1803 i el 1806 per Filippo Maria Renazzi. Amb la proclamació de la primera República Romana el 1798, es va intentar donar un nou enfocament a la Universitat amb la fundació de l'Institut Nacional de Ciències i Arts. Quan l'any 1870 els Bersaglieri van completar la unificació d'Itàlia, va començar un període de reformes importants amb la secularització de la universitat romana, cosa que l'obre als nous corrents del pensament europeu modern. La Sapienza va deixar de ser la universitat papal i es va convertir en la universitat de la capital d'Itàlia. El 1935 es va completar el nou campus universitari, projectat per Marcello Piacentini . La Sapienza va patir diverses crisis durant la primera meitat del segle xx. Primer a causa dels desacords entre partidaris de l'intervencionisme i de la neutralitat en la Primera Guerra Mundial. Després, l'octubre de 1931, durant el període feixista, quan els docents van ser obligats a jurar fidelitat al Duce. Tres s'hi van negar i van perdre la càtedra. El 15 de gener de 2008, el Vaticà va cancel·lar una visita prevista a la Universitat La Sapienza del papa Benet XVI, que havia de parlar a la cerimònia universitària d'inauguració del curs acadèmic 2008 a causa de les protestes d'alguns estudiants i professors. El títol del discurs hauria estat «La veritat ens fa bons i la bondat és veritat». Alguns estudiants i professors van protestar en reacció a un discurs que el papa Benet XVI (llavors cardenal Joseph Ratzinger) va pronunciar el 1990 en què, segons la seva opinió, aprovava les accions de l'església contra Galileu el 1633. Alumnes notables Entre els antics alumnes de La Sapienza hi ha deu premis Nobel, primers ministres italians, un papa, presidents del Parlament Europeu i comissaris europeus, així com diverses figures religioses notables, jutges del Tribunal Suprem i astronautes. Gabriele d'Annunzio: novel·lista, poeta i dramaturg. Bernardo Bertolucci: director de cinema i guionista. Daniel Bovet: farmacòleg guardonat amb el Premi Nobel de Fisiologia o Medicina el 1957 per la síntesi del primer antihistamínic clínicament disponible. Paolo Gentiloni: primer ministre d’Itàlia (2016-2018). Ennio de Giorgi: matemàtic. Mario Draghi: economista, director executiu del Banc Mundial (2002-2006), president del Banc Central Europeu (2011-2019) i primer ministre de la República Italiana (2021-2022). Federico Fellini: considerat un dels cineastes més influents del segle xx. Enrico Fermi: físic guardonat amb el Premi Nobel de Física el 1938 desenvolupador del primer reactor nuclear i de la teoria quàntica. Sergio Mattarella: 12è president de la República Italiana. Federica Mogherini: política que exercí com Alt representant de la Unió Europea per a Afers exteriors i Política de Seguretat (2014-2019). Maria Montessori: pedagoga impulsora del conegut mètode Montessori. Giorgio Parisi: físic co-guardonat amb el Premi Nobel de Física el 2021. Emilio Gino Segrè: co-guardonat amb el Premi Nobel de Física el 1959 pel descobriment de l'antiprotó. Abdirashid Ali Shermarke: primer ministre (1960-1964) i president de Somàlia (1967-1969). Antonio Tajani: polític italià, president del Parlament Europeu (2017-2019). Evangelista Torricelli: físic i matemàtic inventor del baròmetre. Carlo Verdone: actor, guionista i director de cinema. Vito Volterra: matemàtic i físic especialitzat en biologia matemàtica i en equacions integrals. Punts d'interès Sant'Ivo alla Sapienza San Pietro in Vincoli: El claustre és part de la Facultat d'Enginyeria. Referències Enllaços externs Pàgina principal de La Sapienza