Свети Гауденций (Ивреа)

„Свети Гауденций“ (на италиански: Chiesa di San Gaudenzio) е римокатолическа църква в бароков стил от XVIII век, разположена в град Ивреа, регион Пиемонт, Северна Италия. Храмът е известен със следата, която – според преданието – спящият св. Гауденций от Новара е оставил върху скалата във вътрешността му, както и с изящните стенописи на канавезкия художник Лука Росети да Орта. История Изящен пример за бароковата архитектура, храмът е издигнат на мястото, където според агиографската традиция през 348 г. е пренощувал св. Гауденций – родом от Ивреа и епископ на Новара. Смята се, че скалата, която използвал за легло, е запазила отпечатък от тялото му. Изграждането на църквата става възможно след разрушаването през 1705 г. на укреплението Кастелето, разположено на същото място. През 1714 г. ректорът на Катедралата в Ивреа Лоренцо Пинкия и братовчед му, приорът Джовани Антонио Пинкия, подпомагат строителството на църквата, издигната между 1716 и 1724 г. През 1734 г. към задната част са добавени сакристията и горният презвитерий, а през 1742 г. е построена изящната камбанария с четири панорамни балкона. Проектът на църквата е дело на неизвестен архитект, но вероятно скиците са изготвени от Луиджи Андреа Гуиберт, активен в Ивреа между 1714 и 1719 г. Фасадата е хоризонтално разделена на две нива чрез подчертан корниз; всяко ниво е вертикално членено на три части с коринтски пиластри, заграждащи ниши, увенчани с мотив на черупка. На горното ниво има фалшив прозорец, а на долното – главният портал. Върху люнетата е поставен гербът на град Ивреа, тъй като църквата е под общинска юрисдикция. На стъпалото пред входа е вградена вкаменелост, посветена на светеца – аналогична на тази на прага на Катедралата в Новара. Църквата е еднокорабна, с централен план и правоъгълна форма. В четирите ѝ ъгъла масивни стълбове подпират платната на елиптичния купол. Централното пространство се стеснява и преминава в презвитерия, където се намира изящен полихромен мраморен олтар. Той е поставен над кухината на скалата, върху която – според преданието – е спал светецът. Отпечатъкът е видим през решетката, затваряща ниската предна част на олтара. Художествени произведения Вътрешността на църквата разкрива изключителното майсторство на канавезкия художник Лука Росети да Орта, автор на стенописите от 1738–1739 г. Те демонстрират умението му да организира илюзионни пространства и да съчетава образите на велики личности с тези на обикновените хора. Пъстрият цикъл от стенописи, органично вплетен в пищната барокова архитектура, представя с жив ритъм епизоди от живота и чудесата на св. Гауденций, следвайки композиционна линия, водеща към сакристията. Сред тях особено се откроява фреската „Величието на светеца“, разположена в олтарната апсида. Светият епископ е изобразен с жезъл, облян в ярка светлина, с широко разтворени ръце в знак на приемане на Божията благодат. Той стои върху облак, поддържан от ангели, представени в силна перспектива. Очакващото го Царство Небесно е изографисано върху свода на помещението над сакристията. На лявата стена е представена св. Юлиана – ключова фигура в разпространението на християнството, посветила живота си на откриването на мощите на тиванските мъченици. На заден план се виждат Ивреа и Верчели. Според някои източници на дясната стена е изобразена друга Юлиана – от рода Солери, леля на светеца и негова първа учителка във вярата. И тук на фона са представени Ивреа и Верчели. Друга фреска показва пожара в Новара и момента, в който новината достига до светеца, четящ Светото писание. Латински надпис разказва за чудото, чрез което той спира огъня. Следващата сцена представя св. Гауденций, който се опитва да благослови и излекува тежко болния император Теодосий I. Императорът лежи под разкошен балдахин, с корона и имперски скиптър до себе си, протягайки ръка към светеца. По-нататък е изобразено чудото в Секуняно, село близо до Лоди, чиято катедрала се вижда на фона. Светецът засява семена, благославя ги и след два часа събира обилна реколта; с кръстен знак превръща водата във вино. Следващата фреска разказва първото чудо след смъртта на светеца: дъщерята на римски рицар е „нападната от легион демони“. Бащата се моли за избавление, св. Петър му се явява насън и го насочва към гроба на св. Гауденций в Новара. Момичето е изцелено и се завръща в Рим. Четирите ъглови стълба съдържат медальони с второстепенни чудеса на светеца. В тях той е представен като лечител, който – стъпил върху малко облаче – се доближава до обикновените хора, знак за посмъртното му застъпничество. Презвитерият е покрит със свод, изографисан с оптични илюзии: жълти ребра, флорални ленти върху зелен фон и зелена бродерия тип „Beràin“ върху синьо. От централния отвор се подават два ангела; единият, създаден чрез ефекта „trompe l’œil“, сочи към скалата, върху която – според преданието – е спал светецът. Пръстът на ангела е оформен като щукатура, а не като живопис. Сводът на сакристията представя легендарен епизод от живота на св. Гауденций. Преследван заради вярата си, той намира убежище върху камъка, който днес се пази в църквата. На следващата сутрин разстила наметалото си над река Дора Балтеа и по чудо я прекосява. Друга композиция върху свода показва Ивреа на заден план и религиозно шествие на преден, тръгващо от църквата, все още без камбанария, но с фасада, украсена със статуи. Поради панорамната перспектива тя изглежда обърната на югозапад. От оригиналната мебелировка в сакристията са запазени само няколко дървени ламперии; вратата е изработена от стар панел. Страничните отвори са оформени като шкафове, а подобна структура има и на стената срещу презвитериума, където се намира входът към камбанарията. Всички дървени панели съдържат овални изображения на епизоди от живота на светеца. До хора, разположен в малко помещение над сакристията, се стига по тясна вита стълба. Лука Росети да Орта украсява свода му със стенопис, който разкрива неговия поетичен и интимен стил. В центъра на композицията е Света Троица, заобиколена от ангели и херувими. От централната зала сцената се вижда над олтарния образ с Успението на св. Гауденций, обрамчен от изрисувани ангели – кулминация на целия декоративен цикъл. Вижте също Източници ((it)) Информация на уеб страницата на Община Ивреа ((it)) Информация на уеб страницата на Културна асоциация Croass del Borghet ((it)) Информация на уеб страница Anfiteatro Morenico Ivrea