NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Индустријска зона Сквартабуе (Мачерата)

Индустријска зона Сквартабуе је насеље у Италији у округу Мачерата, региону Марке. Према процени из 2011. у насељу је живело 52 становника. Насеље се налази на надморској висини од 19 м. Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе Медији везани за Индустријска зона Сквартабуе на Викимедијиној остави „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Коломбароне (Пезаро и Урбино)

Коломбароне је насеље у Италији у округу Пезаро и Урбино, региону Марке. Према процени из 2011. у насељу је живело 656 становника. Насеље се налази на надморској висини од 29 м. Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе Медији везани за Коломбароне на Викимедијиној остави „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Цона Артиђанале (Падова)

Цона Артиђанале је насеље у Италији у округу Падова, региону Венето. Према процени из 2011. у насељу је живело 42 становника. Насеље се налази на надморској висини од 0 м. Партнерски градови Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Бардини (Тревизо)

Бардини је насеље у Италији у округу Тревизо, региону Венето. Према процени из 2011. у насељу је живело 5 становника. Насеље се налази на надморској висини од 61 м. Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе Медији везани за Бардини на Викимедијиној остави „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Кашине Савонеса (Алесандрија)

Кашине Савонеса је насеље у Италији у округу Алесандрија, региону Пијемонт. Према процени из 2011. у насељу је живело 52 становника. Насеље се налази на надморској висини од 125 м. Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе Медији везани за Кашине Савонеса на Викимедијиној остави „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Санта Марија (Алесандрија)

Санта Марија је насеље у Италији у округу Алесандрија, региону Пијемонт. Према процени из 2011. у насељу је живело 15 становника. Насеље се налази на надморској висини од 538 м. Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе Медији везани за Санта Марија на Викимедијиној остави „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Isole di li Nibani

Li Nibani (I gabbiani in gallurese) sono un gruppo di isole e scogli minori situate nella costa nord-orientale della Sardegna facente parte dell'arcipelago di La Maddalena. Di formazione granitica si estendono per una superficie totale di circa 0,23 km² e una quota massima di 32 metri s.l.m. Ambiente e turismo Sono parte del parco nazionale dell'Arcipelago di La Maddalena e del parco internazionale delle Bocche di Bonifacio, vicinissime ai principali centri della Costa Smeralda, sono rinomata meta turistica, per la bellezza delle loro coste, incredibilmente frastagliate e dal color smeraldo. Sulle isole nidificano vari uccelli, quali gabbiani e falchi. Bibliografia Carta IGM - scala 1:25.000, Firenze, Istituto Geografico Militare. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file sulle isole di li Nibani Collegamenti esterni Sito web istituzionale del Parco nazionale dell'Arcipelago La Maddalena Archiviato l'8 giugno 2015 in Internet Archive.
Di Li Nibani

De Di Li Nibani (voluit Isole di Li Nibani, Galluresisch voor "eiland van de meeuwen") zijn een groep kleine rotseilandjes in de La Maddalena-archipel voor de noordoostkust van het Italiaanse eiland Sardinië. De eilanden bestaan uit graniet. Het grootste eiland is ongeveer zevenhonderd meter lang en is sikkelvormig. De Di Li Nibani-eilanden vormen een habitat voor de Tyrreense muurhagedis. De eilanden herbergen ook meerdere vogelsoorten, waaronder de meeuwen waarnaar de Di Li Nibani zijn vernoemd. Het IOTA-nummer van de eilanden is, in tegenstelling tot de meeste andere eilanden in de La Maddalena-archipel, EU-165. De Italian Islands Award-referentie (I.I.A., gegeven aan natuurlijke eilanden) was SS-030. Inmiddels hebben de eilanden in de Mediterranean Islands Award de code MIS-012.
Анунцијата (Кунео)

Анунцијата је насеље у Италији у округу Кунео, региону Пијемонт. Према процени из 2011. у насељу је живело 142 становника. Насеље се налази на надморској висини од 276 м. Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе Медији везани за Анунцијата на Викимедијиној остави „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Мамброта (Верона)

Мамброта је насеље у Италији у округу Верона, региону Венето. Према процени из 2011. у насељу је живело 327 становника. Насеље се налази на надморској висини од 32 м. Партнерски градови Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Каза Чиркондаријале (Кунео)

Каза Чиркондаријале је насеље у Италији у округу Кунео, региону Пијемонт. Према процени из 2011. у насељу је живело 71 становника. Насеље се налази на надморској висини од 169 м. Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе
Амброзини (Виченца)

Амброзини је насеље у Италији у округу Виченца, региону Венето. Према процени из 2011. у насељу је живело 44 становника. Насеље се налази на надморској висини од 499 м. Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе Медији везани за Амброзини на Викимедијиној остави „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Ђакомаци (Виченца)

Ђакомаци је насеље у Италији у округу Виченца, региону Венето. Према процени из 2011. у насељу је живело 36 становника. Насеље се налази на надморској висини од 363 м. Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Мајни (Виченца)

Мајни је насеље у Италији у округу Виченца, региону Венето. Према процени из 2011. у насељу је живело 60 становника. Насеље се налази на надморској висини од 738 м. Партнерски градови Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Трескалини (Виченца)

Трескалини је насеље у Италији у округу Виченца, региону Венето. Према процени из 2011. у насељу је живело 45 становника. Насеље се налази на надморској висини од 41 м. Партнерски градови Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Цона Артиђанале (Виченца)

Цона Артиђанале је насеље у Италији у округу Виченца, региону Венето. Према процени из 2011. у насељу је живело 152 становника. Насеље се налази на надморској висини од 55 м. Партнерски градови Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Фопијано (Тренто)

Фопијано је насеље у Италији у округу Тренто, региону Трентино-Јужни Тирол. Према процени из 2011. у насељу је живело 93 становника. Насеље се налази на надморској висини од 769 м. Партнерски градови Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Рамондино (Месина)

Рамондино је насеље у Италији у округу Месина, региону Сицилија. Према процени из 2011. у насељу је живело 67 становника. Насеље се налази на надморској висини од 588 м. Партнерски градови Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Санта Маргерита (Месина)

Санта Маргерита је насеље у Италији у округу Месина, региону Сицилија. Према процени из 2011. у насељу је живело 225 становника. Насеље се налази на надморској висини од 230 м. Партнерски градови Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Aberstückl

Aberstückl (italienisch Sonvigo) ist eine Ortschaft mit rund 100 Einwohnern in der Gemeinde Sarntal in Südtirol. Sie befindet sich im oberen, auch als Penser Tal bezeichneten Abschnitt des Sarntals auf etwa 1320 m Höhe. Der kleine Ortskern und die umgebenden Höfe besetzen dabei die Hänge der westlichen Talflanke, auf der orographisch rechten Seite der Talfer. Dahinter erheben sich die Gipfel des Westkamms der Sarntaler Alpen, die über Aberstückl am Hirzer (2781 m) kulminieren. In Aberstückl gibt es eine den Hll. Bartholomäus und Ulrich geweihte Pfarrkirche (neugotischer Bau von 1871 nach Entwurf des Architekten Josef von Stadl) sowie eine deutsche Grundschule. Erreichbar ist die Siedlung über eine kleine Zufahrtsstraße, die von der SS 508 abzweigt, welche ganzjährig von Süden von Bozen über Sarnthein her befahrbar ist, sowie saisonal talaufwärts – hinter Weißenbach und Pens – über das Penser Joch (2211 m) einen Übergang ins Wipptal vermittelt. Geschichte Der Ortsname ist ersturkundlich im Jahr 1312 als Aberstikl und 1440 unter der präzisen Lagebezeichnung Aberstikchel in Searntein bezeugt. Aus dem Mittelhochdeutschen stammend, bedeutet er ‚durchwegs steiles Gelände‘. Aufgrund der Niederlage Österreich-Ungarns im Ersten Weltkrieg und des Vertrages von Saint-Germain kam der Ort zusammen mit Südtirol 1920 zum Königreich Italien. Einzelnachweise Weblinks Aberstückl auf sarntal.com
Сонвиго (Болцано)

Сонвиго је насеље у Италији у округу Болцано, региону Трентино-Јужни Тирол. Према процени из 2011. у насељу је живело 17 становника. Насеље се налази на надморској висини од 1324 м. Партнерски градови Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Stadio Brianteo

Stadio Brianteo, od roku 2020 je ze sponzorských důvodů znám jako U-Power Stadium je fotbalový stadion v italském městě Monza, v regionu Lombardie. Byl otevřen v roce 1988 a hraje zde fotbalový klub Monza. Také zde jsou ragbyové zápasy a zde vystupují muzikanti z celého světa. Historie Stadion byl postaven na severovýchodním okraji města, který nahradil malý Stadio Gino Alfonso Sada, který se nachází blízko centra. Slavnostně otevřen byl 28. srpna 1988 u příležitosti zápasu italského poháru proti Římu (2:1). Kapacita stadionu byla 18 568 diváků, což odpovídalo ambicím se stát klubem pro nejvyšší ligu. V roce 2001 bylo kvůli bezpečnosti uzavřeny dvě tribuny a byla tak zničena kapacita. V roce 2014 se tehdejší majitel klubu Monzy Anthony Armstrong Emery, zadal projekt architektonickému studiu v Segrate. Jenže zůstalo to jen na papíře, protože majitel uprchl do Dubaje, aby unikl mezinárodnímu zatykači vydanému britskými úřady, čímž de facto klub zkrachoval. Mezi koncem roku 2014 a začátkem roku 2015, kdy klub neúspěšně přecházel z ruky do ruky různým majitelům, se stav stadionu zhoršoval: neplacení energií vedlo k přerušení dodávek plynu a elektřiny. Vše se změnilo v roce 2018, když klub koupila společnost Fininvest, společnost Berlusconiho (bývalí majitel Milána). Ten začal okamžitě investovat ve výši 5 milionů Euro (později zvýšena na 9). Práce byli za pochodu klubu. Klub hrál na rozestavěném stadionu a nakonec byl bezpečný, byly vystaveny nové vnitřní místnosti, byl otevřen bar pod centrální tribunu a také nové prostory šaten. V druhé polovině roku 2019 se zásahy soustředily na tribunu (s instalací 5 000 nových bílo-červených sedadel tvořících nápis AC MONZA, otevřením 4 skyboxů) a nové osvětlovací systém pro choreografické světelnou show. Ve druhé polovině roku 2020 byly dokončeny jak intervence naplánované na toto období, tak ty, jejichž začátek byl naplánován na květen 2020 a které byly odloženy z důvodu vypuknutí pandemie covidu-19. Byl obnoven čtvrtý sektor tribun, což umožnilo navýšení kapacity na 9 999 míst. Za těchto okolností byl trávník také přepracován, poté oceněn jako druhý nejlepší terén v Serii B 2020/21. Dne 4. září 2020 se klub rozhodl podepsat sponzorskou smlouvu se společností U-Power působící v sektoru obuvi a pracovních oděvů, která převzala práva na pojmenování tohoto stadionu a přejmenovala jej na U-Power Stadium. V létě 2022, po prvním historickém povýšení Monzy do Serie A, začal nový zásah, který v průběhu 50 dnů vedl také k obnovení použitelnosti východní tribuny, aby se kapacita zvýšila na 15 039 míst v souladu kritérii. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Stadio Brianteo na italské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Stadio Brianteo na Wikimedia Commons profil stadionu na transfermarkt (německy)
Stadio Brianteo

Stadio Brianteo is a multi-purpose stadium in Monza, Italy, and the home of AC Monza. Mostly used for football matches, the stadium was built in 1988 and has a capacity of 17,102. The stadium is also used for rugby matches, concerts and other events. The stadium was known as the U-Power Stadium between 2020 and 2026 for sponsorship reasons. History Stadio Brianteo, located on the north-eastern outskirts of Monza, was built as a replacement for the Stadio Gino Alfonso Sada, located in the city center near the station. The construction works started after a long debate and lasted a long time due to the technical difficulties in the construction of the structure that supports the coverage of the grandstand and the changes to the project in progress. Initially an athletics track was planned, but it was eliminated during the works. The stadium was inaugurated on 28 August 1988 during the Coppa Italia match against Roma, which ended with a score of 2–1 for Monza, with goals by Casiraghi, Giannini, and Mancuso. On 4 September 2020, the stadium became known commercially as the U-Power Stadium for the 2020–21 Serie B season. Events Rugby In 2016, the stadium held the 2017 Rugby League World Cup Qualifier between Italy and Wales. Concerts Michael Jackson performed, on two consecutive nights, at the stadium during his Dangerous World Tour on 6–7 July 1992 in front of 46,000 people. Elton John performed at the Brianteo during his The One Tour, on 10 July 1992. See also List of football stadiums in Italy Lists of stadiums References
Estadio Brianteo

El Estadio Brianteo (en italiano: Stadio Brianteo) conocido por razones de patrocinio como U-Power Stadium, es un estadio de fútbol de Monza, Italia, que acoge los partidos como local del Associazione Calcio Monza. El aforo del estadio es de 18 568 asientos. También en este estadio se realizaron 2 de los conciertos que realizó Michael Jackson durante su Dangerous World Tour.
Stade Brianteo

Le stade Brianteo, stadio Brianteo en italien, est un stade de football situé dans la ville italienne de Monza (Lombardie). L’enceinte est le lieu de résidence de l'AC Monza. Le stade a une capacité totale de 18 568. Notes et références Liens externes Ressource relative au sport : StadiumDB Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du football Portail de la Lombardie
Stadio Brianteo

Stadio Brianteo – wielofunkcyjny stadion położony we włoskim mieście Monza. Obiekt został oddany do użytku w 1988 roku, a jego pojemność wynosi 18 568 miejsc. Stadion wykorzystywany jest głównie przez klub AC Monza, występujący w rozgrywkach włoskiej Serie A. Stadion trzykrotnie był areną rozgrywania finałowego meczu o mistrzostwo Włoch w rugby union. W 2005 roku na Stadio Brianteo odbył się mecz pomiędzy reprezentacjami Włoch oraz Fidżi w rugby union. Właścicielem i zarządcą obiektu jest gmina Monza. Rekordy frekwencji Piłka nożna Puchar Włoch 1988/1989, A.C. Monza – AS Roma (12 000 widzów) Serie B 1988/1989, A.C. Monza – Genoa CFC (11 500 widzów) Serie C1 1991/1992, A.C. Monza – Torino FC (9 900 widzów) Rugby union Mecz o mistrzostwo Włoch w rugby 2007/2008, Rugby Calvisano – Benetton Rugby Treviso (11 976 widzów) Włochy – Fidżi, 26 listopada 2005 (11 200 widzów) Linki zewnętrzne Zdjęcia stadionu w trakcie meczu
Estádio Brianteo

O Estádio Brianteo (em italiano Stadio Brianteo) é um estádio municipal de futebol da cidade de Monza na região da Lombardia. Tendo no passado recebido as designações de U-Power Stadium (de 2020 a 2026). É um estádio construído inicialmente em 1985 (18,568 espectadores), a última das quais em 2022 com capacidade para 17,102 espectadores. É desde a inauguração a casa da AC Monza. Referências Ligações externas «Página oficial»
Stadio Brianteo

Stadio Brianteo, cunoscut din motive de sponsorizare ca U-Power Stadium din septembrie 2020, este un stadion multifuncțional din Monza, Italia, și este locul unde joacă meciurile de pe teren propriu echipa AC Monza. Folosit în principal pentru meciuri de fotbal, stadionul a fost construit în 1988 și are o capacitate de 18.568 de locuri, deși doar 9.999 sunt pe deplin operaționale. Stadionul este, de asemenea, folosit pentru meciuri de rugby, concerte și alte evenimente. Note
Бриантео (стадион)

«Бриантео» (итал. Stadio Brianteo) — стадион, расположенный в итальянском городе Монца, пригороде Милана. В основном используется для проведения футбольных матчей, являясь домашней ареной для одноименной городской команды. Краткий обзор стадиона Арена находится на северо-восточной окраине Монцы и была возведена в качестве замены для прежнего стадиона команды — «Джино Альфонсо Сада», который располагался в центре города, недалеко от вокзала. Строительные работы по возведению арены были начаты после долгих обсуждений с руководством города и продолжались в течение довольно долгого периода времени из-за различных технических трудностей. Архитектором стадиона является Джорджио Баттистони. Официальное открытие поля прошло 28 августа 1988 года матчем в рамках Кубка Италии против «Ромы», который завершился со счетом 2:1 в пользу «Монцы», голы забили Казираги, Джаннини и Манкузо. Текущая вместимость стадиона составляет 18 568 человек, рекордная посещаемость была зафиксирована 2 апреля 1989 года на матче Серии В против «Дженоа» (14 142 зрителя). Название С 4 сентября 2020 года по спонсорским соображениям арена также носит название «U-Power Stadium», контракт рассчитан до конца сезона 2020/21. Международные матчи В 2016 году на стадионе состоялся матч между сборными Италии и Уэльса по регби. Иные мероприятия Стадион принимал многие культурные мероприятия, среди прочего — концерты Майкла Джексона и Элтона Джона (1992). Примечания
Бріантео

«Бріантео» (італ. Stadio Brianteo) — футбольний стадіон у місті Монца, Італія. Домашня арена футбольного клубу «Монца». Місткість стадіону становить 17 102 глядачів. Історія Стадіон збудований у 1988 році, розташований на північно-східній околиці Монци, був збудований на заміну стадіону «Джино Альфонсо Сада», що знаходиться в центрі міста поблизу вокзалу. Будівельні роботи розпочалися після тривалих дебатів і тривали шість років (з 1982) через технічні труднощі під час будівництва та змін до проєкту. Спочатку планувалося легкоатлетична доріжка, але її було ліквідовано під час робіт. Стадіон було урочисто відкрито 28 серпня 1988 року під час матчу Кубка Італії проти «Роми», який завершився з рахунком 2–1 на користь «Монци». 4 вересня 2020 року стадіон отримав комерційну назву «U-Power Stadium» для сезону Серії B 2020–21 років. Інші події Регбі У 2016 році на стадіоні відбувся відбірковий матч чемпіонату світу з регбі 2017 року між збірними Італії та Уельсу. Концерти У липні 1992 року з концертами тут виступали Майкл Джексон та Елтон Джон. Примітки Посилання Офіційний сайт (італ.) Бріантео (нім.)
Piazza Augusto Imperatore

Piazza Augusto Imperatore is an urban square in Rome, Italy, created in 1937 by the fascist regime to enhance the Mausoleum of Augustus. History The demolitions of buildings around the Mausoleum of Augustus began in 1934, following the Rome Master Plan approved in 1931, with the aim, typical of the fascist regime, to celebrate the monuments of ancient Rome. The architectural isolation of the Mausoleum from the other buildings was obtained through a large demolition work, which destroyed about 120 buildings (the former San Rocco Hospital among others) on an area of about 28,000 square metres (300,000 sq ft) up to Lungotevere in Augusta, similarly to other building projects carried out throughout the city in those years, such as Via della Conciliazione and Via dell'Impero. The design of the square is due to Vittorio Ballio Morpurgo, but Massimo Piacentini (first cousin of the more famous Marcello) was also involved in it. To enhance the monument, the square was surrounded by the three new large headquarters of the INPS, in the rationalist style, which were built in 1938 on the north, east and south sides. The west side, in the area of the former Port of Ripetta (no longer existing at that time), was occupied by a celebratory structure made of glass and concrete, which housed the restored Ara Pacis Augustae: this first temporary structure, designed by Morpurgo on the occasion of the Bimillennium of Augustus in 1938, was replaced only in 2006 by the present edifice designed by Richard Meier, which houses the Museum of the Ara Pacis. The works were definitively stopped only in 1952, following the mobilization of Italia Nostra which criticized the plans for a further development of the square. In the summer of 2020, a new construction site was opened for an overall urban re-development of the square, with an expected duration of 2 years. See also Mausoleum of Augustus Ara Pacis Museum of the Ara Pacis INPS buildings at Piazza Augusto Imperatore References Bibliography Anna Cambedda; Maria Grazia Tolomeo (1991). Una trasformazione urbana, Piazza Augusto Imperatore a Roma (in Italian). Vol. 41. Palombi. Retrieved 29 October 2018. Betti, Fabio, D'Amelio Angela Maria, and Rossella Leone, Mausoleo di Augusto: demolizioni e scavi; fotografie 1928/1941, Electa, 2011. External links "Treccani.it (Dizionario Biografico degli Italiani): Vittorio Morpurgo". Retrieved 21 January 2020.
Plaza de Augusto Emperador

La plaza de Augusto Emperador es una plaza urbana de Roma, Italia, construida en 1937 por el régimen fascista como acceso al mausoleo de Augusto. Historia En 1934 se iniciaron las obras de demolición en torno al mausoleo de Augusto, según el Plan Regulador de Roma aprobado en 1931, para realzar los monumentos de la antigüedad romana, tal y como hacía el régimen fascista de Benito Mussolini. El aislamiento arquitectónico del mausoleo de los demás edificios también se produjo mediante una importante obra de demolición, derribando aproximadamente 120 edificios (como el antiguo hospital de San Rocco) en una superficie de aproximadamente 28.000 m² en el espacio hasta Lungotevere en Augusta, similar a otras operaciones llevadas a cabo en aquellos años en la capital, como ocurrió en vía della Conciliazione y vía dell'Impero. La plaza fue diseñada por Vittorio Ballio Morpurgo, pero también participó Massimo Piacentini.​ También con el objetivo de realzar el monumento, la plaza fue rodeada por los tres nuevos grandes edificios delInstituto Nacional de Previsión Social (INPS) de estilo racionalista, construidos en 1938 en los lados norte, este y sur. En el último lado, en la zona del antiguo puerto de Ripetta, ya demolido, se erigió una estructura de celebración de vidrio y hormigón, en cuyo interior se ubicó y reconstruyó el Ara Pacis de Augusto: esta primera estructura temporal, diseñada por Morpurgo como parte del Bimilenio de Augusto en 1937-1938, no fue reemplazada hasta 2006 por una nueva estructura diseñada por Richard Meier, que alberga el renovado Museo del Ara Pacis.​ Las obras de la plaza actual no cesaron hasta 1952, tras la movilización del grupo Italia Nostra que criticó las futuras reformas previstas.​ En el verano de 2020 se iniciaron nuevas obras para una reorganización general de la plaza,​ siendo inaugurada al público en junio de 2025.​ Referencias