NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Globo de la Paz

El Globo de la Paz (Mappamondo della Pace en italiano) es un globo terráqueo de gran tamaño, ubicado en Apecchio, Pésaro, Italia.​ Completado en la primavera de 1988,​ fue el poseedor del récord del Libro Guinness de los récords del globo terráqueo giratorio más grande del mundo hasta 1999, cuando fue sucedido por el Eartha. Características Fue construido en un período de seis años por Orfeo Bartolucci​ con el objetivo declarado de difundir un mensaje de paz y libertad a todas las personas. Mide 10 metros de diámetro y pesa 17.000 kg. Según se informa, en su construcción se usaron 2,5 toneladas de argamasa, 30 metros cúbicos de madera y una tonelada de fijaciones metálicas. El globo está ubicado al aire libre y tiene una protección de plástico reforzado con vidrio. Puede albergar aproximadamente 600 personas e internamente contiene tablas descriptivas que enumeran todos los países del mundo y sus banderas. Bartolucci, anteriormente un albañil y más tarde un contratista de obras, informa que tuvo la inspiración para construir su globo durante una visita al Palacio Ducal de Venecia durante la década de 1970. El palacio contenía, entre otras exhibiciones, un globo de 2 metros de diámetro, y Bartolucci se interesó en construir uno más grande. Al preguntar sobre el asunto, en la editorial Mondadori de Verona se le comunicó que el Libro Guinness de los Récords Mundiales informaba sobre un globo de 8 metros de diámetro en el Babson College en Massachusetts; queriendo batir el récord, Bartolucci decidió construir un globo de 10 metros de diámetro. Solicitó información sobre el globo de Babson, y descubrió que tenía problemas con la resistencia a la intemperie que lo habían llevado a deteriorarse con el paso del tiempo, y que los métodos utilizados para su construcción costarían a Bartolucci unos 500 millones de liras. Esta información influyó en sus decisiones de diseño. Durante seis años, Bartolucci trabajó desde las 5 de la madrugada hasta el anochecer, usando los ingresos procedentes de su pensión y sus ahorros acumulados, pero sin pedir prestado ningún fondo. La ceremonia de inauguración del globo atrajo a un representante oficial del estado y una audiencia de unas siete mil personas. Bartolucci también construyó varios otros artefactos interesantes, incluido un globo de 5 mm de diámetro. Véase también Eartha Globo Babson Referencias Enlaces externos Traducción de la entrevista con Bartolucci Archivado el 28 de agosto de 2007 en Wayback Machine. Sitio italiano con una imagen en miniatura del globo IT le recompensa, una lista de citas de italianos notables
Mappamondo della pace

Il Mappamondo della pace è un globo geografico di 10 m di diametro situato in zona collinare nei pressi di Colombara, frazione del comune di Apecchio in provincia di Pesaro e Urbino. Per le sue eccezionali dimensioni è stato inserito nel Guinness dei primati come il più grande globo girevole del mondo fino al 1998, quando è stato superato da Eartha, un globo di 12,5 m di diametro situato negli Stati Uniti nel Maine. Descrizione Il mappamondo è stato costruito su iniziativa di Orfeo Bartolucci (1924-2011), muratore e carpentiere e poi imprenditore edile di Colombara, che ha dichiarato di avere avuto l'idea di costruirlo dopo una visita al Palazzo Ducale di Venezia negli anni '70. All'interno era esposto un globo di 2 m di diametro ed egli decise di costruirne uno simile ma molto più grande. All'epoca il record di grandezza apparteneva ad un globo di 8 m di diametro nel Babson College nel Massachusetts. Bartolucci decise di superare il record con un globo di 10 m di diametro. I lavori durarono cinque anni e l'opera fu inaugurata nel 1988 alla presenza di centinaia di persone. Gran parte dei lavori sono stati eseguiti personalmente da Orfeo Bartolucci, che lo volle chiamare "Mappamondo della pace" in auspicio alla pace tra i popoli. La struttura di sostegno è interamente in legno mentre la superficie terrestre è in fiberglass, dipinta a mano con i vari continenti. La circonferenza è di 31 metri ed il peso complessivo è di circa 180 ton. Il mappamondo può essere fatto ruotare per mezzo di due motori. All'interno si trova un'ampia esposizione di oggetti collezionati da Bartolucci, tra cui strumenti musicali ed attrezzi di lavoro usati per la costruzione dell'opera. Dal novembre 2010 una delibera del consiglio comunale di Apecchio ne ha vietato l'accesso al pubblico per motivi legati alle normative di sicurezza. Il 27 ottobre 2012 l'amministrazione comunale ha approvato in via definitiva un piano di recupero, ma ad oggi non sono state trovate le somme necessarie per l'attuazione dei lavori. Note Collegamenti esterni Articolo con videoclip di 3'55", su outsider-environments.blogspot.it. Orfeo Bartolucci sul sito Costruttori di Babele
Monte lo Spicchio - Monte Columeo - Valle di S. Pietro

Monte lo Spicchio - Monte Columeo - Valle di S. Pietro este o arie protejată (arie specială de conservare — SAC, sit de importanță comunitară — SCI) din Italia întinsă pe o suprafață de 988 ha, integral pe uscat. Localizare Centrul sitului Monte lo Spicchio - Monte Columeo - Valle di S. Pietro este situat la coordonatele 43.370833°N 12.771389°E﻿ ()43.370833; 12.771389. Înființare Situl Monte lo Spicchio - Monte Columeo - Valle di S. Pietro a fost declarat sit de importanță comunitară în iunie 1995 pentru a proteja 1 specie de plante și 22 de specii de animale. Situl a fost protejat și ca arie specială de conservare în aprilie 2016. Biodiversitate Situată în ecoregiunea continentală, aria protejată conține 15 habitate naturale: Pajiști alpine și subalpine calcaroase, Peșteri inaccesibile publicului, Galerii de Salix alba și de Populus alba, Pante stâncoase calcaroase cu vegetație casmofită, Pseudostepă cu ierburi și specii anuale de Thero-Brachypodietea, Pajiști uscate seminaturale și facies de acoperire cu tufișuri pe substraturi calcaroase (Festuco-Brometalia) (* situri importante pentru orhidee), Păduri de stejar alb estice, Păduri ilirice de stejar și carpen (Erythronio-Carpinion), Păduri de fag din Apenini cu Taxus și Ilex, Liziere de ierburi înalte hidrofile de câmpie și de nivel montan până la alpin, Păduri de Quercus ilex și Quercus rotundifolia, Păduri pe pante, grohotișuri și ravene de Tilio-Acerion, Pajiști carstice calcaroase sau bazofile, de Alysso-Sedion albi, Formațiuni de Juniperus communis pe lande sau pajiști calcaroase, Tufișuri de Laurus nobilis. La baza desemnării sitului se află mai multe specii protejate: plante (1): Himantoglossum adriaticum păsări (18): uliu păsărar (Accipiter nisus), fâsă-de-câmp (Anthus campestris), acvilă de munte (Aquila chrysaetos), șorecarul comun (Buteo buteo), caprimulg (Caprimulgus europaeus), ciocănitoare pestriță mare (Dendrocopos major), presură de grădină (Emberiza hortulana), Falco biarmicus, șoim călător (Falco peregrinus), sfrâncioc roșiatic (Lanius collurio), ciocârlie de pădure (Lullula arborea), pitulice de munte (Phylloscopus collybita), pițigoi sur (Poecile palustris), Pyrrhocorax pyrrhocorax, mugurarul (Pyrrhula pyrrhula), aușel cu cap galben (Regulus regulus), turturică (Streptopelia turtur), sturzul de vâsc (Turdus viscivorus) mamifere (1): lupul (Canis lupus) nevertebrate (2): croitorul mare al stejarului (Cerambyx cerdo), rădașcă (Lucanus cervus) reptile (1): șarpele cu patru dungi (Elaphe quatuorlineata) Pe lângă speciile protejate, pe teritoriul sitului au mai fost identificate 7 specii de plante, 4 specii de păsări, 1 specie de reptile. Note Vezi și Natura 2000 Lista siturilor Natura 2000 din Italia
Monte Puro - Rogedano - Valleremita

Monte Puro - Rogedano - Valleremita este o arie protejată (arie specială de conservare — SAC, sit de importanță comunitară — SCI) din Italia întinsă pe o suprafață de 1.514 ha, integral pe uscat. Localizare Centrul sitului Monte Puro - Rogedano - Valleremita este situat la coordonatele 43.285833°N 12.8625°E﻿ ()43.285833; 12.8625. Înființare Situl Monte Puro - Rogedano - Valleremita a fost declarat sit de importanță comunitară în iunie 1995 pentru a proteja 5 specii de animale. Situl a fost protejat și ca arie specială de conservare în aprilie 2016. Biodiversitate Situată în ecoregiunea continentală, aria protejată conține 12 habitate naturale: Pajiști carstice calcaroase sau bazofile, de Alysso-Sedion albi, Păduri de fag din Apenini cu Taxus și Ilex, Formațiuni de Juniperus communis pe lande sau pajiști calcaroase, Pajiști alpine și subalpine calcaroase, Păduri de stejar alb estice, Păduri pe pante, grohotișuri și ravene de Tilio-Acerion, Păduri de Quercus ilex și Quercus rotundifolia, Pseudostepă cu ierburi și specii anuale de Thero-Brachypodietea, Galerii de Salix alba și de Populus alba, Tufișuri de Laurus nobilis, Pajiști uscate seminaturale și facies de acoperire cu tufișuri pe substraturi calcaroase (Festuco-Brometalia) (* situri importante pentru orhidee), Păduri ilirice de stejar și carpen (Erythronio-Carpinion). La baza desemnării sitului se află mai multe specii protejate: păsări (2): sfrâncioc roșiatic (Lanius collurio), Leiopicus medius amfibieni (1): Salamandrina terdigitata nevertebrate (2): fluturele auriu (Euphydryas aurinia), Euplagia quadripunctaria Pe lângă speciile protejate, pe teritoriul sitului au mai fost identificate 1 specie de plante, 1 specie de mamifere. Note Vezi și Natura 2000 Lista siturilor Natura 2000 din Italia
Faggeto di San Silvestro

Faggeto di San Silvestro este o arie protejată (arie specială de conservare — SAC, sit de importanță comunitară — SCI) din Italia întinsă pe o suprafață de 371 ha, integral pe uscat. Localizare Centrul sitului Faggeto di San Silvestro este situat la coordonatele 43.308333°N 12.894444°E﻿ ()43.308333; 12.894444. Înființare Situl Faggeto di San Silvestro a fost declarat sit de importanță comunitară în iunie 1995 pentru a proteja 3 specii de animale. Situl a fost protejat și ca arie specială de conservare în aprilie 2016. Biodiversitate Situată în ecoregiunea continentală, aria protejată conține 9 habitate naturale: Pajiști carstice calcaroase sau bazofile, de Alysso-Sedion albi, Pseudostepă cu ierburi și specii anuale de Thero-Brachypodietea, Păduri de stejar alb estice, Liziere de ierburi înalte hidrofile de câmpie și de nivel montan până la alpin, Păduri de fag din Apenini cu Taxus și Ilex, Pajiști uscate seminaturale și facies de acoperire cu tufișuri pe substraturi calcaroase (Festuco-Brometalia) (* situri importante pentru orhidee), Formațiuni de Juniperus communis pe lande sau pajiști calcaroase, Păduri de Quercus ilex și Quercus rotundifolia, Galerii de Salix alba și de Populus alba. La baza desemnării sitului se află mai multe specii protejate de păsări (3): șorecarul comun (Buteo buteo), sfrâncioc roșiatic (Lanius collurio), mierlă gulerată (Turdus torquatus) Pe lângă speciile protejate, pe teritoriul sitului au mai fost identificate 3 specii de plante. Note Vezi și Natura 2000 Lista siturilor Natura 2000 din Italia
Monte Nero e Serra Santa

Monte Nero e Serra Santa este o arie protejată (arie specială de conservare — SAC, sit de importanță comunitară — SCI) din Italia întinsă pe o suprafață de 644 ha, integral pe uscat. Localizare Centrul sitului Monte Nero e Serra Santa este situat la coordonatele 43.227778°N 12.845833°E﻿ ()43.227778; 12.845833. Înființare Situl Monte Nero e Serra Santa a fost declarat sit de importanță comunitară în iunie 1995 pentru a proteja 2 specii de animale. Situl a fost protejat și ca arie specială de conservare în aprilie 2016. Biodiversitate Situată în ecoregiunea continentală, aria protejată conține 12 habitate naturale: Peșteri inaccesibile publicului, Păduri pe pante, grohotișuri și ravene de Tilio-Acerion, Pseudostepă cu ierburi și specii anuale de Thero-Brachypodietea, Galerii de Salix alba și de Populus alba, Păduri de Quercus ilex și Quercus rotundifolia, Pajiști carstice calcaroase sau bazofile, de Alysso-Sedion albi, Formațiuni de Juniperus communis pe lande sau pajiști calcaroase, Păduri de fag din Apenini cu Taxus și Ilex, Pajiști uscate seminaturale și facies de acoperire cu tufișuri pe substraturi calcaroase (Festuco-Brometalia) (* situri importante pentru orhidee), Păduri ilirice de stejar și carpen (Erythronio-Carpinion), Pajiști alpine și subalpine calcaroase, Liziere de ierburi înalte hidrofile de câmpie și de nivel montan până la alpin. La baza desemnării sitului se află mai multe specii protejate: păsări (1): sfrâncioc roșiatic (Lanius collurio) amfibieni (1): Bombina pachypus Pe lângă speciile protejate, pe teritoriul sitului au mai fost identificate 4 specii de plante. Note Vezi și Natura 2000 Lista siturilor Natura 2000 din Italia
Boschi tra Cupramarittima e Ripatransone

Boschi tra Cupramarittima e Ripatransone este o arie protejată (arie specială de conservare — SAC, sit de importanță comunitară — SCI) din Italia întinsă pe o suprafață de 1.223 ha, integral pe uscat. Localizare Centrul sitului Boschi tra Cupramarittima e Ripatransone este situat la coordonatele 43.015278°N 13.820833°E﻿ ()43.015278; 13.820833. Înființare Situl Boschi tra Cupramarittima e Ripatransone a fost declarat sit de importanță comunitară în iunie 1995 pentru a proteja 7 specii de animale. Situl a fost protejat și ca arie specială de conservare în aprilie 2016. Biodiversitate Situată în ecoregiunea continentală, aria protejată conține 7 habitate naturale: Râuri cu maluri nămoloase cu vegetație de Chenopodion rubri p.p. și Bidention p.p., Tufărișuri termo-mediteraneene și de pre-deșert, Galerii de Salix alba și de Populus alba, Pseudostepă cu ierburi și specii anuale de Thero-Brachypodietea, Dune împădurite cu Pinus pinea și/sau Pinus pinaster, Păduri de stejar alb estice, Păduri de Quercus ilex și Quercus rotundifolia. La baza desemnării sitului se află mai multe specii protejate: păsări (6): șorecarul comun (Buteo buteo), presură de grădină (Emberiza hortulana), șoimul rândunelelor (Falco subbuteo), capîntortură (Jynx torquilla), sfrâncioc roșiatic (Lanius collurio), silvie de tufiș (Sylvia undata) nevertebrate (1): croitorul mare al stejarului (Cerambyx cerdo) Pe lângă speciile protejate, pe teritoriul sitului au mai fost identificate 2 specii de plante, 1 specie de păsări, 1 specie de amfibieni, 5 specii de reptile. Note Vezi și Natura 2000 Lista siturilor Natura 2000 din Italia
Ponte d'Arli

Ponte d'Arli este o arie protejată (arie specială de conservare — SAC, sit de importanță comunitară — SCI) din Italia întinsă pe o suprafață de 261 ha, integral pe uscat. Localizare Centrul sitului Ponte d'Arli este situat la coordonatele 42.803333°N 13.474167°E﻿ ()42.803333; 13.474167. Înființare Situl Ponte d'Arli a fost declarat sit de importanță comunitară în iunie 1995 pentru a proteja 3 specii de animale. Situl a fost protejat și ca arie specială de conservare în aprilie 2016. Biodiversitate Situată în ecoregiunea continentală, aria protejată conține 6 habitate naturale: Păduri de stejar alb estice, Pseudostepă cu ierburi și specii anuale de Thero-Brachypodietea, Tufărișuri termo-mediteraneene și de pre-deșert, Păduri de Quercus ilex și Quercus rotundifolia, Galerii de Salix alba și de Populus alba, Pajiști carstice calcaroase sau bazofile, de Alysso-Sedion albi. La baza desemnării sitului se află mai multe specii protejate: păsări (2): pescăruș albastru (Alcedo atthis), silvie de tufiș (Sylvia undata) amfibieni (1): Triturus carnifex Pe lângă speciile protejate, pe teritoriul sitului au mai fost identificate 1 specie de mamifere. Note Vezi și Natura 2000 Lista siturilor Natura 2000 din Italia
Lecceto d'Acquasanta

Lecceto d'Acquasanta este o arie protejată (arie specială de conservare — SAC, sit de importanță comunitară — SCI) din Italia întinsă pe o suprafață de 379 ha, integral pe uscat. Localizare Centrul sitului Lecceto d'Acquasanta este situat la coordonatele 42.770833°N 13.402778°E﻿ ()42.770833; 13.402778. Înființare Situl Lecceto d'Acquasanta a fost declarat sit de importanță comunitară în iunie 1995 pentru a proteja 6 specii de animale. Situl a fost protejat și ca arie specială de conservare în aprilie 2016. Biodiversitate Situată în ecoregiunea continentală, aria protejată conține 6 habitate naturale: Pajiști uscate seminaturale și facies de acoperire cu tufișuri pe substraturi calcaroase (Festuco-Brometalia) (* situri importante pentru orhidee), Pseudostepă cu ierburi și specii anuale de Thero-Brachypodietea, Galerii de Salix alba și de Populus alba, Păduri de Castanea sativa, Păduri de Quercus ilex și Quercus rotundifolia, Păduri de stejar alb estice. La baza desemnării sitului se află mai multe specii protejate: păsări (3): caprimulg (Caprimulgus europaeus), sfrâncioc roșiatic (Lanius collurio), viespar (Pernis apivorus) mamifere (1): lupul (Canis lupus) nevertebrate (2): croitorul mare al stejarului (Cerambyx cerdo), rădașcă (Lucanus cervus) Note Vezi și Natura 2000 Lista siturilor Natura 2000 din Italia
Monte Ceresa

Monte Ceresa este o arie protejată (arie specială de conservare — SAC, sit de importanță comunitară — SCI) din Italia întinsă pe o suprafață de 1.024 ha, integral pe uscat. Localizare Centrul sitului Monte Ceresa este situat la coordonatele 42.804167°N 13.348611°E﻿ ()42.804167; 13.348611. Înființare Situl Monte Ceresa a fost declarat sit de importanță comunitară în iunie 1995 pentru a proteja un număr necunoscut de specii din flora spontană și fauna sălbatică aflate în arealul zonei. Situl a fost protejat și ca arie specială de conservare în decembrie 2016. Biodiversitate Situată în ecoregiunea continentală, aria protejată conține 6 habitate naturale: Păduri de fag din Apenini cu Taxus și Ilex, Galerii de Salix alba și de Populus alba, Formațiuni ierboase bogate în specii de Nardus, dezvoltate pe substraturi silicioase în zone montane (și în zone submontane, în Europa continentală), Păduri de stejar alb estice, Păduri de Castanea sativa, Liziere de ierburi înalte hidrofile de câmpie și de nivel montan până la alpin. La baza desemnării sitului se află un număr nedeclarat de specii protejate: Pe lângă speciile protejate, pe teritoriul sitului au mai fost identificate 2 specii de plante. Note Vezi și Natura 2000 Lista siturilor Natura 2000 din Italia
Monte Giuoco del Pallone - Monte Cafaggio

Monte Giuoco del Pallone - Monte Cafaggio este o arie protejată (arie specială de conservare — SAC, sit de importanță comunitară — SCI) din Italia întinsă pe o suprafață de 3.404 ha, integral pe uscat. Localizare Centrul sitului Monte Giuoco del Pallone - Monte Cafaggio este situat la coordonatele 43.237222°N 12.908333°E﻿ ()43.237222; 12.908333. Înființare Situl Monte Giuoco del Pallone - Monte Cafaggio a fost declarat sit de importanță comunitară în iunie 1995 pentru a proteja 4 specii de animale. Situl a fost protejat și ca arie specială de conservare în aprilie 2016. Biodiversitate Situată în ecoregiunea continentală, aria protejată conține 14 habitate naturale: Pajiști carstice calcaroase sau bazofile, de Alysso-Sedion albi, Formațiuni de Juniperus communis pe lande sau pajiști calcaroase, Galerii de Salix alba și de Populus alba, Păduri ilirice de stejar și carpen (Erythronio-Carpinion), Păduri de fag din Apenini cu Taxus și Ilex, Păduri de stejar alb estice, Pseudostepă cu ierburi și specii anuale de Thero-Brachypodietea, Pajiști uscate seminaturale și facies de acoperire cu tufișuri pe substraturi calcaroase (Festuco-Brometalia) (* situri importante pentru orhidee), Izvoare petrifiante cu formare de travertin (Cratoneurion), Păduri de Quercus ilex și Quercus rotundifolia, Păduri pe pante, grohotișuri și ravene de Tilio-Acerion, Peșteri inaccesibile publicului, Liziere de ierburi înalte hidrofile de câmpie și de nivel montan până la alpin, Pajiști alpine și subalpine calcaroase. La baza desemnării sitului se află mai multe specii protejate: mamifere (1): lupul (Canis lupus) nevertebrate (1): Erannis ankeraria pești (2): zglăvoacă (Cottus gobio), salmo cettii (Salmo cetti) Pe lângă speciile protejate, pe teritoriul sitului au mai fost identificate 3 specii de plante. Note Vezi și Natura 2000 Lista siturilor Natura 2000 din Italia
Piana di Pioraco

Piana di Pioraco este o arie protejată (arie specială de conservare — SAC, sit de importanță comunitară — SCI) din Italia întinsă pe o suprafață de 558 ha, integral pe uscat. Localizare Centrul sitului Piana di Pioraco este situat la coordonatele 43.186866°N 12.915321°E﻿ ()43.186866; 12.915321. Înființare Situl Piana di Pioraco a fost declarat sit de importanță comunitară în iunie 1995 pentru a proteja 1 specie de plante și 4 specii de animale. Situl a fost protejat și ca arie specială de conservare în decembrie 2016. Biodiversitate Situată în ecoregiunea continentală, aria protejată conține 8 habitate naturale: Liziere de ierburi înalte hidrofile de câmpie și de nivel montan până la alpin, Pseudostepă cu ierburi și specii anuale de Thero-Brachypodietea, Pajiști uscate seminaturale și facies de acoperire cu tufișuri pe substraturi calcaroase (Festuco-Brometalia) (* situri importante pentru orhidee), Cursuri de apă de la nivel de câmpie la nivel montan, cu vegetație Ranunculion fluitantis și Callitricho-Batrachion, Galerii de Salix alba și de Populus alba, Fânețe de joasă altitudine (Alopecurus pratensis, Sanguisorba officinalis), Râuri cu maluri nămoloase cu vegetație de Chenopodion rubri p.p. și Bidention p.p., Păduri de stejar alb estice. La baza desemnării sitului se află mai multe specii protejate: plante (1): Himantoglossum adriaticum pești (4): zglăvoacă (Cottus gobio), Lethenteron zanandreai, Rutilus rubilio, salmo cettii (Salmo cetti) Pe lângă speciile protejate, pe teritoriul sitului au mai fost identificate 1 specie de plante, 2 specii de amfibieni, 1 specie de mamifere, 2 specii de reptile. Note Vezi și Natura 2000 Lista siturilor Natura 2000 din Italia
Monte Letegge - Monte d'Aria

Monte Letegge - Monte d'Aria este o arie protejată (arie specială de conservare — SAC, sit de importanță comunitară — SCI) din Italia întinsă pe o suprafață de 1.774 ha, integral pe uscat. Localizare Centrul sitului Monte Letegge - Monte d'Aria este situat la coordonatele 43.163889°N 13.154167°E﻿ ()43.163889; 13.154167. Înființare Situl Monte Letegge - Monte d'Aria a fost declarat sit de importanță comunitară în iunie 1995 pentru a proteja 9 specii de animale. Situl a fost protejat și ca arie specială de conservare în decembrie 2016. Biodiversitate Situată în ecoregiunea continentală, aria protejată conține 7 habitate naturale: Pseudostepă cu ierburi și specii anuale de Thero-Brachypodietea, Liziere de ierburi înalte hidrofile de câmpie și de nivel montan până la alpin, Formațiuni de Juniperus communis pe lande sau pajiști calcaroase, Păduri de stejar alb estice, Păduri de Quercus ilex și Quercus rotundifolia, Pajiști uscate seminaturale și facies de acoperire cu tufișuri pe substraturi calcaroase (Festuco-Brometalia) (* situri importante pentru orhidee), Pajiști carstice calcaroase sau bazofile, de Alysso-Sedion albi. La baza desemnării sitului se află mai multe specii protejate: păsări (6): fâsă-de-câmp (Anthus campestris), ciocârlie-cu-degete-scurte (Calandrella brachydactyla), presură de grădină (Emberiza hortulana), Falco biarmicus, sfrâncioc roșiatic (Lanius collurio), viespar (Pernis apivorus) mamifere (1): lupul (Canis lupus) nevertebrate (1): fluturele auriu (Euphydryas aurinia) reptile (1): șarpele cu patru dungi (Elaphe quatuorlineata) Pe lângă speciile protejate, pe teritoriul sitului au mai fost identificate 7 specii de reptile. Note Vezi și Natura 2000 Lista siturilor Natura 2000 din Italia