NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Vucciria

A Vucciria Palermo egyik történelmi, szabadtéri piaca, amely La Loggia negyedben található. Elhelyezkedése A Vucciria a via Roma, La Cala, Corso Vittorio Emanuele II, via Cassari, Piazza del Garraffello, Via Argenteria nuova, Piazza Caracciolo és Via Maccheronai által közrezárt területen található. Név eredete A Vucciria a bucceria szóból eredhet, amely a francia boucherie szóhoz hasonlóan hentest jelent. Eredetileg Vucciria vágóhídként és húspiacként funkcionált, az Anjouk uralma idején. Később hal-, gyümölcs-, és zöldségfélék árusítása is folyt. A Vucciria szó a palermói dialektusban "zűrzavart" jelent. Manapság a zűrzavar alatt a kofák jellegzetes énekléssel kisért kiáltásából az "abbanniati" miatti hangzavart értik, ami Palermóban ennek a piacnak a jellegzetessége. Történelem A 12. századig nyúlik vissza a mostani Vucciria létrejötte. La Calához, Palermo akkor kikötőjéhez közel esik a terület, így jelentős számban telepedtek le genovai, pisai, velencei kereskedők és árusok. Emellett sok kézműves és iparos is telepedett le a környéken, amik a környékbeli utcaneveken is láthatóak, mint via Chiavettieri ("lakatos"), via Materassai, via dei Tintori ("kelmefestő"). A következő évszazádok alatt némiképp változtattak Vuccirián. A 15. század végére megjelentek katalán és Amalfiból való kereskedők is a piaci környékén. 1783-ban Caracciolo alkirály döntött arról hogy Vucciria külsején kell változtatni, főleg a piacnegyed főterén, ami az ő nevét viseli ma is Piazza Caracciolo néven. A piac körül oszlopcsarnokot építettek, ahová az eladóstandokat tették. A tér közepén pedig szökőkút volt, ahol Palermói Géniusz szobra van. A piac környékén számos nemesi családhoz köthető palota is található, mint a Palazzo Mazzarino, amely Jules Mazarin családjához tartozott vagy a Palazzo Gravina di Rammacca. Jellemzői A piac-negyedhez tartozó sikátorokban, kistereken levő standokon a szicíliai konyha szinten minden hozzávalója megtalálható. Bőséges halfélékkel és tengeri ételekből álló kínálattal rendelkezik Vucciria: garnélarák, aranydurbincs, sziklahal, tonhal, kardhal, polip, szépia és tintahal kapható. A street food mozgalom egyik központjának számít Vucciria Olaszországon belül és a movida, az esti korzózás egyik központjának számít Palermóban. Jellemző street food étel a kisütött polip amit citrommal adnak valamint az olyan állati belsőségekből készült ételek, mint a stigghiola , a panelle , Pani ca meusa és a Panelle e crocché. Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben a Vucciria című olasz Wikipédia-szócikk fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként. Galéria Jegyzetek
Соврамонте

Соврамо̀нте (на италиански: Sovramonte; на венециански: Soramont, Сорамонт) е община в Северна Италия, провинция Белуно, регион Венето. Разположена е на 600 m надморска височина. Населението на общината е 1453 души (към 2014 г.). Административен център на общината е село Серво (Servo). Източници Външни препратки Уебсайт на общината
Sovramonte

Sovramonte (vènet Soramonte) és un municipi italià, dins de la província de Belluno. L'any 2007 tenia 1.696 habitants. Limita amb els municipis de Canal San Bovo (TN), Feltre, Fonzaso, Imer (TN), Lamon, Mezzano (TN) i Pedavena. Administració
Sovramonte

Sovramonte ist eine Gemeinde mit 1303 Einwohnern (Stand 31. Dezember 2024) in der Provinz Belluno in Italien. Die Gemeinde liegt 48 km westlich von Belluno. Die Nachbargemeinden sind Canal San Bovo (TN), Feltre, Fonzaso, Imer (TN), Lamon, Mezzano (TN) und Pedavena. Sovramonte gehört zu der Union der Berggemeinden um Feltre (Comunità montana Feltrina). Große Teile des Gemeindegebiets gehören außerdem zum Nationalpark Bellunesischer Dolomiten. Die Gemeinde konstituiert sich aus dem Zusammenschluss der Orte Aune, Croce d’Aune, Faller, Gorna Moline, Salzen, Servo, Sorriva und Zorzoi. Der Sitz der Gemeindeverwaltung ist in Servo. 2006 wurde ein Referendum über den Übertritt der Gemeinde von der Provinz Belluno und der Region Venetien zur Autonome Provinz Trient und somit zur Autonomen Region Trentino-Südtirol durchgeführt. 95 % der Bevölkerung stimmte für den Übertritt. Der Jäger des Val Rosna (italienisch Cacciatore della Val Rosna) ist das Fossil eines anatomisch modernen Menschen (Homo sapiens), das 1987 von Aldo Villabruna im Abri Villabruna in Sovramonte entdeckt wurde. Weblinks Einzelnachweise
Sovramonte

Sovramonte is a comune (municipality) in the province of Belluno in the Italian region of Veneto, located about 80 kilometres (50 mi) northwest of Venice and about 35 kilometres (22 mi) west of Belluno. As of 31 December 2004, it had a population of 1,659 and an area of 50.8 square kilometres (19.6 mi2). The municipality of Sovramonte contains the frazioni (subdivisions, mainly villages and hamlets) Sorriva, Zorzoi, Servo, Faller, Aune, Salzen, Croce d’Aune, Moline, and Gorna. Sovramonte borders the following municipalities: Canal San Bovo, Feltre, Fonzaso, Imer, Lamon, Mezzano, Pedavena. Demographic evolution References
Sovramonte

Sovramonte est une commune italienne de la province de Belluno, dans la région Vénétie. Administration Hameaux Sorriva, Zorzoi, Servo, Faller, Aune, Salzen, Croce d’Aune, Moline, Gorna Communes limitrophes Canal San Bovo, Feltre, Fonzaso, Imer, Lamon, Mezzano, Pedavena Notes et références Portail de la Vénétie
Sovramonte

Sovramonte (velenceiül Soramonte vagy Soramont) település Olaszországban, Veneto régióban, Belluno megyében. Lakosainak száma 1296 fő (2023. január 1.). Sovramonte Canal San Bovo, Feltre, Fonzaso, Imer, Lamon, Mezzano és Pedavena községekkel határos. Népesség A település lakossága az elmúlt években az alábbi módon változott: Jegyzetek További információk Hivatalos oldal
Sovramonte

Sovramonte is een gemeente in de Italiaanse provincie Belluno (regio Veneto) en telt 1659 inwoners (31-12-2004). De oppervlakte bedraagt 50,8 km², de bevolkingsdichtheid is 33 inwoners per km². De volgende frazioni maken deel uit van de gemeente: Sorriva, Zorzoi, Servo, Faller, Aune, Salzen, Croce d’Aune, Moline, Gorna. Demografie Sovramonte telt ongeveer 735 huishoudens. Het aantal inwoners daalde in de periode 1991-2001 met 6,7% volgens cijfers uit de tienjaarlijkse volkstellingen van ISTAT. Geografie De gemeente ligt op ongeveer 600 m boven zeeniveau. Sovramonte grenst aan de volgende gemeenten: Canal San Bovo (TN), Feltre, Fonzaso, Imer (TN), Lamon, Mezzano (TN), Pedavena.
Sovramonte

Sovramonte – miejscowość i gmina we Włoszech, w regionie Wenecja Euganejska, w prowincji Belluno. Według danych na styczeń 2009 gminę zamieszkiwało 1571 osób przy gęstości zaludnienia 30,9 os./km². Linki zewnętrzne http://www.feltrino.bl.it/opencms/comune.act?dir%3d/opencms/opencms/CMF/Sovramonte/ Źródło danych: Istituto Nazionale di Statistica
Sovramonte

Sovramonte é uma comuna italiana da região do Vêneto, província de Belluno, com cerca de 1.696 habitantes. Estende-se por uma área de 50 km², tendo uma densidade populacional de 34 hab/km². Faz fronteira com Canal San Bovo (TN), Feltre, Fonzaso, Imer (TN), Lamon, Mezzano (TN), Pedavena. Demografia Referências
Sovramonte

Sovramonte este o comună din provincia Belluno, regiunea Veneto, Italia, cu o populație de 1.296 locuitori (1 ianuarie 2023) și o suprafață de 50,55 km². Demografie Sovramonte - evoluția demografică Date: Recensăminte sau birourile de statistică - grafică realizată de Wikipedia Referințe Legături externe Comunele Italiei
Соврамонте

Соврамонте (итал. Sovramonte) — коммуна в Италии, располагается в провинции Беллуно области Венеция. Население составляет 1696 человек, плотность населения составляет 34 чел./км². Занимает площадь 50 км². Почтовый индекс — 32030. Телефонный код — 0439. Покровителями коммуны почитаются святой Георгий и святой Зенон Веронский. У представителя эпиграветтской культуры Villabruna 1 (ок. 14 тыс. л. н.) из Рипари Виллабруна определена митохондриальная группа U5b2b и Y-хромосомная гаплогруппа R1b1a-L754* (xL389,V88). Образец Виллабруна-1 несколько сдвинут в сторону сибирского AG3 (Афонтова гора) по сравнению с мезолитическим Grotta Continenza Mezolithic. Кластер Виллабруна (Villabruna Cluster) из 15 особей послеледникового максимума (14000—7000 л. н.) связан с азильской культурой и культурами эпипалеолита и мезолита. Примечания Ссылки
Соврамонте

Соврамонте (итал. Sovramonte) је насеље у Италији у округу Белуно, региону Венето. Према процени из 2011. у насељу је живело 1697 становника. Насеље се налази на надморској висини од 618 м. Становништво Према резултатима пописа становништва 2011. у општини је живело 1.514 становника. Партнерски градови Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе Званични веб-сајт „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Соврамонте

Соврамонте (італ. Sovramonte, вен. Soramonte) — муніципалітет в Італії, у регіоні Венето, провінція Беллуно. Соврамонте розташоване на відстані близько 470 км на північ від Рима, 85 км на північний захід від Венеції, 35 км на захід від Беллуно. Населення — 1453 особи (2014). Покровитель — святий Зенон. Демографія Населення за роками: Станом на 1 січня 2023 року в муніципалітеті офіційно проживало 30 іноземців з 10 країн, серед них 13 громадян країн Євросоюзу та 3 громадяни України. Сусідні муніципалітети Каналь-Сан-Бово Фельтре Фонцазо Імер Ламон Меццано Педавена Див. також Список муніципалітетів провінції Беллуно Примітки
World Trade Center, San Marino

The World Trade Center of San Marino is located in Dogana, Serravalle, only 100 meters (330 ft) from its border with Italy and the river Ausa. It was designed by British architecture firm Foster and Partners in collaboration with Studio Antao. It was inaugurated on 25 June 2004 after 3 years of construction, covers 11 floors including the attic and has a total area of 35,000 square meters (380,000 sq ft), of which is the building is 29,000 square meters (310,000 sq ft) and the parking is 8,500 square meters (91,000 sq ft) which occupies four floors and can accommodate up to 650 cars. The cost of building was €30 million. References External links Official Site Project Page: Foster + Partners
World Trade Center (San Marino)

Il World Trade Center di San Marino si trova a Dogana, curazia (frazione) di Serravalle, a soli 100 m dal confine con l'Italia e vicino al torrente Ausa, ed è il centro direzionale della Repubblica. È stato progettato dall'architetto inglese Norman Foster dello studio Foster and Partners con la collaborazione dello Studio Antao della Città di San Marino, è stato inaugurato il 25 giugno 2004 dopo 3 anni di lavori, si estende per 11 piani compreso il solaio e occupa una superficie di 35.000 m² totali, di cui 29.000 m² dell'edificio e 8.500 m² del parcheggio che occupa quattro piani e può ospitare fino a 650 auto. Il World Trade Center è costato 30 milioni di euro. Collegamenti esterni Sito ufficiale, su wtc.sm. URL consultato il 22 settembre 2007 (archiviato dall'url originale il 4 marzo 2016). World Trade Center di San Marino, su edilportale.com. Il World Trade Center di Norman Foster a San Marino, su edilio.it. URL consultato il 22 settembre 2007 (archiviato dall'url originale il 27 dicembre 2007). Immagini sul sito WADis, su wadis.it. URL consultato il 23 ottobre 2009 (archiviato dall'url originale il 5 marzo 2016).
Chiesa di San Lorenzo (Dimaro Folgarida)

La chiesa di San Lorenzo è la parrocchiale di Dimaro, frazione di Dimaro Folgarida, in Val di Sole (Trentino). Orientata a est, è posta sul margine sinistro della strada che collega il centro abitato di Dimaro a quello di Carciato. Storia L'edificio dedicato a San Lorenzo viene nominato per la prima volta in un documento del 1264. Tuttavia, un frammento di affresco di epoca carlingia posto sul presbiterio testimonia l'esistenza di questa chiesa dal IX secolo. Nel XV secolo l'intero bene fu riprogettato dall'intelvese Adamo da Laino e nel 1488 fu completato da un ciclo di affreschi ad opera dei fratelli, pittori itineranti, Giovanni e Battista Baschenis. In seguito, il 14 ottobre 1497 l'edificio e l'altare furono consacrati. Nel 1600 furono scialbati gli affreschi quattrocenteschi e lo stemma della famiglia Mazza. Durante il XVIII e XIX secolo furono attuati ulteriori interventi quali: lavori alla sacrestia e al tetto (1774-1797), tinteggiatura (1823), costruzione cantoria (1828), sostituzione pavimento (1879). Nel 1958 fu terminata la costruzione di una campata anteposta alla parete d'ingresso per aumentare la capienza dell'edificio e ospitare una cantoria. Lavori di restauro furono realizzati tra il 1985 e il 1990 e tra il 2008 e il 2012. Descrizione Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su chiesa di San Lorenzo Collegamenti esterni (EN) Chiesa di San Lorenzo, in GCatholic.org. Chiesa di San Lorenzo, su BeWeB, Ufficio nazionale per i beni culturali ecclesiastici della Conferenza Episcopale Italiana.
Yoox Net-a-Porter Group

Yoox Net-a-Porter Group est une entreprise de distribution de vêtement par internet basée à Milan en Italie. L'entreprise gère les sites Net à porter, Mr porter, The Corner, Shoescribe, Yoox, The outnet, etc. Histoire En 2000, Yoox, une entreprise de distribution de vêtement par internet, est créée à Zola Predosa (Bologne). Sa stratégie de distribution est basée sur la vente de fin de série de vêtement de mode et de luxe. En mars 2015, Yoox fusionne avec Net-a-Porter, une filiale à 100 % de Richemont, créée en 2000 par l'entrepreneure de mode Natalie Massenet. Les deux entreprises possèdent 50 % des actions de la nouvelle entité, mais Richemont ne possède que 25 % des droits de vote du nouvel ensemble, avec l'interdiction d'augmenter sa participation. Ce nouvel ensemble a un chiffre d'affaires cumulé de 1,3 milliard d'euros. Richemont annonce acquérir en janvier 2018 la totalité de Yoox-Net-a-Porter pour 2,8 milliards de dollars. En juin 2019, le groupe lance Net Sustain sur le site Net-a-Porter regroupant des marques ayant des engagements durables et écologiques tels que la production locale, la valorisation de l'artisanat, l'utilisation de matériaux responsables, de modes de production durable ainsi que la réduction des déchets. Cette initiative s'inscrit dans un contexte de hausse du poids des Millenials dans l'achat de biens de luxe qui sont sensibles aux engagements écologiques des diverses marques. En juillet 2019, le groupe se lance dans la vente de haute joaillerie au sein de leur section destinée aux EIP (Extremely Important People) avec des marques offrant des pièces inédites et uniques au monde; En 2022, Farfetch acquiert une participation de 47,5 % dans la société. Références Articles connexes Matchesfashion.com 24S Farfetch Portail des entreprises Portail de l’Italie Portail de la mode
Zuel

Zuel (Śuel in ladino) è un villaggio nel comune di Cortina d'Ampezzo, in provincia di Belluno. L'altitudine media è di 1.154 m. Descrizione Situata ai piedi del massiccio sul versante sud-occidentale della Conca ampezzana, circa 2,5 km a sud dell'abitato di Cortina, la frazione di Zuel rappresenta la "porta d'accesso" meridionale alla celebre località di villeggiatura: attraversata dalla SS 51 di Alemagna, infatti, Zuel è il punto in cui la splendida Valle d'Ampezzo si schiude completamente agli occhi del viaggiatore. Posizionata poco più di un chilometro più avanti di Acquabona, che segna il limite meridionale del comune ampezzano, Zuel è divisa in due differenti località, chiamate Zuel di sopra (in ladino: Śuel de sora) e Zuel di sotto (Śuel de sote), e costituisce uno dei centri abitati più consistenti d'Ampezzo come numero di popolazione. La frazione è sede, inoltre, di uno dei sei sestieri e di una delle undici regole del territorio ampezzano. Monumenti e luoghi d'interesse Trampolino Italia Sulla collina di Zuel dove oggi sorge il celebre Trampolino olimpico "Italia", divenuto uno dei simboli d'Ampezzo, già esisteva, fin dagli anni trenta, un trampolino in legno per il salto con gli sci, utilizzato principalmente per gli allenamenti degli atleti. L'attuale struttura, invece, fu costruita nel 1955 in occasione dei VII Giochi olimpici invernali, ed inaugurata l'8 dicembre di quello stesso anno. Chiesa di San Rocco La Chiesa di San Rocco, sita a Zuel di sopra, è dedicata a San Rocco di Montpellier, venerato come protettore dalla peste. L'edificio, consacrato il 10 settembre 1604, è costruito in tipico stile tirolese, con il caratteristico campanile a cipolla. Vi è conservato il Cristo de Śuel, un crocifisso del XVII secolo che, secondo la tradizione, sarebbe stato miracolosamente rinvenuto nell'estate del 1695 tra lo strame di una stalla di Zuel. Infrastrutture e trasporti La fermata di Zuel sorgeva lungo la ferrovia delle Dolomiti, attiva in questa tratta fra il 1921 e il 1964. Note Voci correlate Cortina d'Ampezzo Trampolino Italia Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Zuel
Stadio Guido Biondi

Das Stadio Comunale Guido Biondi ist das städtische Fußballstadion der italienischen Stadt Lanciano, Provinz Chieti in den Abruzzen. Die Anlage bietet 5.334 Plätze (976 davon auf der Haupttribüne überdacht) sowie 38 Presse- und 35 Behindertenplätze. Das Spielfeld umgibt eine Radrennbahn. Benannt ist die 1961 eingeweihte Spielstätte nach dem Fußballspieler Guido Biondi (1952–1999), der in Lanciano geboren wurde. Nachdem die SS Virtus Lanciano 2012 erstmals in die Serie B aufgestiegen ist, wird das Stadion für die Anforderungen der zweiten Liga für 500.000 Euro renoviert (u. a. Sicherheitstechnik) und auf 10.000 Plätze erweitert. Falls die Arbeiten bis Saisonbeginn 2012/13 nicht fertiggestellt werden können, ist für die Anfangszeit ein Umzug in das etwa 50 Kilometer entfernte Stadio Adriatico nach Pescara im Gespräch. In Zukunft ist der Bau eines neuen Stadions mit 15.000 Plätzen geplant, welches aber nicht vor 2014 gebaut werden wird. Länderspiele Im Mai 2004 trafen die italienische und die polnische U-21-Männer-Fußballnationalmannschaft zu einem Spiel in Lanciano zusammen. 10. Mai 2004: Italien Italien – Polen Polen 3:1 Weblinks virtuslanciano.it: Stadion auf der Website des SS Virtus Lanciano (italienisch) europlan-online.de: Bildergalerie Einzelnachweise
Stadio Guido Biondi

Stadio Guido Biondi is a multi-use stadium in Lanciano, Italy. It is currently used mostly for football matches and is the home ground of S.S. Virtus Lanciano 1924. The stadium holds 5,334; about 976 seats are covered. After the promotion of Virtus Lanciano, it was renovated to meet Serie B standards. The stadium was named after Guido Biondi. References
Stade Guido Biondi

Le Stade Guido Biondi (en italien : Stadio Guido Biondi), également surnommé les Cinq Pins (en italien : Cinque Pini), est un stade de football italien situé dans la ville de Lanciano, dans les Abruzzes. Le stade, doté de 5 639 places et inauguré en 1961, sert d'enceinte à domicile à l'équipe de football de l'ASD Lanciano Calcio 1920. Il porte le nom de Guido Biondi, ancien footballeur originaire de la ville. Histoire La construction du stade est approuvée par le conseil municipal de Lanciano en décembre 1951, mais les travaux ne débutent qu'en 1960 pour s'achever un an plus tard. Les premières courses cyclistes officielles sur le vélodrome ont lieu en 1965. Le premier match de football officiel au stade du Virtus Lanciano a lieu le 21 septembre 1969. Le vélodrome porte le nom du cycliste Alessandro Fantini, tandis que le stade porte le nom du footballeur Guido Biondi depuis 2001. Auparavant, le stade n'avait jamais eu de titre officiel. On le surnommait les Cinque Pini car cinq pins se dressent à côté du terrain. Événements Matchs internationaux de football Notes et références Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du football Portail du cyclisme Portail des Abruzzes
Stadio Guido Biondi

Lo stadio Guido Biondi è lo stadio principale della città di Lanciano. La struttura è principalmente destinata al calcio, ma è spesso sede dei campionati nazionali di ciclismo su pista, grazie al suo importante velodromo. Storia La costruzione dell'impianto è stata deliberata dal consiglio comunale di Lanciano nel dicembre del 1951, ma è stata completata solo al termine degli anni '60: le prime gare ufficiali di ciclismo sul velodromo sono state disputate nel 1965; la prima partita ufficiale di calcio dell'allora Pro Lanciano è stata disputata il 21 settembre 1969. Il velodromo è intitolato al ciclista Alessandro Fantini, mentre lo stadio è intitolato dal 2001 al calciatore Guido Biondi scomparso nel 1999, e unico lancianese ad aver giocato in Serie A, dove ha militato in Catania e Perugia. In precedenza lo stadio non aveva mai avuto una intitolazione ufficiale, ma col tempo si era affermata quella Cinque Pini perché vicino al campo sorgono appunto cinque pini. L'unico settore coperto è la tribuna centrale, mentre quello destinato agli ospiti è la curva nord poiché nella sud prendono posto i tifosi di casa. Il 14 aprile 2011 il Biondi è stato teatro della finale di Coppa Italia Serie D, disputata tra Perugia e Turris. In campo internazionale, invece, l'11 maggio 2004 ha ospitato una partita amichevole della Nazionale Italiana Under 21 vinta per 3-1 contro la Polonia, mentre nel 2009 alcune partite della XVI edizione dei Giochi del Mediterraneo. Partite internazionali Torneo di calcio ai XVI Giochi del Mediterraneo 2009 Libia - Montenegro 0-0 (1ª giornata del gruppo C, 25 giugno) Montenegro - Libia 0-0 (2-4 dcr) (2ª giornata del gruppo C, 29 giugno) Montenegro - Tunisia 0-0 (2-4 dcr) (finale 7/8º posto, 3 luglio) Amichevoli Settori Note Voci correlate Guido Biondi Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file sullo Stadio Guido Biondi
Stadio Guido Biondi

Het Stadio Guido Biondi is een voetbalstadion in Lanciano, Italië, dat plaats biedt aan 5.334 toeschouwers. De bespeler van het stadion is Virtus Lanciano. Ongeveer 976 van de plaatsen in het stadion zijn zitplaatsen. Na de promotie van Virtus Lanciano naar de Serie B in 2012, onderging het stadion renovaties, omdat het in de vorm van destijds niet voldeed aan de regels opgesteld door de Italiaanse voetbalbond. In de tijd dat het stadion niet gebruikt kon worden, speelde Virtus in het Stadio Adriatico in Pescara.
Фраскароло

Фраскаро̀ло (на италиански: Frascarolo; на ломбардски: Frascarö, Фраскарьо) е село и община в Северна Италия, провинция Павия, регион Ломбардия. Разположено е на 87 m надморска височина. Населението на общината е 1209 души (към 2017 г.). Източници Външни препратки Уебсайт на общината Архив на оригинала от 2013-10-14 в Wayback Machine.
Frascarolo

Frascarolo je italská obec v provincii Pavia v oblasti Lombardie. K 31. prosinci 2010 zde žilo 1 241 obyvatel. Sousední obce Bassignana, Gambarana, Mede, Suardi, Torre Beretti e Castellaro, Valenza Vývoj počtu obyvatel Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Frascarolo na Wikimedia Commons
Frascarolo

Frascarolo ist eine norditalienische Gemeinde (comune) mit 1072 Einwohnern (Stand 31. Dezember 2024) in der Provinz Pavia in der Lombardei. Die Gemeinde liegt etwa 40 Kilometer westsüdwestlich von Pavia in der Lomellina und grenzt an die Provinz Alessandria (Piemont). Geschichte 1164 war die Ortschaft erwähnt worden; 1250 als Frascarolum. Zur gleichen Zeit wird die Abtei von Acqualunga (als Aqualungha) erwähnt. 1818 wurden beide Gemeinden vereinigt. Verkehr Durch die Gemeinde führt die ehemalige Staatsstraße 494 von Mailand nach Alessandria. Einzelnachweise Weblinks
Frascarolo

Frascarolo is a comune (municipality) in the Province of Pavia in the Italian region Lombardy, located about 60 km (37 mi) southwest of Milan and about 40 km (25 mi) southwest of Pavia. As of 31 December 2004, it had a population of 1,277 and an area of 23.4 km2 (9.0 sq mi). Frascarolo borders the following municipalities: Bassignana, Gambarana, Mede, Suardi, Torre Beretti e Castellaro, Valenza. Demographic evolution References
Frascarolo

Frascarolo (lombardul: Frascarö) település Olaszországban, Lombardia régióban, Pavia megyében. Lakosainak száma 1080 fő (2023. január 1.). Frascarolo Gambarana, Mede, Suardi, Valenza, Bassignana és Torre Beretti e Castellaro községekkel határos. Népesség A település lakossága az elmúlt években az alábbi módon változott: Jegyzetek További információk Hivatalos oldal