NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Islote de Megaride

El islote de Megaride es una pequeña isla de la ciudad italiana de Nápoles, constituida por dos escollos unidos por un gran arco natural. En el islote se eleva el famoso Castel dell'Ovo (Castillo del Huevo). Los basamentos orientales del castillo están circundados por un característico burgo de restaurantes y pocas casas llamado Borgo Marinari, al que se puede acceder por el paseo marítimo de Nápoles. Historia Llamado Megaris por Plinio y Megalia por Estacio,​ hoy el islote está unido a la tierra firme por un pequeño istmo artificial, pero en origen estaba separado por unos pocos metros de la antigua ciudad de Neapolis, hoy Nápoles. Según el geógrafo Estrabón, la isla fue el núcleo originario de la fundación de la ciudad misma por la mano de algunos colonos griegos, que habrían establecido aquí un emporio comercial entre los siglos IX y VIII a. C. En el siglo I a. C. Megaride fue sede de un edificio secundario de la espléndida villa de Lucio Licinio Lúculo.​ En el siglo V se establecieron aquí algunos monjes basilianos fundando un convento dedicado inicialmente a San Salvador y, posteriormente, a San Sebastián. Por ese motivo el islote fue llamado Isolotto di San Salvatore (Islote de San Salvador). Hoy del convento solo queda la iglesia de San Salvador.​ Por la amenaza de una invasión normanda, en tardía época ducal, los monjes fueron traslados para que surgiera un fortín. Tras la conquista de Nápoles, los normandos confiaron al arquitecto Buono la transformación de fortín a fortaleza; este fue el embrión del Castel dell'Ovo. Mito de Parténope Los cultos religiosos en la época de la Nápoles griega se basaron en los que fueron importados por los fundadores, y por cierto uno de los más antiguos fue el culto de la sirena Parténope, ya conocido en Grecia oriental antes de la fundación de la ciudad. Según este mito, Parténope se dejó morir por el rechazo de Odiseo y su cuerpo, transportado a Megaride por el mar, fue enterrado ahí. Referencias
Îlot de Megaride

L'îlot de Megaride est l'ancienne petite île de Naples sur laquelle fut érigé le Castel dell'Ovo. Description Aujourd'hui l'îlot est relié à la terre ferme par un isthme gagné sur la mer. À l'origine Megaride était distante de seulement quelques mètres de l'antique ville de Neapolis (aujourd'hui Naples). Selon Strabon, l'île est à l'origine de la fondation de la cité par des colons provenant de Rhodes qui y auraient établi un comptoir commercial entre les IXe et VIIIe siècles av. J.-C.. Actuellement le château est entouré par un bourg caractéristique appelé Borgo Marinari, constitué en majeure partie de restaurants et de quelques maisons accessibles par la via Partenope. Les cultes religieux de l'époque grecque avaient été importés par les fondateurs. Un des plus anciens était le culte de la sirène Partenope, déjà connu en Grèce orientale avant la fondation de la cité Neapolis. Selon la mythologie, le corps de la sirène Partenope aurait été enterré à Megaride, transporté par la mer après qu'elle s'est laissée mourir face à l'indifférence d'Ulysse. Références (it) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en italien intitulé « Isolotto di Megaride » (voir la liste des auteurs). Voir aussi Articles connexes Naples Histoire de Naples Sites archéologiques de Naples Portail de la Campanie Portail des îles Portail de l’archéologie
Isolotto di Megaride

Megaride è una piccola isola di Napoli su cui sorge il Castel dell'Ovo. Storia Il castello è circondato ai basamenti da un caratteristico borgo di ristoranti e poche case chiamato Borgo Marinari al quale si può accedere tramite via Partenope. I culti religiosi in epoca greca si basarono su quelli importati dai fondatori e, certamente uno dei più antichi tra essi fu il culto della sirena Partenope, già noto in Grecia orientale prima della fondazione della città. Secondo un antico mito, già noto in Grecia orientale ancor prima della fondazione di Neapolis, il corpo della sirena Partenope fu sepolto a Megaride, essendo ella stata trasportata dal mare in quella zona, dopo essersi lasciata morire in seguito al rifiuto di Ulisse. A Megaride fu relegato Romolo Augustolo, ultimo imperatore romano d'Occidente, dopo la deposizione nel 476 d. C. In quest'isola naufragò secondo una tradizione Santa Patrizia di Costantinopoli nel suo viaggio dalla casa natale alla Terra Santa, ivi in una grotta diete vita ad un cenobio. Voci correlate Borgo marinari Castel dell'Ovo Partenope (mitologia) Siti archeologici di Napoli Altri progetti Wikiquote contiene citazioni sull'isolotto di Megaride
Safaripark Pombia

Der Safaripark in Pombia in Italien ist ein Tier-, Safari- und Freizeitpark. Er wurde im Jahr 1976 von Angelo Lombardi geschaffen und erstreckt sich über eine Fläche von 40 Hektar. Er beheimatet rund 600 Tiere. 1999 wurde der alte Park von Orfeo Triberti übernommen. Er besteht aus zwei voneinander getrennten Bereichen: dem Safari- und dem Freizeitpark. Lage Die Entfernung vom Flughafen Mailand-Malpensa beträgt etwa 25 km. Galerie Weblinks Homepage des Parks Einzelnachweise
Safari Park de Pombia

El Safari Park de Pombia es un parque de safari, zoo y parque de diversiones en Pombia, Piamonte, norte de Italia, creado por Angelo Lombardi en 1976, abarca una superficie de 400.000 metros cuadrados.​ Después del declive gradual de la vieja estructura, detectado por Orfeo Triberti, propietario desde 1999, el parque tomó su nombre actual y sometido a una notable recuperación y expansión en los años siguientes. El parque se compone de dos áreas distintas:. el parque de diversiones con sobre treinta atracciones, con animales en corrales o jaulas, y el parque safari donde los animales andan libres y pueden ser observados por los visitantes dentro de sus vehículos y mini locomotora eléctrica. El parque se ha llegado a un acuerdo de colaboración con la Facultad de Veterinaria de la Universidad de Turín en proyectos de investigación relativos a la patología y bienestar de los animales y la conservación de especies en peligro de extinción. Números del Parque Es grandes 400.000 m². Que alberga a unos 600 animales Se trata de 25 km de Aeropuerto de Milán-Malpensa Nacimiento del León Blanco En septiembre de 2004, después de 3 meses de embarazo, una pareja de leones blancos, llamados Flash y Moon, importados al Parque Safari por un zoológico alemán, dio a luz a su primera camada. Durante el parto, han surgido complicaciones que han requerido la intervención farmacológica y, en el segundo día, a la leona se había quitado los cachorros debido a la escasez de leche. A pesar del uso de incubadoras y el uso de la alimentación artificial, los cachorros se infectaron por un virus que los llevó a la muerte en menos de un mes.​ Dos años después, en 2006, de la pareja, nacido y sobrevive hasta la edad adulta, por la primera vez en Italia, una leona blanca, llamada Ashanti. La pequeña, como afirma el biólogo del parque, Cathrin Schröder, fue removida inmediatamente del atención parental de su madre, Moon no se preocupaba por ella, si el animal fue alimentado artificialmente por la leche en polvo de alto valor proteico.​ Galería de fotos Referencias Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Pombia Safari Park.
Pombia Safari Park

Pombia Safari Park is een safaripark, dierentuin en pretpark in Pombia, Piëmont, Noord-Italië, dat door Angelo Lombardi in 1976 werd opgericht onder de oorspronkelijke naam Zoo Safari. Het park bestrijkt een gebied van 40 hectare. Na de geleidelijke teloorgang van de oude dierentuin, in 1999 overgenomen door Orfeo Triberti, kreeg het park zijn huidige naam en onderging het in de daaropvolgende jaren herstel en uitgebreiding. In 2022 werd het park verkocht aan de familie De Rocchi. Nu bestaat het park uit twee duidelijke gebieden: het pretpark met ongeveer dertig attracties en het safaripark met ook een paar aparte verblijven. Het Safaripark heeft ook een samenwerkingsovereenkomst getekend met de Faculteit Diergeneeskunde van de Universiteit van Turijn voor onderzoeksprojecten die betrekking hebben op pathologie en welzijn van boerderijdieren en het behoud van bedreigde diersoorten. Galerij
Pombia Safari Park

O Pombia Safari Park é um parque de safári, zoológico e parque de diversões em Pombia, Piemonte, norte da Itália, criado por Angelo Lombardi em 1976; que se estende por uma área de 400.000 metros quadrados. Após o declínio gradual da antiga estrutura, adquirida por Orfeo Triberti, proprietário desde 1999, o parque passou por uma notável recuperação e expansão nos anos seguintes. O parque é composto por duas áreas distintas: a área de entretenimento e o parque de safári. O parque chegou a um acordo com a Faculdade de Medicina Veterinária da Universidade de Turim, em projetos de pesquisa relacionadas com a patologia e o bem-estar animal e conservação de espécies ameaçadas de extinção. Números de Parque É grande 400.000 m2. Ele abriga cerca de 600 animais É a 25 km de Aeroporto de Milão-Malpensa Nascimento do Leão branco Em setembro de 2004, depois de 3 meses de gravidez, um casal de Leão branco, chamados Flash e Moon, importados para o Parque Safári por um parque alemão, deu à luz a sua primeira ninhada. Durante o processo de nascimento, houve algumas complicações que necessitaram de intervenção farmacológica e a partir do segundo dia, à mãe, foram subtraídos os filhotes, devido a uma escassez de leite, e, apesar da utilização de incubadoras e lactação artificial, os filhotes contraiu um vírus, que teve a sua vida em menos de um mês. Dois anos depois, em 2006, pelo mesmo casal, uma leoa branca chamada Ashanti nasceu e sobreviveu até à idade adulta, pela primeira vez na Itália. Ashanti, como alegado pela bióloga do parque, Cathrin Schröder, foi imediatamente removida do cuidado parental, a mãe não se importava com ela, de modo que o animal foi artificialmente alimentada com um leite em pó com alto teor de proteína. Referências
Pombia Safari Park

Pombia Safari Park este un parc safari, grădină zoologică și parc de distracții în Pombia, Piemont, din nordul Italiei, creat de Angelo Lombardi în 1976; se întinde pe o suprafață de 400.000 m². Numerele de Parc Este vast 400.000 m2 Acesta găzduiește aproximativ 600 de animale Este de aproximativ 25 km de Aeroportul Internațional Milano-Malpensa Referințe
Помбия (сафари-парк)

Помбия (итал. Safari Park di Pombia) — сафари-парк, зоопарк и парк развлечений в муниципалитете Помбия, Пьемонт, северная Италия, созданный Анджело Ломбарди в 1976 году; занимает площадь в 400 тысяч м². В 1999 году парк, к тому времени уже обветшавший, приобрёл Орфео Триберти, начавший масштабные работы по его реконструкции. При этом владельце территория парка оказалась фактически разделена на две зоны: сафари-парк и зона развлечений. Сафари-парк имеет договор о сотрудничестве с факультетом ветеринарной медицины Туринского университета по проведению ряда научно-исследовательских проектов по, в частности, патологии сельскохозяйственных животных и предотвращению вымирания редких видов. Всего на территории парка обитает более 600 видов животных. Парк примечателен в том числе проживанием в нём пары белых львов (альбиносов), у которых рождались белые львы в 2004 и 2006 годах. В июле 2011 года при сафари-парке был основан некоммерческий фонд Sos Elephants, целью которого является сохранение популяции борнейского слона. Фотогалерея Примечания
Сафари Парк (Помбија)

Помбријски Сафари Парк је сафари парк, зоолошки врт и забавни парк у Помбрији у Пијемонту на северу Италије. Парк који је формирао Ангело Ломбарди 1976, простире се на површини од 400.000 квадратних метара. Референце Спољашње везе Званични сајт
Грументум

Грументум (Grumentum) е древен град в Лукания, Южна Италия. Намира се на един км от днешния град Грументо Нова в провинция Потенца, регион Базиликата. Разположен е на дясния бряг на река Агри (лат. Aciris) на височина 600 м. Местността е населявана от луканите през 6 век пр.н.е., но градът е основан от римляните през 3 век пр.н.е. По време на Втората пуническа война през 215 пр.н.е. римския консул Тиберий Семпроний Лонг печели битка при Грументум против Хано. През 207 пр.н.е. Ханибал прави града за своя главна квартира. При Грументум се провежда битката при река Метавър между Римската република и Картаген. Картагенският военачалник Хасдрубал Барка губи битката и живота си в сражението и градът е отново в римски ръце. По времето на Сула става римска колония и има голям амфитеатър, чиято арена е 60 x 63 м. Останали са останки от театър, терми (ок. 57 - 51 пр.н.е.), портик и улици, ориентирани на север. През 370 г. Грументум става епископско седалище. През 9-10 век е разрушен от сарацините. През 954 г. се построява нов град с името Saponara или Saponaria, от който произлиза днешния град Грументо Нова. Литература Liliana Giardino, Rosanna Restaino (Hrsg.): Grumentum. La ricerca archeologica in un centro antico. Mostra documentaria. Congedo, Galatina 1981 Външни препратки Снимки Архив на оригинала от 2016-01-04 в Wayback Machine. Page of the Basilicata Direction of Culture Архив на оригинала от 2011-07-22 в Wayback Machine. Area archeologica di Grumentum 40.283889, 15.906111
Grumentum

Grumentum (en grec antic Γρούμεντον) va ser una ciutat de Lucània (actualment sud d'Itàlia), situada a l'interior del país. No va ser un establiment grec sinó una ciutat dels lucans, precisament per estar situada a l'interior. No apareix a la història fins a la Segona Guerra Púnica, l'any 215 aC, quan el general cartaginès Hannó va ser derrotat sota les seves muralles per Tiberi Semproni Llong, segons diu Titus Livi. L'any 207 aC Hanníbal Barca, expulsat dels seus quarters d'hivern al Brutium, va passar a Lucània i es va establir a Grumentum, on es va enfrontar amb el cònsol Gai Claudi Neró i va sofrir una petita derrota. Sembla que la ciutat era lleial als cartaginesos i estava en mans d'Hanníbal però poc després, cap a l'any 206 aC, es va passar als romans. Grumentum no torna a aparèixer fins a la guerra social l'any 90 aC quan el pretor romà Publi Licini Cras es va refugiar a la ciutat després de ser derrotat pel general lucà Marc Lamponi. Poc després es creu que els aliats italians van ocupar la ciutat i els romans la van assetjar per un llarg període. Seguidament va ser municipi romà. Estrabó la defineix al seu temps com una ciutat petita i el Liber Coloniarum la qualifica només de prefectura. Per les inscripcions se sap que per un temps va tenir el rang de colònia durant l'Imperi i altres inscripcions esmenten el senat local i els magistrats, cosa que, juntament amb les ruïnes d'alguns edificis, fan pensar que tenia una certa importància durant aquell període. Apareix als Itinerarium fins al segle iv i va ser la seu d'un bisbe al menys fins al temps del papa Gregori el Gran (590 - 604). No se sap quan va ser destruïda. Inicialment es va pensar que estava situada a Chiaromonte, a l'esquerra del Siris (actual Sinno), però les seves ruïnes es poden veure a la dreta del riu Aciris (actual Agri) prop de la moderna Saponara. Les ruïnes les formen un amfiteatre, restes de muralles, i parts d'edificis; queden també les restes de carrers al mig dels edificis; s'han trobat nombroses inscripcions, monedes, joies i d'altres objectes. Referències
Grumentum

Grumentum (starořecky Γρούμεντον) bylo starověké římské město ve vnitrozemí Lukánie, kde se nyní rozkládá město Grumento Nova, asi 50 km jižně od Potenzy. Hlavní veřejné budovy antického města byly vykopány a jsou ve výborném stavu. Dějiny První lukánské osídlení v této oblasti pochází z 6. století př. n. l. Místo bylo založeno Římany ve 3. století př. n. l. během samnitských válek jako opevněný opěrný bod. Pozice byla vybrána ke kontrole důležitých cest (jedna z nich se ke konci 2. století př. n. l. stala via Herculia). V roce 215 př. n. l. byl pod jeho hradbami v bitvě s Římany poražen kartaginský vojevůdce Hanno, ale v roce 207 př. n. l. si z něj Hannibal učinil své hlavní sídlo. Za spojenecké války to byla silná pevnost a zdá se, že byla v různých obdobích konfliktu držena střídavě oběma znepřátelenými stranami, ale byla také vypleněna italickými kmeny. Asi v Sullově době, nejpozději však za Augusta, se stala kolonií a nabyla jisté důležitosti. V roce 312 zde byl umučen svatý Laverius. Ještě v roce 370 se Grumentum stalo biskupstvím, ale brzy poté začalo být opouštěno. Kvůli saracénským nájezdům v 9. a 10. století bylo v roce 954 založeno nedaleko nové město (Saponara nebo Saponaria, moderní Grumento Nova). Poloha Místo se rozkládalo na horském hřebenu na pravém břehu řeky Aciris (dnešní Agri) asi 600 m nad hladinou moře, přibližně jeden kilometr od současného města Grumento Nova, které leží mnohem výše v 772 m n. m. Mezi jeho zachovalé zbytky patří ruiny velkého amfiteátru (aréna 62,5 x 60 m) z 1. století př. n. l., jediného v Lukánii. Jsou zde také pozůstatky divadla. Dochované nápisy zachycují opravu městských hradeb a stavbu termálních lázní (z nichž byly nalezeny pozůstatky) v letech 57–51 př. n. l., stavbu portiku v roce 43 př. n. l., jehož pozůstatky je možné vidět podél starověké silnice v pravém úhlu k hlavní silnici, která protínala Grumentum z jihu na sever. Dále se zde kromě domu s mozaikami ze 4. století nacházely i dva malé chrámy z doby principátu. Za městskými hradbami byly odkryty monumentální hrobky, starokřesťanská bazilika a akvadukt. Jeho zdroj pramenil asi 5 km jižněji a vstupoval do města na jižní straně náhorní plošiny. Vedl vodu do městské cisterny (castellum aquae), jejíž ruiny se dochovaly. Mnoho místních nálezů je uloženo v archeologickém muzeu města Grumento Nova. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Grumentum na anglické Wikipedii. Literatura ASHBY, Thomas. Encyclopædia Britannica. In: CHISHOLM, Hugh. 11. vyd. [s.l.]: Cambridge University Press, 1911. Dostupné online. Svazek 12. Kapitola Grumentum, s. 639. (anglicky) Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Grumentum na Wikimedia Commons Archeologico Nazionale dell’Alta Val d’Agri di Grumento Nova Archivováno 8. 3. 2023 na Wayback Machine. (italsky) Il parco archeologico di Grumentum (italsky)
Grumentum

Grumentum ist der Name einer antiken Stadt in Lukanien, Süditalien. Ihre Lage im Zentrum der heutigen Region Basilicata entspricht ungefähr dem heutigen Grumento Nova. Etwa 50 km nördlich liegt das antike Potentia und in dessen Nähe die heutige Bezirksstadt Potenza. Grumentum lag am rechten Ufer des Flusses Agri (lat. Aciris) auf etwa 600 Meter Höhe, während die Neustadt einen Kilometer entfernt auf fast 800 m Seehöhe liegt. Die Stadt dürfte keine griechische Kolonie, sondern lukanisch und kaum jünger als Rom sein. Das fruchtbare Umland war oft umkämpft und ist manchmal von Erdbeben betroffen. Im Jahr 215 v. Chr. wurden hier die Karthager unter Hanno dem Großen geschlagen, und 207 erwählte es Hannibal zu seinem Hauptquartier. Im selben Jahr kam es bei der Schlacht von Grumentum wieder in römische Hand. Im römischen Bürgerkrieg war Grumentum stark befestigt und zeitweilig in der Hand beider Parteien. Zur Zeit Sullas wurde es römische Colonia und hatte gewisse Bedeutung und ein großes Amphitheater, dessen Arena beachtliche 60 × 63 m misst. Es ist neben Paestum das einzige derartige Bauwerk in Lukanien. Die jetzige Ruinenstadt zeigt auch Reste eines Theaters und von Thermen (ca. 57 – 51 v. Chr.), einen ähnlich alten Portikus und ein rechtwinkliges, nach Norden orientiertes Straßennetz. Literatur Liliana Giardino, Rosanna Restaino (Hrsg.): Grumentum. La ricerca archeologica in un centro antico. Mostra documentaria. Congedo, Galatina 1981 (nicht ausgewertet). Christian Laes, Alfredo Buonopane (Hrsg.): Grumentum. The Epigraphical Landscape of a Roman Town in Lucania. Brepols, Turnhout 2020 (nicht ausgewertet). Weblinks Bildergalerie
Грумент

Грумент — древний город в центре Лукании, там, где сейчас находится коммуна Грументо-Нова, 50 км к югу от Потенцы по прямой дороге через Анксия, и 80 км по Виа Геркулия, в точке разветвления дорог на восток до Гераклеи Лукании. История Первые поселения луканов в этой области датируются VI веком до н. э., однако город был основан римлянами в III в. до н. э., в ходе Самнитских войн, в качестве укреплённого аванпоста. В 215 г. до н. э. полководец карфагенян Ганнон потерпел поражение под его стенами, а в 207 г. до н. э. Ганнибал сделал его своей штаб-квартирой. В ходе Союзнической войны был мощной крепостью, которая, впрочем, несколько раз переходила из рук в руки. Город стал колонией во времена Суллы, или, самое позднее, — в эпоху Августа, и, видимо, имел некоторое значение. В 370 г. Грумент стал резиденцией епископа, но вскоре после этого пришёл в запустение. Для защиты от набегов сарацин (в IX—X веках), в 954 г. был построен новый город (Сапонара или Сапонариа, современный Грументо-Нова). Место находится на правом берегу реки Агри, на высоте около 600 м над уровнем моря, ниже современного Грументо-Нова, который расположен выше (772 м). Руины города включают обширный амфитеатр (арена 62,5×60 м, I век до н. э.), единственный в Лукании. Имеются также развалины театра. Документы сохранили записи о ремонте городских стен и строительстве в 57-51 гг. до н. э. терм, следы которых также обнаружены; строительстве в 43 г. до н. э. портика, остатки которого видны вдоль древней дороги, проходившей через Грумент с юга на север. Также имеется домус с мозаикой IV века и два небольших храма времён империи. За пределами стен обнаружены монументальные гробницы, раннехристианская базилика и акведук. Многие находки можно увидеть в Археологическом музее рядом с зоной раскопок. Примечания Ссылки Информация о Грументе, предлагаемая Agenzia di Promozione Territoriale di Basilicata Архивная копия от 30 сентября 2015 на Wayback Machine Информация о музее Museo Archeologico Nazionale dell’Alta Val d’Agri di Grumento Nova, предлагаемая тем же Agenzia di Promozione Territoriale di Basilicata Архивная копия от 25 августа 2016 на Wayback Machine Официальный веб-сайт музея 'Museo Archeologico Nazionale dell’Alta Val d’Agri di Grumento Nova' (итал.) Описание Грумента на веб-сайте Parco Nazionale dell’Appennino Lucano Val d’Agri — Lagonegrese (итал.) Фотографии Грумента
Grumentum

Grumentum var en stad under antiken mitt i regionen Lukanien i södra Italien. Den ligger i kommunen Grumento Nova, ungefär 50 kilometer söder om Potenza. Lukanerna bosatte sig på platsen på sexhundratalet f.Kr. men staden Grumentum grundades under de samnitiska krigen av romarna. År 215 f.Kr. besegrades den kartagiska generalen Hanno d.ä.:s här (under slaget vid Grumentum) och år 207 gjorde Hannibal Grumentum till sitt högkvarter. Staden nämns i termer av en stark befästning under Bundsförvantskriget. Båda sidor tycks ha hållit Grumentum vid olika tidpunkter under kriget. Grumetum blev senare en koloni, kanske under Sulla, och den tycks ha haft viss betydelse. Staden blev ett biskopssäte år 370, men övergavs kort därefter. Som en konsekvens av saracenernas härjningar grundades den nya staden Saponaria/Saponara - dagens Gruento Nova - år 954. Lämningarna efter Grumentum ligger ungefär 600 meter över havet på högra sidan av floden Agri (latin: Aciris). Vissa lämningar finns bevarade: en stor amfiteater, en teater, en gammal väg, ett domus med mosaiker samt två tempel. Vissa lämningar finns också bevarade på Grumento Novas arkeologiska museum. Se även Andra städer i Lukanien: Metapontum, Heraclea, Siris, Paestum, Potentia, Bantia, Acheruntia, Muranum, Atina, Strapellum, Popilii, Tegianum Pandosia, Cosilinum, Eburi, Volcei. Andra städer längs Via Herculea: Aequum Tuticum, Venusia, Potentia, Semuncla, Nerulum Referenser Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, tidigare version.