NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Province of Cosenza

The province of Cosenza (Italian: provincia di Cosenza) is a province in the region of Calabria in southern Italy. Its capital is the city of Cosenza. It has a population of 667,134 in an area of 6,709.75 square kilometres (2,590.65 sq mi) across its 150 municipalities. The province of Cosenza contains a community of Occitan language (also known as Langue d'oc) speakers in Guardia Piemontese: it was formed by Vaudoi or Waldensian movement members, who moved to Cosenza to avoid religious persecution, in the 13th and 14th centuries. Many of the Arbëreshë Albanians of Italy live in the province, since arriving in the 16th century to flee the religious persecution undertaken by the Ottoman Empire. History The first traces of human settlement in the area date from the early Palaeolithic period. These sites include the Romito Cave at Papasidero, including wall paintings of bovidae. Cosenza began as a settlement of the Italic Bruttii tribe, and became their capital before the Romans invaded the area. The town was conquered by the Romans in 204 BC and was named Cosentia. Starting from the 8th century BC, the current provincial area became part of the so-called Greater Greece, or Magna Graecia (Latin). Greek cities, including Sibari and Pandosia, were mostly located on the coastal area and at the foot of the Pollino massif. King of the Visigoths Alaric I conquered the region during the later stages of the Western Roman Empire and according to legend, Alaric I is buried in Cosenza along with a large treasure hoard. Later Cosenza fell under the rule of the Byzantine Empire for a brief period of time, before being conquered by the Lombards, as part of the Duchy of Benevento. Roger II of Sicily made it the capital of Terra Giordana in the 12th century. In Modern times, as part of the Kingdom of Naples and later of the Kingdom of Two Sicilies, the province remained mostly a rural area devoted to agriculture and animal husbandry. Feudalism was abolished only in the 19th century. The area was also seat to several forms of brigandage during the centuries. Municipalities The province has 150 municipalities: Demographics As of 2026, the population is 667,134, of which 49.2% are male, and 50.8% are female. Minors make up 14.5% of the population, and seniors make up 25.4%. Immigration As of 2025, immigrants make up 9.2% of the population. The 5 largest foreign countries of birth are Romania, Germany, Argentina, Morocco, and Brazil. Government List of presidents See also Amantea Castle Lake Passante References External links Official website (in Italian)
Provincia de Cosenza

La provincia de Cosenza (en italiano: Provincia di Cosenza) es una de las cinco provincias que componen la región italiana de Calabria. Su capital también se llama Cosenza. El presidente de la provincia es Rosaria Succurro (2022). Población (censo de 2009): 734 533 Superficie (km²): 6650 Densidad de población: 113 Código postal de su capital: 87100 Situación geográfica Limita al norte con la región de Basilicata, con el mar Jónico al este, con la provincia de Crotona y la provincia de Catanzaro al sur y con el mar Tirreno al oeste. Localidades principales Acri, Altomonte, Amantea, Belmonte Calabro, Bocchigliero, Cassano allo Ionio, Castrovillari, Cetraro, Corigliano Calabro, Cosenza (la capital), Diamante, Morano Cálabro, Paola, Praia a Mare, Rossano, San Giovanni in Fiore, Scalea, Síbari, Rocca Imperiale, Trebisacce, Spezzano Albanese, Terme Luigiane y Verbicaro, Villapiana Véase también Magna Grecia Reino de las Dos Sicilias o Reino de Nápoles Historia de Italia Municipios de la provincia de Cosenza Referencias Enlaces externos Guía de Viaje de la ciudad de Cosenza Cosenza (en italiano)
Cosenza megye

Cosenza Olaszország Calabria régiójának egyik megyéje. Székhelye Cosenza város. Fekvése Cosenza megye a Calabriai-félsziget északi részét foglalja el. Északon Basilicata régió határolja, keleten a Tarantói-öböl, délen Crotone és Catanzaro megye, nyugaton pedig a Tirrén-tenger. A megyét hosszanti irányban átszeli a Calabriai-Appenninek vonulata. Északi részét a Pollino-masszívum foglalja el, déli részét pedig a Sila-fennsík (legmagasabb pontja az 1930 m-es Monte Botte Donato). Egyetlen nagy kiterjedésű síkvidéke a Szübariszi-síkság a Tarantói-öböl partján. Legjelentősebb vízfolyása a Crati és a Neto (mindkettő a Tarantói-öbölbe torkollik). További jelentős vízfolyás a Lao, Coscile és Mucone. A vízfolyások általában rövidek, a lehulló csapadékmennyiség függvényében változó vízhozammal. Mivel a forrás és torkolat között nagy a szintkülönbség, a folyók vizét elektromos áram előállítására is felhasználják. A megye éghajlata mediterrán, száraz nyarakkal, csapadékos telekkel, a Calabriai-Appenninek magasabb területein azonban mérsékeltebb, hegyvidéki. Gazdasága A világ cédrátcitrom (Citrus medica) termesztésének jelentős hányada a Cosenza megye nyugati partvidékén fekvő Riviera dei Cedrin, elsősorban Diamante és Santa Maria del Cedro körül összpontosul. A cédrátcitrom nagyméretű, vastag héjú gyümölcsét főként a cukrászatban és különleges likőrök alapanyagaként használják. A cédrátcitrom ezenkívül a zsidó szukkót ünnep négy különböző növényből készült ünnepi csokrának egyik, előírt kelléke. A gyümölcs érésekor a rabbik által kiválogatott, magas áron felvásárolt, egyenként becsomagolt, hibátlan terméseket – mely az össztermelés kb. egyötödét teszi ki – a zsidó közösségek számára exportálják. Fő látnivalók természeti látnivalók: Pollino Nemzeti Park Sila Nemzeti Park kulturális helyszínek: Cosenza óvárosa Szübarisz romjai Cassano all’Ionio mellett a paolai Szent Ferenc-szentély Amantea óvárosa Belmonte Calabro vára Corigliano Calabro vára Rocca Imperiale vára San Lorenzo del Vallo vára San Marco Argentano normann tornya Községek (comuni) Gasztronómia Cédrátcitrom hozzáadásával készített likőr (liquore di cedro), csokoládé (cioccolato di cedro) és tésztafélék. Csípős paprika (peperoncino) hozzáadásával készített ételek, tésztafélék, csokoládék, likőrök, fagylaltok gazdag választéka, elsősorban a paprikafesztiváljáról is nevezetes Diamante településen. Jegyzetek Források Rotter, Ekkehart (2009). Kalabrien, Basilikata. Dumont Reiseverlag, Ostfildern. ISBN 978-3770155415. Blanchard, Paul (2007). Southern Italy (angol nyelven). London: Somerset Books Company. ISBN 9781905131181. További információk Cosenza megye honlapja Archiválva 2005. február 6-i dátummal a Wayback Machine-ben
Cosenza (provincie)

Cosenza is een provincie die gelegen is in de Zuid-Italiaanse regio Calabrië. In het noorden grenst ze aan de provincies Potenza en Matera die tot de regio Basilicata behoren. In het zuiden liggen de Calabrese provincies Catanzaro en Crotone. Cosenza wordt aan twee zijden door de zee begrensd; de Tyrreense Zee in het westen en de Ionische Zee in het oosten. Territorium Het noorden van Calabrië waarin de provincie gelegen is is een erg bergachtige streek. In het noordelijkste puntje ligt het massief van de Pollino en in het midden van de provincie de bergketens van de Sila. Kenmerkend voor de Sila zijn de grote bergmeren. Beide gebergten zijn tot nationaal park verklaard. De Piana di Sibari is de enige laagvlakte van het gebied. De twee kusten hebben overwegend zandstrand, vooral de Tyrreense kust is belangrijk voor het toerisme. Bezienswaardigheden De hoofdstad Cosenza behoort tot de mooiste steden van Calabria. Het historische centrum ligt op een afstandje van het hedendaagse centrum. In de Via Telesio, waar ook de Dom staat, heeft de tijd stil gestaan. De tweede stad van de provincie, Rossano, is gelegen nabij de laagvlakte van Sibari. Het heeft een mooie ligging op een 270 meter hoge rots boven de Ionische zee. De stad was ooit een van de belangrijkste byzantijnse centra van de regio. Uit die periode zijn in de stad nog een aantal bouwwerken te vinden zoals de kerken San Marco en San Panaghi. De Sila is zeer belangrijk voor het toerisme. In de winter kan er op sommige plaatsen geskied worden. 's Zomers is het vooral een wandelgebied, de lokale bevolking zoekt er dan ook vaak verkoeling in de dichte bossen en bij de grote meren. In de Sila komen veel zeldzame dieren voor, waaronder de wolf. die het symbool is van het nationale park. Het toerisme aan de kusten is goed ontwikkeld, vooral aan de Ionische zijde. De belangrijkste badplaatsen zijn hier Amantea, Paola en vooral Diamante. Externe links Provincie Cosenza Nationaal Park Sila Nationaal Park Pollino Foto's
Prowincja Cosenza

Prowincja Cosenza (wł. Provincia di Cosenza) – prowincja we Włoszech. Nadrzędną jednostką podziału administracyjnego jest region (tu: Kalabria), a podrzędną jest gmina. Liczba gmin w prowincji: 155. Mniejszości W prowincji Cosenza funkcjonuje duża wspólnota ludzi mówiących językiem oksytańskim. Wywodzą się oni z Waldensów, którzy przybyli do Kalabrii w XIII i XIV wieku, celem ucieczki od prześladowań religijnych. W prowincji funkcjonuje także duża mniejszość Arboreszów, czyli uchodźców z Albanii, którzy nie godzili się z prowadzoną przez Osmanów Islamizacją. Historia Tereny Cosenzy w czasach przed podbojem rzymskim były miejscem osiedlenia plemienia Brucjów. Ok. V wieku p.n.e. Brucjowie zorganizowali się w państwo ze stolicą w Cosenzy - współczesnej stolicy prowincji. Miasto to zostało zajęte przez Rzymian w 204 r. p.n.e. i nazwane Cosentia. Tereny te zostały zajęte na przełomie IV i V wieku n.e. przez Wizygotów pod wodzą króla Alaryka I, a następnie przechodziły pod panowanie bizantyjskie i longobardzkie (weszły w skład Księstwa Benewentu). W 986 i 1009 roku doszło do najazdów muzułmańskich na tereny późniejszej prowincji. Król Sycylii Roger II uczynił miasto Cosenza stolicą Terra Giordana w XII wieku. Wtedy także rozpoczął się najbardziej dynamiczny rozwój miasta, aż do osiągnięcia statusu największego miasta Kalabrii. Zostało ono jednak zniszczone przez serię trzęsień ziemi, z których najsilniejsze było w 1908 roku. Infrastruktura Prowincja jest istotnym węzłem komunikacyjnym - przebiegają przez nią m.in. włoska autostrada A2, oraz trasa europejska E45. Zobacz też Włochy Przypisy
Cosença (província)

Cosença (em italiano: Cosenza) é uma província italiana da região da Calábria com cerca de 733 797 habitantes, densidade de 110 hab/km². Está dividida em 155 comunas, sendo a capital Cosença. Faz fronteira a norte com a Basilicata (província de Potenza e província de Matera), a este com o mar Jónico, a sul com província de Crotone e província de Catanzaro e a oeste com mar Tirreno. Ver também Lista de comunas na província de Cosença Referências Ligações externas «Página oficial»
Козенца (провинция)

Козенца (итал. Provincia di Cosenza, сиц. pruvincia di Cusenza, окс. Província de Cosença) — провинция в Италии, в регионе Калабрия. Физико-географическая характеристика Провинция Козенца расположена между Тирренским морем на западе и Ионическим морем на востоке. Южнее её находятся провинции Катандзаро и Кротоне, а севернее — регион Базиликата. Рельеф провинции гористый, она проходит через горный массив Поллино на севере и плато Сила-Гранде на юге, ещё одной горной особенностью является Сила-Грека. Характерными представителями равнин и долин провинции являются равнина Сибари и долина Крати. На территории провинции расположена часть национального парка Сила, а также национальный парк Поллино. Столицей провинции является город Козенца. Население Козенца является одной из самых населённых провинций страны. По данным переписи населения 1881 года в провинции проживало 451,185 человек, 1901 года — 503,329 человек. На 1 январе 2014 года по данным национального института статистики население провинции составляло 719,345 человек, из них женщин — 368,004, мужчин — 351,341. В провинции находится 155 населённых пунктов: Культура Норманский замок Hohenstaufen, расположенный на вершине холма, является основной достопримечательностью столицы провинции — одного из старейших городов Италии. Замок Корильяно (итал. Castello di Corigliano) — расположен в городе Корильяно-Калабро. Примечания
Козенца (округ)

Округ Козенца (итал. Provincia di Cosenza) је округ у оквиру покрајине Калабрија у јужном Италији. Седиште округа и покрајине и највеће градско насеље је истоимени град Козенца. Површина округа је 6.650 км², а број становника 733.309 (2008. године). Природне одлике Округ Козенца чини северни део историјске области Калабрија. Он се налази у јужном делу државе, са изласком на Јонско море на истоку и на Тиренско море на западу. Подручје округа представља и везу полуострва Калабрије са апенинским копном. Већи део округа је планински - крајње јужни део планинског ланца Апенина. Он је пресечен дубоком долином реке Крати, која тече од југа ка северу и која представља жилу-куцавицу округа. Становништво По последњим проценама из 2008. године у округу Козенца живи преко 730.000 становника. Густина насељености је средње велика, око 110 ст/км². Најбоље насељена је средишња долина реке Крати, где се налази и главни град Козенца. Остали део округа, који иако има дугу обалу, је изразито планински, па стога и ретко насељен и слабо развијен. Поред претежног италијанског становништва у округу живе и омањи број досељеника из свих делова света. Општине и насеља У округу Козенца постоји 155 општина (итал. Comuni). Најважније градско насеље и седиште округа је град Козенца (70.000 ст.) у јужном делу округа. Други по величини је град Кориљано Калабро (40.000 ст.) у средишњем, а трећи Росано (38.000 ст.) у источном делу округа. Спољашње везе www.provincia.cosenza.it Званична страница округа Козенца Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (6. фебруар 2005)
Cosenza (provins)

Cosenza är en provins i regionen Kalabrien i Italien. Cosenza är huvudort i provinsen. Provinsen bildades 1860 ur provinsen Calabria Citeriore när Kungariket Sardinien annekterade Kungariket Bägge Sicilierna. Vid Tyrrenska havet ligger bland annat staden Campora San Giovanni. Administration Provinsen Cosenza var indelad i 155 comuni (kommuner), efter ändringen 2017 när kommunen Casali del Manco bildades genom en sammanslagning av de tidigare kommunerna Casole Bruzio, Pedace, Serra Pedace, Spezzano Piccolo och Trenta var det 151. När kommunen Corigliano-Rossano bildades 2018 genom en sammanslagning av kommunerna Corigliano Calabro och Rossano blev det 150. All kommuner finns i lista över kommuner i provinsen Cosenza. Referenser
Козенца (провінція)

Провінція Козе́нца (італ. Provincia di Cosenza) — провінція в Італії, у регіоні Калабрія. Площа провінції — 6 650 км², населення — 733 638 осіб. Столицею провінції є місто Козенца. Географія Межує на півночі з регіоном Базиліката (провінцією Потенца і провінцією Матера), на півдні з провінцією Катандзаро і провінцією Кротоне. Основні муніципалітети Найбільші за кількістю мешканців муніципалітети (ISTAT): Історія Економіка Демографія Примітки
Chiesa di San Martino di Tours (Alpignano)

La chiesa di San Martino di Tours è un importante luogo di culto cattolico di Alpignano, in provincia di Torino, sede dell'omonima parrocchia dell'arcidiocesi di Torino. Storia e descrizione L'attuale chiesa è il rifacimento di una chiesa del secolo precedente, venne edificata nel 1695 grazie al potente influsso della Confraternita di Santa Croce, ma soltanto nel 1807 fu restaurata ed ampliata e convertita in parrocchia. Al suo interno sono conservate una pregevole Madonna, opera di Stefano Maria Clemente, ed un Crocifisso in legno del XVIII secolo, realizzato dallo scultore Carlo Giuseppe Plura, dono di Vincenzo Revelli. Il medaglione centrale della volta, rappresentante la Vergine e i due patroni di Alpignano San Giacomo e San Martino, venne realizzato, verso la metà del XIX secolo, da un allievo del Revelli, Giovanni Enea Coda. Pregevole è pure il paliotto d'altare in stuccoforte del XVIII secolo, attribuibile da un punto di vista stilistico alla scuola ligure, rappresentante San Martino di Tours. Tale paliotto originariamente apparteneva al patrimonio dell'antica parrocchia dedicata a San Martino, ora Cappella dei Caduti, una piccola chiesa in stile romanico, citata per la prima volta nel 1031 in un documento dell'Abbazia della Novalesa. La chiesa fu costruita ed ingrandita in distinti momenti; il campanile è la parte più antica, mentre ad epoche successive risale la cappella laterale con le sue arcate a sesto acuto che poggiano su monumentali pilastri cilindrici. La chiesetta ha subito nel tempo restauri incongrui che ne hanno di fatto snaturato il carattere primitivo. A breve distanza dalla chiesa una torre in laterizio di origine medioevale è stata adattata a campanile. L'organo a canne della chiesa è stato costruito nel 1903 da Achille Baldi ed è racchiuso entro una cassa neoclassica. A trasmissione mista, meccanica per i manuali, pneumatico-tubolare per i registri, ha due tastiere di 58 note ciascuna e pedaliera dritta di 27 note. Note Voci correlate Alpignano San Martino di Tours Arcidiocesi di Torino Altri progetti Wikibooks contiene testi o manuali sulla disposizione fonica dell'organo a canne Wikimedia Commons contiene immagini o altri file sulla chiesa di San Martino di Tours Collegamenti esterni diocesi.torino.it, Le parrocchie dell'Arcidiocesi - S. Martino Vescovo, su www4.diocesi.torino.it. URL consultato il 29 giugno 2013 (archiviato dall'url originale l'8 marzo 2011).li
San Domenico Maggiore (Taranto)

A San Domenico Maggiore, Taranto városának második legjelentősebb temploma a San Cataldo-katedrális után. 1302-ben épült egy korábbi, 1228-ban elhagyott bizánci stílusú bencés templom és kolostor helyén. Leírása A gótikus homlokzatát egy rózsablak és kétszintű barokk lépcsőfeljáró díszíti (melyet a 18. században építettek hozzá). A latin kereszt alaprajzú templom látnivalói a díszesen faragott kazettás mennyezet valamint a barokk főoltár. Források Rotter, Ekkehart (2007). Apulien. Dumont Reiseverlag, Ostfildern. ISBN 978-3-7701-4314-6. Nyerges László: Puglia tartomány. Budapest: Dekameron Könyvkiadó. 2004. = Dekameron Útikönyvek, ISBN 963933156-2
Santa Maria della Carità, Naples

Santa Maria della Carità (also called La Giorgia) is a church located on Piazza Carità in Naples, Italy. History The church was founded in the 16th century, circa the plague year of 1550 or just before. It was attached in 1627 to the Pii Operai Catechisti Rurali who abandoned the building in 1633, when their founder, Carlo Carafa died and the building was transferred to a Congregation of Nobili (aristocrats). The church and conservatory were suppressed during the Napoleonic occupation. Reopened in 1823, with the nickname of la Giorgia, and was transferred to the care of the Congregation of the Rosary. The church was reconstructed in the 19th century, and in so, destroyed many of the frescoes of Andrea Malinconico. Also lost was an altarpiece of the Holy Family by Giulio Romano given to the church by Pope Paul III. A fire in 1960 further destroyed part of the church and paintings. Bibliography Gennaro Aspreno Galante, Le Chiese di Napoli. Guida sacra della città di Napoli, 19th century.
Santa Maria della Carità (Nápoly)

A Santa Maria della Carità templom Nápoly történelmi központjában. Története A templomot a 16. században alapították, bár a történészek soraiban nincs egyetértés erről. 1627-ig a Carlo Carafa által alapított Pii Operai Catechisti Rurali kongregáció birtokolta. 1633-tól egy nemesi kongregáció vette át. 1694-ben az egyházközség plébániatemploma a közeli San Liborio lett. A francia uralom idején a Nápolyi Királyságban (19. század elején) a templomot felszámolták, s csak a királyság visszaállítása után nyitották meg ismét 1823-ban. A templomot a 19. századi hagyományoknak megfelelően újították fel. Festményeit Andrea Malinconico, Pietro Arena és Santolo Cirillo festették. Az eredeti oltárkép a francia uralom idején elveszett. Miután a San Liberiót bezárták, ismét plébániatemplommá vált. Források Blanchard, Paul (2007). Southern Italy (angol nyelven). London: Somerset Books Company. ISBN 9781905131181. Dombi József: Nápoly. (hely nélkül): Panoráma Kiadó. 1978. ISBN 963-243-120-0 New Guide to Naples and Surrounding Area, ISBN 88-8180-084-5 http://www.inaples.it További információk A Wikimédia Commons tartalmaz Santa Maria della Carità témájú kategóriát.
Кула и Дом „Горани“

Кула „Горани“ (на италиански: Torre dei Gorani) е кула, датираща от XI – XII век, доказателство за местоположението на разрушения Дворец „Горани“ (Palazzo Gorani). Намира се на ул. „Горани“ № 4 в Милано, Северна Италия. История и архитектура Носи името на миланското благородническо семейство, от чийто дворец днес е останал само бароковият портал и някои периметърни стени, които сега са в руини. Сградата е напълно разрушена от бомбардировките през Втората световна война през 1943 г. Съседната кула „Горани“ е единствената оцеляла от кулите на миланските семейства от Средновековието. Тя е изградена от теракотени тухли без мазилка: на горните етажи последният етаж е украсен с двуаркови и триаркови прозорци с кръгли арки, и малка лоджия. Днес е затворена за посещения и е частна собственост. Източници Torre e Casa dei Gorani (resti), на уебсайт Lombardia Beni Culturali, посетен на 8 август 2022 г. Вижте също Вили и дворци в Милано Милано Синьория Милано
Casa e Torre dei Gorani

La Torre dei Gorani è una torre risalente all' XI secolo, testimonianza della sede del distrutto Palazzo Gorani, situata a Milano, in via Gorani. Storia e architettura Il palazzo sorgeva lungo la via omonima ed è andato completamente distrutto dai bombardamenti della seconda guerra mondiale nel 1943. Del palazzo sopravvive anche il portale barocco e qualche muro perimetrale oggi in rovina: la torre è una delle ultime testimonianze delle tante torri dei palazzi che ornavano Milano nel medioevo. La torre è in mattoni di cotto senza intonaco: dei piani alti, l'ultimo piano è ornato da finestre bifore e trifore con archi a tutto sesto. Voci correlate Ville e palazzi di Milano Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Casa e Torre dei Gorani Collegamenti esterni Casa e Torre dei Gorani, su LombardiaBeniCulturali, Regione Lombardia.
Галезе

Галѐзе (на италиански: Gallese) е малко градче и община в Централна Италия, провинция Витербо, регион Лацио. Разположено е на 135 m надморска височина. Населението на общината е 3200 души (към 2010 г.). Източници Външни препратки Уебсайт на общината Архив на оригинала от 2010-03-27 в Wayback Machine.
Gallese

Gallese ist eine italienische Gemeinde in der Provinz Viterbo in der Region Latium mit 2558 Einwohnern (Stand 31. Dezember 2024). Sie liegt 91 Kilometer nördlich von Rom. Geographie Gallese liegt im Tal des Tiber. Bevölkerung Die Bevölkerungsentwicklung von 1871 bis 2021: Politik Danilo Piersanti (Lista Civica: Gallese Futuro) wurde am 5. Juni 2016 zum neuen Bürgermeister gewählt. Persönlichkeiten Marinus I. (Papst von 882 bis 884) Famian von Gallese (1090–1150), Heiliger des Zisterzienserordens und Schutzpatron der Stadt Marco Scacchi (um 1602 – 1662), Kapellmeister und Komponist Ennio Fantastichini (1955–2018), Schauspieler Einzelnachweise Weblinks Gemeinde (italienisch) Gallese auf www.comuni-italiani.it (italienisch)
Gallese

Gallese is an Italian comune (municipality) in the Province of Viterbo, 35 kilometres (22 mi) from Viterbo. It was taken by Duke Thrasimund II of Spoleto in 737 or 738, at which time it was essential to communications between Rome and Ravenna and had a large fortress. Pope Marinus I (882–884) was a native of Gallese, as was Pope Romanus, who was head of the Catholic Church in 897. References
Gallese

Gallese est une commune italienne de la province de Viterbe dans la région Latium en Italie. Monuments et patrimoine Cathédrale de Gallese Tombe falisque Profiri Administration Hameaux Communes limitrophes Calvi dell'Umbria, Civita Castellana, Corchiano, Magliano Sabina, Orte, Otricoli, Vasanello, Vignanello Personnalités nées à Gallese Ennio Fantastichini Marin Ier Romain (pape) Marco Scacchi Notes et références Portail du Latium