Неаполь

Неа́поль (італ. Napoli, неап. Nàpule, від грец. Νεάπολη < Νέα Πόλις — «нове місто», сиц. Nàpuli) — місто в Італії, адміністративний центр регіону Кампанія. Розташований на відстані близько 190 км на південний схід від Рима. Населення — 978 399 осіб (2014). Є третім за чисельністю містом Італії після Рима і Мілана. Головне щорічне свято міста — день покровителя святого Януарія — відзначається 19 вересня. Місто розташоване між двома районами вулканічної активності: гора Везувій на сході і Флегрейські Поля на північному заході. Останнє виверження Везувію відбулося у березні 1944 року. 1980 року землетрус пошкодив Неаполь і його передмістя, і з того часу місто Поццуолі страждає від брадізму (явища, пов'язаного з опусканням або підйомом землі). Історія Частина історії докладніше: Неаполітанське герцогство Неаполітанське королівство Неаполітанська республіка Неаполь був заснований грецькими поселенцями (переселенцями з острова Родос) як колонія приблизно в VIII ст. до н. е. Перша назва — Парфеноб, на честь сирени Партенопи з грецької міфології, яка жила в цих місцях. Тут пропливав корабель Одіссея, який перехитрив сирен — Партенопа не пережила ганьби і покінчила життя самогубством. На місці її могили і було засноване перше місто Партенопея. Власне Неаполь був заснований пізніше, приблизно у V ст. до н. е. поруч з Партенопеєю, яку після цього стали називати Палеполіс [старе місто]. Згодом він підпадає під володіння Римської імперії. В 476 році у фортеці Кастель-дель-Ово було ув'язнено останнього римського імператора Ромула Августула. В VI столітті Неаполь було завойовано Візантійською імперією, під час спроби Юстиніана І відновити колишню Римську імперію. В 1039 році Неаполь пограбували нормани. Згодом вони приєднали Неаполь до королівства Сицилія. В 1224 році було засновано Неапольський університет — один із перших університетів Європи. В 1266 році Неаполь за правління Карла Анжуйського стає столицею Сицилійського королівства замість Палермо. В XVII столітті Неаполь нараховував 300 тисяч жителів, і таким чином був другим в Європі містом за чисельністю мешканців після Парижа. В 1860 році Неаполь разом з рештою Південної Італії було приєднано до єдиної Італійської держави. Це сталося за результатами референдуму. Демографія Населення за роками: Близько 4.5 млн чоловік живуть в приміській зоні Неаполя. Станом на 1 січня 2023 року в муніципалітеті офіційно проживали 56 153 іноземці з 148 країн, серед них 4944 громадяни країн Євросоюзу та 7510 громадян України. Клімат У Неаполі типовий середземноморський клімат. Тут м'які зими й теплі літа. Транспорт Неаполь обслуговують автомагістралі: Автострада А1, найдовша автомагістраль Італії, сполучає Неаполь з Міланом. А3 прямує на південь від Неаполя до Салерно, де починається А2 до Реджо-Калабрія, тоді як А16 прямує на схід до Каноси. Приміські залізничні послуги надають Trenitalia, Circumvesuviana, Ferrovia Cumana та Metronapoli. Головний залізничний вокзал міста — Неаполь-Центральний, розташований на площі Гарібальді; інші значні станції — Неаполь-Флегрейські Поля та Неаполь-Мерджелліна. Починаючи з 2007 року поїзди, що курсують зі швидкістю майже 300 км/год, сполучають Неаполь з Римом із часом подорожі менше години, прямі високошвидкісні потяги також курсують до Флоренції, Мілана та Туріна. Прямий спальний «човниковий поїзд» курсує щоночі до міст на Сицилії. Вулиці Неаполя, занадто вузькі, тому місцеві мешканці зазвичай використовує компактні хетчбеки та скутери. Міжнародний аеропорт Неаполя розташований у передмісті Сан-П'єтро-а-Пат'єрно. Це найбільший аеропорт півдня Італії, щодня примає або відправляє близько 250 національних та міжнародних рейсів. Міський громадський транспорт Неаполь має розгалужену мережу громадського транспорту, включаючи трамваї, автобуси та тролейбуси, більшість з яких експлуатується муніципальною компанією Azienda Napoletana Mobilità (ANM). Крім того, у місті функціонує метрополітен. У місті також є чотири фунікулери (керовані ANM): Центральний, К'яя, Монтезанто та Мерджелліна, три громадські ліфти: на мосту К'яя, через Актон, біля площі Саніта та Вентальері та два громадських ескалатори. Видатні місця та пам'ятки Національний археологічний музей Кастель дель ово Собор Святого Януарія Королівський палац Музей Каподімонте Театр Сан-Карло Кастель-Нуово Капелла Сан-Северо Сусідні муніципалітети Арцано Казандрино Казаваторе Казорія Черкола Марано-ді-Наполі Меліто-ді-Наполі Муньяно-ді-Наполі Портічі Поццуолі Куаліано Куарто Сан-Джорджо-а-Кремано Сан-Себастіано-аль-Везувіо Волла Спорт Футбол — найпопулярніший вид спорту в Неаполі. Цей вид спорту, який зародився в Англії та був принесений в Італію на початку XX століття, глибоко укорінився в місцевій культурі: він популярний серед всіх верств суспільства. Найвідоміший футбольний клуб міста — «Наполі», який проводить домашні матчі на стадіоні «Дієго Армандо Марадона». Команда грає у вищій італійській лізі («Серія А»), тричі ставала чемпіоном Італії (1987, 1990, 2023), шість разів ставала володарем Кубка Італії (1962, 1976, 1987, 2012, 2014, 2020) і двічі — Суперкубка Італії (1990, 2014). 1989 року команда «Наполі» завоювала Кубок УЄФА. Інші популярні місцеві види спорту: водне поло, перегони, вітрильний спорт, фехтування, бокс, таеквондо та бойові мистецтва. Національна академія та школа фехтування в Неаполі (Accademia Nazionale di Scherma) — єдине місце в Італії, де можна отримати титули «Майстер меча» і «Майстер кендо» Персоналії Колантоніо (працював у 1440—1470) — художник Мікеланджело да Караваджо (1573—1610) — художник Бартоломео Скедоне (бл. 1573—1615) — художник Джованні Баттіста Караччоло (бл. 1575—1637) — художник Массімо Станціоне (1585—1656) — художник, прихильник караваджизму. Хосе де Рібера (1591—1652) — художник, іспанець за походженням Артемізія Джентілескі (1598—1653) — жінка-художник, послідовниця караваджизму Андреа Ваккаро (бл.1598 — 1670) — художник Доменіко Гарджуло (1612 — бл.1670) — художник Маттіа Преті (1613—1699) —художник, прихильник караваджизму. Сальватор Роза (1615—1673) — художник Джованні Баттіста Руопполо (1629—1693) — художник, майстер натюрмортів Рекко Джузеппе (1634—1695) — художник, автор натюрмортів з речами, квітами, рибою Джордано Лука (1634—1705) — талановитий представник неаполітанської школи живопису, художник доби бароко Монсу Дезідеріо (? — бл. 1650) — художник Франческо Солімена (1657—1747) — художник, представник стилю бароко Доменіко Бранді (1683—1736) — художник Доменіко Скарлатті (1685—1757) — італійський композитор й клавесиніст епохи бароко Луїджі Ванвітеллі (1700—1773) — архітектор, автор проекту і будівництва палацу в Казерті, передмісті Неаполя Енріко Карузо (1873—1921)) — оперний співак Паскуале Амато (1878—1942) — італійський оперний співак (баритон) Тото(1898—1967) — італійський комік, актор театру та кіно, письменник, співак і автор пісень Едуардо Де Філіппо (1900—1984) — італійський драматург, актор, режисер Ріна Мореллі (1908—1976) — італійська акторка Гвідо Колона ді Паліано (1908—1982) — італійський політик Долорес Палумбо (1912—1984) — італійська акторка Франческо Розі (1922—2015) — італійський кінорежисер Альберто Грімальді (1925—2021) — італійський кінопродюсер Роберто де Сімоне (*1933) — італійський актор і композитор. Анджела Луче (* 1938) — італійська співачка, акторка театру і кіно Марія Адеодата Пізані — свята Августо де Лука (1955) — італійський фотограф. Джуліана Ранчич (1974) — італо-американська телеведуча. Міста-побратими У березні 2025 року Неаполь став містом-побратимом Дніпра. Галерея Див. також Список муніципалітетів метрополійного міста Неаполь Національний археологічний музей (Неаполь) 1876 Наполітанія — астероїд, названий на честь міста Собача печера Примітки Посилання Що потрібно знати про Неаполь