NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Stadio Mario Puchoz

Lo stadio Mario Puchoz (pron. fr. AFI: [pyʃo]; in francese, Stade Mario-Puchoz) è un impianto sportivo situato ad Aosta. È intitolato a Mario Puchoz. Lo stadio ha una capienza stimata di circa 2.000 posti. Storia Le prime società calcistiche di Aosta disputavano le proprie partite casalinghe ai prati di Sant'Orso oppure in piazza d'Armi, l'odierna piazza della Repubblica. Lo stadio, infatti, nacque come impianto polivalente solo nel 1936; costato 150.000 lire, disponeva di pista d'atletica, velodromo e altre strutture per discipline indoor, ed era originariamente noto come Campo Sportivo della Gioventù Italiana del Littorio. Nel 1954 l'impianto venne ricostruito dall'impresa Fresia al costo di 93 milioni di lire, dei quali 10 furono concessi dal CONI e i rimanenti dal comune di Aosta. In quell'occasione venne edificata l'attuale tribuna di via Mazzini che soppiantò i vecchi spalti in legno posti lungo via Torino, poi rimossi definitivamente nel 2003 nell'ambito dei lavori di adeguamento svolti per accogliere l'Adunata nazionale degli alpini. La capienza complessiva dello stadio, comprendente la tribuna di Piazza Mazzini e i popolari di Via Torino, raggiungeva le 5000 persone. La struttura venne intitolata alla memoria di Mario Puchoz. Il 26 novembre 1972 l'impianto ospitò un incontro della nazionale di rugby a 15 dell'Italia, contro la Jugoslavia e terminato con la vittoria degli Azzurri con il punteggio di 13 a 12. Negli anni novanta vennero realizzati degli spalti rimovibili sul lato di via Garibaldi, oggi non più presenti, e furono posati seggiolini nella tribuna coperta ed in parte in quella laterale scoperta. Negli anni 2000 sono state tolte le quattro torri/faro adibite all'illuminazione artificiale del campo di gioco. Nell'anno 2021 lo stadio, ormai quasi inutilizzato, presenta problemi di agibilità alle tribune ed agli spogliatoi sottostanti. Dal 2023 lo Stadio è stato trasformato in parco urbano e non più utilizzato per il gioco del calcio ma per attività di altre società sportive non calcistiche. Nella sua storia lo stadio Puchoz ha ospitato numerosi eventi culturali e musicali, incontri pugilistici ed è stato anche arrivo di tappa del Tour de France. Note Bibliografia Sandro Solinas, Aosta, in Stadi d'Italia, 2ª ed., Pisa, Edizioni il Campano, 2012, pp. 31-32. Voci correlate Mario Puchoz Aosta Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su stadio Mario Puchoz
Stadio Tre Fontane

Das Stadio Tre Fontane ist ein Fußballstadion in der italienischen Hauptstadt Rom. Die Anlage ist mit zwei Tribünen aus Beton ausgestattet und verfügt über eine Gesamtkapazität von 4000 Zuschauern auf Sitzplätzen. Bis 2011 war das Stadion die Heimspielstätte von Rugby Roma Olimpic. Seit 2018 trägt die Frauenfußballmannschaft der AS Rom ihre Heimspiele im Stadio Tre Fontane aus. Geschichte Die Anlage befindet sich am westlichen Ende des gleichnamigen Sportkomplexes, der für die Olympischen Sommerspiele 1960 in Rom errichtet und 1959 eingeweiht wurde. Der Komplex umfasst eine Fläche von ca. 170.000 Quadratmetern und wurde vom Architekten Maurizio Clerici entworfen. Die Wahl des Standortes im Süden Roms war dahingehend begründet, dass man während der Spiele den nördlichen Teil der Stadt entlasten wollte. Während der Olympischen Spiele diente das Stadion als Wettkampfstätte für die Hockeyspiele. Danach wurde der Komplex, bis in die frühen 1980er Jahre, als Trainingsgelände von den Jugendmannschaften der AS Rom genutzt. Als der Verein ein neues Trainingsgelände errichtete und die Jugendmannschaften fortan dort trainierten, wurde das Stadio Tre Fontane die neue Heimspielstätte von Rugby Roma Olimpic. 2011 wurde der Verein wegen Schulden von der Meisterschaft jedoch ausgeschlossen und nutzte das Stadion nicht mehr. Zur Saison 2016/17 trug die American-Football-Mannschaft von Lazio Rom ihre Heimspiele im Stadio Tre Fontane aus. Seit der Gründung der Frauenfußballmannschaft der AS Rom im Jahr 2018 wird das Stadion wieder regelmäßig genutzt. Weblinks Olympia-Report 1960 (Memento vom 4. August 2010 im Internet Archive) (englisch) Einzelnachweise
Stadio Tre Fontane

Stadio Tre Fontane is a sports stadium located in Rome, Italy. It is the home ground of rugby union side Rugby Roma Olimpic, who play in the Super 10 competition. It currently has a capacity of 4,000, although there are plans to redevelop and expand the stadium. The stadium is also used by A.S. Roma Women for Serie A games and A.S. Roma Primavera for the UEFA Youth League games. References
Stadio Tre Fontane

Le Stadio Tre Fontane est un équipement sportif consacré au rugby à XV. Localisé à Rome, c'est une arène de 4 000 places, qui accueille le club de Rugby Rome, ainsi que les parties de hockey sur gazon. Son nom fait référence à l'abbaye de Tre Fontane située non loin de là. Sources (it) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en italien intitulé « Stadio Tre Fontane » (voir la liste des auteurs). Notes et références Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du rugby à XV Portail du football américain Portail de Rome
Porto di Molfetta

Il porto di Molfetta è un porto italiano, con sede nella città di Molfetta. Storia Nel corso del XVII secolo a Molfetta crebbe la necessità di un luogo di attracco più grande e più sicuro per le imbarcazioni che giungevano in città. Fino ad allora venivano utilizzati come approdi la Cala di S.Giacomo, sulla strada per Bisceglie e, successivamente, la Secca dei Pali, più vicina ma comunque di dimensioni insufficienti. Nel 1824 il Comune di Molfetta incaricò Francesco Sponsilli, ex tenente del Genio, di progettare un porto. Sponsilli elaborò, insieme a Giuseppe Maria Giovene, un progetto dal costo preventivato di 31.000 ducati. Questo primo preventivo aumenta fino a 55.000 nel 1825, in seguito ad alcune modifiche al progetto da parte dell'ingegner Gabriele Tommasi. La prima pietra del nuovo porto di Molfetta fu posta dal re Ferdinando, il 30 maggio 1844. I lavori terminarono due anni dopo, nel 1846. La costruzione del porto provocò un'enorme crescita del flusso commerciale, tanto che nel 1882 fu avviato l'ampliamento, alla presenza del Ministro dei Lavori Pubblici, Alfredo Baccarini. I lavori consistettero nel congiungimento dei due moli, costruiti in precedenza, alla città e nella costruzione del molo foraneo. Negli anni successivi si ebbe la costruzione del molo Pennello nel 1890, dello scalo d'alaggio nel 1900 e della Banchina S.Domenico negli anni '20. Descrizione Il porto di Molfetta è di tipo merci-peschereccio. Può ospitare circa 200 imbarcazioni di piccole-medie dimensioni. Sul gomito tra il molo foraneo e il molo San Michele, sorge il faro, inaugurato nel 1857. Si estende per 364.000 m² ed è suddiviso in un bacino esterno di 229.000 m² e un avamporto interno. Ha uno sviluppo costiero di 2.355 m, di cui 1.395 rappresentati da banchine operative. Il molo più ampio è quello di Levante, lungo 950 m, che si articola in tre bracci: Molo S.Corrado, Molo S.Vincenzo e Molo San Michele. La sede della Capitaneria di Porto è in Banchina Seminario, accanto al Duomo. Galleria d'immagini Note Bibliografia Touring Club Italiano, Guida turistica d'Italia, Milano, 1987 Voci correlate Molfetta
Кампобасо

За провинцията вижте Кампобасо (провинция). Кампоба̀со (на италиански: Campobasso) е град и община в Южна Италия, административен център на провинция Кампобасо и столица на регион Молизе. Разположен е на 701 m надморска височина. Населението на града е 50 995 души (към февруари 2010). Българите на Алцек населяват и създават градовете Sepinum (Сепино), Bovianum (Бояно) и Изерния в регион Молизе. И до днес топонимите в тази италианска област са свързани с българите от VІІ в. на Алцек. Според Павел Дякон, те през VІІІ в. говорили все още на своя език, въпреки че употребявали и латински. Тук населението и до днес има носии, някои обичаи, гайди и отделни думи като българските, а в околията на гр. Бояно в с. Вичене – Кампокиаро в 1987 – 2007 г. е открит и проучен голям прабългарски некропол с гроба на Алцек, брата на Аспарух, находките от които се съхраняват в музея в гр. Кампобасо. В гр. Челе ди Булгерия, Италия на 8 юни 2016 г. е открит паметник на хан Алцек. Източници Външни препратки Уебсайт на града
Campobasso

Campobasso (italienisch für Unteres Feld) ist die Hauptstadt der italienischen Region Molise und der Provinz Campobasso. Die Stadt liegt im Apennin 780 Meter über dem Meeresspiegel und hat 47.519 Einwohner (Stand 31. Dezember 2024) auf einer Fläche von ca. 55 km². Die Nachbargemeinden sind Busso, Campodipietra, Castropignano, Ferrazzano, Matrice, Mirabello Sannitico, Oratino, Ripalimosani, San Giovanni in Galdo und Vinchiaturo. Durch den Schriftsteller Jan Weiler und seine beiden Romane „Maria, ihm schmeckt's nicht“ und „Antonio im Wunderland“ erreichte der Ort im deutschen Sprachraum eine gewisse Bekanntheit. Geschichte Ursprung und Gründung der Stadt liegen weitgehend im Dunkeln. Vermutlich wurde sie vor dem 8. Jahrhundert als befestigtes Lager von Langobarden am Fuße des heutigen Burgberges angelegt. Ursprünglich wurde der Ort „Campus vassorum“ genannt. Nachdem die Normannen im 11. Jahrhundert das südliche Italien erobert hatten, entwickelte sich die Siedlung zum Handels- und Verwaltungszentrum. Zwischen 1330 und 1745 herrschten die Monforte-Gambatesa über die Stadt. Sie ließen das Schloss und eine Münze errichten. Später gehörte die Stadt den Di Capua, Gonzaga, Vitagliano, Carafa und verschiedenen römischen Familien. 1927 wurde die Kathedrale von Campobasso Sitz des Erzbistums Campobasso-Boiano. Städtepartnerschaften Kanada Ottawa, Kanada Russland Wladimir, Russland Bosnien und Herzegowina Banja Luka, Bosnien und Herzegowina Italien Vastogirardi, Italien Söhne und Töchter der Stadt Achille Sannia (1822–1892), Mathematiker und Senator Enrico D’Ovidio (1842–1933), Mathematiker Francesco D’Ovidio (1849–1925), Romanist Alessandro Pirzio Biroli (1877–1962), General und Olympiateilnehmer im Fechten Cipriano Facchinetti (1889–1952), Politiker (PRI) Alberto Bonucci (1918–1969), Schauspieler Fred Bongusto (1935–2019), Sänger und Komponist Tony Dallara (1936–2026), Sänger und Fernsehstar Roberto Antonelli (* 1938), Schauspieler Alberto Dell’Acqua (* 1938), Schauspieler Aldo Vendemiati (* 1961), Philosoph Emanuela Navarretta (* 1966), Rechtswissenschaftlerin und Richterin Francesca Colavita (* 1990), Biologin Stadtansichten Klimatabelle Weblinks Abruzzen und Molise Das Standardwerk von Otto Lehmann-Brockhaus zur Kunst und Geschichte der Abruzzen und des Molise (1983) in digitaler Neuausgabe; mit ausführlichem Ortsindex Einzelnachweise
Campobasso

Campobasso est une ville d'environ 49 000 habitants, située dans la province du même nom, dans la région du Molise dont elle est la capitale régionale, en Italie du Sud. Géographie Histoire Économie Culture Monuments et patrimoine Personnalités Tito Mattei (1841-1914), pianiste et compositeur. Enrico D'Ovidio (1842-1933), mathématicien. Fred Bongusto (1935-2019), chanteur. Mgr Vittorio Fusco (1939-1999), évêque de Nardò-Gallipoli (Italie) de 1995 à 1999. Lucio Alberto Savoia (° 1942), diplomate, actuel ambassadeur de l'Italie en république d'Irlande. Giovanni di Stefano (° 1955), avocat britannique d'origine italienne, réputé en raison des causes célèbres qu'il défend. Valentina Abbruzzese (° 1982), chanteuse. Tony Dallara (1936 - ), chanteur. Administration Hameaux Santo Stefano Communes limitrophes Busso, Campodipietra, Castropignano, Ferrazzano, Matrice, Mirabello Sannitico, Oratino, Ripalimosani, San Giovanni in Galdo, Vinchiaturo Évolution démographique Habitants recensés Jumelages Ottawa (Canada) Vladimir (Russie) Voir aussi Liste des villes italiennes de plus de 25 000 habitants Liste des grandes villes d'Italie classées par leur nombre d’habitants Notes et références Liens externes Site officiel Ressource relative à la géographie : Digital Atlas of the Roman Empire Ressource relative à la musique : MusicBrainz Portail du Molise
Campobasso

Campobasso je glavni grad istoimene pokrajine Campobasso u regiji Molise od 49.320 stanovnika. Geografske karakteristike Campobasso se prostire u brdima Apenina na visini od 701 m. Jedan je od najhladnijih gradova Južne Italije. Udaljen je 120 km sjeveroistočno od Napulja. Povijest Nastanak grada je još i danas nejasan, po jednoj od hipoteza naselje su osnovali Langobardi u 8. stoljeću kao utvrdu na brdu. Nakon što su Normani osvojili Južnu Italiju utvrda je izgubila na važnosti, naselje je uz utvrdu postalo trgovački centar toga kraja. Između 1330. – 1745. gradom je vladala dinastija Monforte-Gambatesa, oni su izgradili utvrdu Castello Monforte i osnovali vlastitu kovnicu. Stanovnici Campobassa kolektivno su napustili svoj stari grad na brdu 1735. i izgradili novi grad u plodnoj ravnici. Za vrijeme Drugog svjetskog rata od listopada do studenoga 1943. godine, Campobasso je bio poprište teških borbi između jedinica Wehrmachta i kanadske vojske. Srušeno je puno zgrada između ostalog i gradska vijećnica s arhivom, a preminulo je i desetine civila. Stanovništvo Broj stanovnika registriranih 1. siječnja 2026. godine bio je 47 399. Djeca i mladi činili su 12,9 %, a starije osobe 27,5 % stanovništva. Etničke skupine Najzastupljeniji su bili državljani sljedećih zemalja (po mjestu rođenja): Italija (43 079 – 92,5 %), Argentina (723 – 1,6 %), Rumunjska (448 – 1 %), Njemačka (250 – 0,5 %), Bangladeš (216 – 0,5 %), … Znamenitosti Najveća znamenitost Campobassa je utvrda Castello Monforte podignuta 1459. godine, sa šest tornjeva i masivnim srednjovijekovnim bedemima na brdu iznad grada. Uz nju se prostire i povijesni centar grada u kojem se nalaze romaničke crkve San Bartolomeo i San Giorgio. Neoklasicistička katedrala podignuta je u novom dijelu grada u ravnici, tu se nalazi i arheološki muzej s relikvijama Samnita, Frentana i Campana (antičkih italskih naroda). Gradovi prijatelji Ottawa, Kanada Lezhë, Albanija Frontera Hidalgo, Meksiko Mahopac, SAD Vladimir, Rusija Banja Luka, Bosna i Hercegovina Galerija Izvori Vanjske poveznice Službena stranica grada Arhivirana inačica izvorne stranice od 18. svibnja 2013. (Wayback Machine) (tal.)
Campobasso

Campobasso (nápolyiul: Cambuasce) város (közigazgatásilag comune) Olaszország Molise régiójában, Campobasso megyében. Egyben a régió és a megye székhelye is. Fekvése A megye déli részén fekszik. Határai: Busso, Campodipietra, Castropignano, Ferrazzano, Matrice, Mirabello Sannitico, Oratino, Ripalimosani, San Giovanni in Galdo és Vinchiaturo. A Biferno folyó völgyében fekszik, a Szamniumi-Appenninek és Matese hegységek között. Története A város eredete napjainkig is vita tárgyát képezi. Az általánosan elfogadott elmélet szerint a várost a 8. század előtt alapították a vidéken megtelepülő longobárdok. A Campus vassorum nevű település a Spoletói Hercegség vazallusa volt. A normannok érkezésével Dél-Itáliába a város elvesztette stratégiai jelentőségét és kereskedelmi valamint adminisztratív központként élt tovább. 1330 és 1745 között a várost a Monforte-Gambatesta nemesi család uralta, akik jóvoltából épült meg a Castello is. A későbbiekben a DiCapua, Gonzaga, Vitagliano, Carafa és Romano családok birtokolták. 1763-ban a város lakossága elhagyta a középkori városközpontot és a Biferno folyó völgyének alacsonyabb vidékein telepedett le. A mai város területét 1814-ben bővítette ki Joachim Murat, ekkor kapta a Campo Basso nevet, amelynek jelentése alacsony mezőség. 1943. október-novemberében Campobasso volt a szövetséges és német csapatok egyik véres csatájának a színhelye, amely során számos régi épület is elpusztult. Népessége A népesség számának alakulása: Főbb látnivalói Castello Monforte – 1450-ben épült II. Nicola Monforte parancsára egy korábbi longobárd és normann erődítmény helyén. A kastélyt súlyosan megrongálták az 1456-os és 1805-ös földrengések. Madonna del Monte-templom (Santa Maria Maggiore) – a 11. században épült, majd 1525-ben újjáépítették. Egy értékes, 1334-ből származó faszobrot őriz (Incoronata). Egy római templom helyén épült fel. Santissima Trinità katedrális – 1504-ben épült a városfalakon kívül. Az 1805-ös földrengés során elpusztult, de neoklasszikus stílusban újjáépítették 1829. San Bartolomeo-templom – a 11. században épült román stílusban San Leonardo-templom – a 14. században épült, a gótika és román stílus keveréke. Villa de Capoa – rendezett kert számos szoborral, sequoiákkal és libanoni cédrusokkal. Jegyzetek Források Blanchard, Paul (2007). Southern Italy (angol nyelven). London: Somerset Books Company. ISBN 9781905131181. Comuni-Italiani Italy World Club További információk A Wikimédia Commons tartalmaz Campobasso témájú kategóriát.
Campobasso (stad)

Campobasso is de hoofdstad van de Italiaanse regio Molise en van de gelijknamige provincie Campobasso. De stad ligt in Zuid-Italië, ten noordoosten van Napels, op enkele tientallen kilometers afstand van de Adriatische Zee. In 2004 had de stad ongeveer 60.000 inwoners. Campobasso is gelegen in de vallei van Biferno. Rondom de stad liggen de Monti del Matese en de regio Sannio. Geschiedenis De geschiedenis van de stad gaat ongeveer 1300 jaar terug, toen hier een post werd gebouwd op een kruispunt tussen drie "tratturi", paden waarover in de oudheid vee werd vervoerd. Op 31 oktober 2002 vond er een aardbeving met een kracht van 5,4 op de schaal van Richter plaats bij Campobasso. Hierbij werd het feit dat de bovenste verdieping van een school in de plaats San Giuliano di Puglia instortte, waarbij 30 mensen onder wie scholieren omkwamen, wereldnieuws. Klimaat Campobasso ligt op zo'n 700 meter boven het zeeniveau en is omringd door de Apennijnen. De stad is een van de koudste steden van Zuid-Italië. De temperatuur tussen winter en zomer verschilt tussen 2 °C en 22 °C. De gemiddelde temperatuur ligt slechts op 12 °C. In de winter is het zelfs heel gewoon dat het er sneeuwt, wat eigenlijk heel ongewoon is in Zuid-Italië. Demografie De hoofdstad van de regio Molise telde in november 2008 51.255 voor een oppervlakte van 932 km². Bezienswaardigheden Kasteel van Monforte uit 1459 Kathedraal Santissima Trinità Oorlogsmonument Eerste Wereldoorlog in het centrum Partnersteden Frontera Hidalgo (Mexico) Lezhë (Albanië) Ottawa (Canada) Vladimir (Rusland) Geboren in Campobasso Tony Dallara (1936-2026), zanger Externe link (it) Website van de gemeente Campobasso
Campobasso

Campobasso – miasto i gmina we Włoszech, w regionie Molise, w prowincji Campobasso. Nazwa miasta, oznaczająca „nisko położone pole”, jest nieadekwatna, ponieważ zbudowano je nie na równinie, lecz na zboczach wzgórza. W miejscowości znajduje się stacja kolejowa Campobasso. Patronem miasta jest Święty Jerzy, którego dniem obchodów jest 23 kwietnia. Wiosną roku 1944, podczas II wojny światowej, mieściła się tu Kwatera Główna i szpitale 2 Korpusu Polskiego we Włoszech. Linki zewnętrzne Źródło danych: Istituto Nazionale di Statistica
Campobasso

Campobasso é uma comuna italiana, capital da região do Molise, província de Campobasso, com cerca de 46.860 habitantes. Estende-se por uma área de 55 km², tendo uma densidade populacional de 852 hab/km². Faz fronteira com Busso, Campodipietra, Castropignano, Ferrazzano, Matrice, Mirabello Sannitico, Oratino, Ripalimosani, San Giovanni in Galdo, Vinchiaturo. Demografia Referências
Кампобассо

Кампоба́ссо (итал. Campobasso [kampoˈbas:o], неап. Cambuasce [kambə'waʃ:ə]) — город в Италии. Столица области Молизе и административный центр одноимённой провинции. Покровителем города считается Святой Георгий. Праздник города 23 апреля. Города-побратимы Кампобассо Оттава, Канада Владимир, Россия Баня-Лука, Босния и Герцеговина Ссылки Примечания
Кампобасо

Кампобасо (итал. Campobasso) је важан град у Италији. Кампобасо је управно средиште покрајине Молизе у јужном делу државе и главни град истоименог Округа Кампобасо. Кампобасо је познат по древном такмичењу у мачевању, које се дешава сваке године од 14. века. Такође околина града позната је по узгајању крушака. Порекло назива Назив Кампобаса води порекло од латинских речи „Кампус Вазорум“ (итал. Campus vassorum), што у преводу значи „седиште вазала“. Природне одлике Кампобасо се налази у јужном Италији. Од престонице Рима град је удаљен 230 км источно, а од Напуља 160 км североисточно. Рељеф: Кампобасо се развио на веома високо постављеној висоравни у средишњим Апенинима. Надморска висина града је око 700 м надморске висине и то је један од највиших градова у држави. Град је окружен Самнитским Апенинима. Клима: Клима у Кампобасу је умерено континентална због знатне надморске висине. Она је много оштрија него у градовима у окружењу, који су близу мора и на мањој надморској висини. Снег у граду је редовна зимска појава, што је веома ретко у јужној Италији. Воде: Кампобасо је постављен веома високо и стога град нема већих водотока, већ кроз град протиче неколико малих потока. Историја Град Кампобасо није стар за услове Италије. Насеље на овом месту се први пут јавља у 8. веку. Претпостваља се да је то у почетку било утврђење тада владајућих Лангобарда. Владари из Краљевства Две Сицилије изградили су утврђено насеље у тежњи да осигурају власт у овом несигурном делу своје краљевине. Град, као веома утврђено и стога сигурно место, је убрзо постао важно политичко средиште Краљевства Две Сицилије. Кампобасо је припојен 1860. године новооснованој Италији. 1963. године постао је и главни град новоосноване покрајине Молизе. Град је тешко страдао у борбама током Другог светског рата. Географија Становништво Према резултатима пописа становништва 2011. у општини је живело 48.747 становника. 2008. године. Кампобасо је имао око 51.000 становника, 3 пута више у односу на почетак 20. века. Последњих година број странвоника у граду стагнира. Партнерски градови Бања Лука Беневенто Витербо Отава Владимир Вастођирарди Љеш Галерија Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
Campobasso

Campobasso, stad i Italien, huvudort i regionen Molise. Kommunen hade 49 049 invånare (2018) gränsar till kommunerna Busso, Campodipietra, Castropignano, Ferrazzano, Matrice, Mirabello Sannitico, Oratino, Ripalimosani, San Giovanni in Galdo och Vinchiaturo. Staden ligger vid floden Biferno och vid bergen Sannio och Matese. Referenser Externa länkar Campobassos officiella webbplats Wikimedia Commons har media som rör Campobasso.
Кампобассо

Кампобассо (італ. Campobasso) — місто та муніципалітет в Італії, у регіоні Молізе, столиця провінції Кампобассо. Кампобассо розташоване на відстані близько 185 км на схід від Рима. Населення — 49 434 особи (2014). Щорічний фестиваль відбувається 23 квітня. Покровитель — святий Юрій. Демографія Населення за роками: Станом на 31 грудня 2014 року в муніципалітеті офіційно проживало 1439 іноземців з 73 країн, серед них 696 громадян країн Євросоюзу та 147 громадян України. Клімат Сусідні муніципалітети Буссо Камподіп'єтра Кастропіньяно Ферраццано Матриче Мірабелло-Саннітіко Оратіно Ріпалімозані Сан-Джованні-ін-Гальдо Вінк'ятуро Галерея зображень Див. також Список муніципалітетів провінції Кампобассо Примітки
Vila Finaly

Vila Finaly je stavba ve Florencii na ulici Via Bolognese. Vila je historickým majetkem Pařížské univerzity. Historie Původní stavba pod názvem Villa Montughi patřila rodině Giugni již od konce 12. století a v roce 1470 ji získal Agnolo di Jacopo Tani. Ten ji dal jako věno své dceři a tak přešlo do majetku Antonia da Rabatta, od něj dům koupil roku 1511 Giuliano di Niccolò Davanzati a ten jej dále v roce 1542 prodal a novým majitelem se stal Andrea Doffi. Jeho potomek Jacob odkázal dům jako dědictví jeptiškám florentských klášterů San Girolamo delle Poverine, Santa Verdiana, San Niccolò di Cafaggio a Santa Maria di Monticelli. Sestry prodaly majetek v roce 1605 jistému Malegonnellimu. V roce 1744 dům získala rodina Gianfigliazzi a po nich se majitelé střídali – bratři Giovanni di Corsi, rodiny Riccoldi, Corsini a M. R. Laedbrock. V polovině 19. století majetek získal britský ministr Lord Normanby. Vilu v roce 1953 odkázala Pařížské univerzitě rodina Landau-Finaly. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Villa Finaly na francouzské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Vila Finaly na Wikimedia Commons (francouzsky) Vila na stránkách Sorbonny Archivováno 20. 5. 2013 na Wayback Machine. (francouzsky) Historie vily Archivováno 29. 7. 2020 na Wayback Machine.