Замък Кавур ди Сантена

Замъкът „Кавур ди Сантена“ (на италиански: Castello Cavour di Santena) е историческата резиденция на семейството на Камило Бенсо, граф на Кавур. Разположен е в Сантена, Северна Италия, и днес се смята за един от най-значимите замъци в Пиемонт. Комплексът съхранява богато историческо наследство, включително оригинална мебелировка, архиви и библиотека. История Първоначално на мястото на днешната вила и прилежащата ѝ църква е съществувало укрепление с кули, стени и ровове, управлявано последователно от различни благороднически фамилии. То запазва тази си форма до началото на XVIII век, когато през 1708 г. Карло Отавио Бенсо, бивш граф на Сантена, разпорежда разрушаването му и изграждането на нова вила по проект на архитекта Франческо Гало. Строителството продължава от 1712 до 1722 г. След изчезването на мъжката линия на рода Бенсо ди Сантена през 1748 г., епископът на Торино предоставя феода на племенника му Франческо Одоне Роверо ди Пралормо, което поражда спор със семейство Бенсо ди Кавур. През 1760 г. част от замъка е върната на Бенсо, а през 1777 г. спорът е окончателно решен с прехвърлянето на цялата собственост на семейството. Между 1760 и 1770 г. в замъка са извършени реставрационни дейности, включително изпълнението на щукатурите на Ловната зала. В периода 1780–1790 г. са добавени щукатури и в Дипломатическата зала. През 1816 г. старите постройки пред входа са разрушени, което оформя малкия площад, съществуващ и днес. Около 1840 г., по инициатива на маркиз Айнардо Бенсо – племенник на Камило Бенсо, и под ръководството на архитекта Мелкиоре Пулчано, замъкът е разширен и напълно обновен: централният корпус е надстроен, а двете странични крила са свързани в единен архитектурен комплекс. След смъртта на Айнардо Бенсо през 1875 г. – син на маркиз Густаво Бенсо ди Кавур и племенник на Камило Бенсо, замъкът преминава във владение на неговия френски братовчед Йожен дьо Руси дьо Сал. През 1876 г., благодарение на постигнато споразумение с новия собственик, маркиза Джузепина Алфиери – последната представителка на рода Бенсо ди Кавур, успява да възстанови собствеността върху Сантена. Нейните наследници, Луиза Алфиери – съпруга на маркиз Емилио Висконти Веноста, и синът ѝ Джовани Мария Висконти Веноста даряват имота на Община Торино. Впоследствие Маргерита Палавичино Моси, съпруга на Джовани Мария Палавичино Моси, основава Фондация „Камило Кавур“ и Центъра за кавурски изследвания „Джовани и Маргерита Висконти Веноста“. Мемориалът на Кавур – музей, посветен на пиемонтския държавник, отваря отново врати на 17 март 2021 г., по повод 160‑ата годишнина от Обединението на Италия, след продължителен период на реставрация. Зали на замъка Замъкът функционира като лятна, а следователно и ловна, включително кралска резиденция, което определя характера на неговия интериор. В обзавеждането доминират елементи в стил „Империя“ и мотиви в ориенталски стил, а в декоративната програма често присъстват изображения на животни и портрети на членове на фамилията. Ловна зала Ловната зала е централното помещение на замъка и се отличава с богата декоративна програма. Интериорът е оформен с бели щукатури, изобразяващи листа, дивеч и оръжия, допълнени от композиции с истински рога на алпийски животни, представени като ловни трофеи. В центъра е разположена кръгла маса в стил „Империя“, заобиколена от диван и фотьойли, тапицирани с плат бадера. Обстановката включва още два китайски паравана от XVIII век и купа от севърски порцелан – подарък от Наполеон III на Камило Бенсо по повод Парижкия конгрес от 1856 г. Трапезария и Китайски салон Трапезарията и Китайският салон оформят един от най-изисканите интериорни ансамбли в замъка, като съчетават европейска живописна традиция и модата на ориентализма от края на XVIII век. В трапезарията са разположени дванадесет платна с животни, дело на Джовани Кривели, доверен художник на Филипо Ювара. Помещението е свързано с Китайския салон чрез камуфлажна врата, характерна за аристократичните резиденции от епохата. Интериорът на Китайския салон отразява силното увлечение по екзотичните мотиви в края на XVIII век. Всички стени са покрити с боядисани копринени панели, оформящи цялостна декоративна „китайска“ сцена. На тавана е запазен полилей от муранско стъкло, също от този период, който допълва изисканата атмосфера на помещението. Кабинет „Висконти Веноста“ Кабинетът „Висконти Веноста“ е оформен като представително пространство, в което се съчетават семейна памет и политическа история. В него е поставено копие на портрета на Кавур, създаден от Франческо Айец, окачено върху дървен боазери, украсен с картини на членовете на рода Карон ди Сан Томазо и с платна в квадратни рамки с прадядото и прабабата на Кавур по бащина линия – Микеле Антонио Бенсо и Феличита Аниезе Дория ди Чирие. Самият Емилио Висконти Веноста е изобразен на голяма картина от Виторио Матео Коркос. Кабинетът е обзаведен през втората половина на XIX век от Веноста, който е италиански дипломат и политик от ломбардско семейство и изгнаник в Пиемонт. От 1859 г. той става сътрудник на Кавур, а през 1876 г. се жени за една от неговите правнучки – Луиза Алфиери ди Состеньо, дъщеря на Джузепина и Карло Алфиери ди Состеньо. Апартамент на маркиза Филипина дьо Сал Апартаментът на маркиза Филипина дьо Сал е оформен в изразения ориенталски стил, характерен за края на XVIII век. Стените са покрити с тапети от декорирана оризова хартия, а централният акцент е голямото легло с балдахин от рисувана коприна. Интериорът включва и портрети на барон Бернхард Ото фон Ребиндер, фелдмаршал в савойската армия, и на съпругата му Кристина Маргарита ди Пиосаско ди Фейс. Помещението е свързано с малък частен параклис (прегадий), оборудван с място за коленичене, олтар и копие на разпятие от XVII век, принадлежало на Св. Франциск от Сал – най-известният прародител на маркиза Филипина ди Сал. Самата тя е баба по бащина линия на Камило Бенсо и съпруга на Джузепе Филипо Бенсо. Стая „Клермон-Тонер“ и библиотека Помещението носи името си заради платното, изобразяващо Св. Амадей от Клермон, епископ на Лозана през 1144 г. Интериорът е обзаведен с мебели в стил „Империя“, допълнени от изящни декоративни предмети, характерни за представителните частни покои на аристокрацията. Стаята подчертава връзката между фамилията Бенсо и по-широкия кръг благороднически родове, към които принадлежи и линията Клермон‑Тонер. Библиотеката съдържа над 6000 тома, като основната част от колекцията датира от XIX век. Наред с това са запазени и по-стари издания, достигащи до XV век. Тематичният обхват включва религия, история, литература и изкуство. Книгите са на италиански и на различни чужди езици. Спални Помещението съчетава мебели от пиемонтски и френски произход, характерни за втората половина на XIX век. Сред ценните предмети се откроява часовник, а в камината е запазена чугунена плоча, носеща датата 1792 г. – началото на строителството на замъка, и герба на семейство Бенсо. Мебелировката в стаята на Камило Бенсо е идентична с тази в Палацо „Бенсо ди Кавур“ в Торино. В от лявата част на стаята са разположени мемориални предмети, посветени на Аугусто Кавур, племенник на Камило, загинал в битката при Гойто – част от Първата война за италианска независимост. Спалнята на Аделаида Ласкарис е обновена с мебелите, пренесени от Палацо „Бенсо ди Кавур“ в Торино, и е завършена от портрет на Аделаида и акварел от Франческо Гонин, изобразяващ нейната агония. Стаята на маркиза Джузепина Бенсо Алфиери ди Состеньо е скромно обзаведена, но с множество картини и с два акварела на Франческо Гонин. Стаята носи името си от зелената копринена тапицерия на леглото и балдахина. Тя съхранява колекция от акварелни медни гравюри на Джузепе Пиетро Баджети, представящи изгледи от Пиемонт и Ница. Зала на Съвета Залата на Съвета е голямото заседателно помещение, в което Камило Бенсо е събирал колегите си от министерството. Тя е свързана със замъка чрез тераса и е украсена с барелефи и щукатури, оформени в елинизиращ стил. Сред основните акценти е бюстът на Кавур, подарен от тосканските патриоти по време на плебисцита. Подът е инкрустиран с мозаечните гербове на семейство Бенсо и на семейство Висконти Веноста. Кастелацо Кастелацо е единствената запазена част от първоначалния средновековен замък и включва назъбена кула, разположена в непосредствена близост до Залата на Съвета. На първия етаж се намира Залата на короните, където са изложени короните, поднесени от стотици италиански градове в чест на Кавур по повод 25‑тата годишнина от смъртта му. В залата има камина, украсена с рисуваните гербове на семейство Бенсо и с мотото им „Gott will reicht“ („Бог ще царува“). В съседното помещение са събрани други реликви, постъпили през годините, включително маслинова клонка, изпратена от Мусолини през 1929 г., както и допълнителни корони. Гробница Параклисът‑гробница, обявен за национален паметник през 1911 г. по повод 50‑тата годишнина от Обединението на Италия, се намира вляво от църквата. Построен е през 1715 г. от граф Карло Отавио Бенсо и съдържа тленните останки на Камило Бенсо ди Кавур и на множество членове на неговото семейство. Първоначално фамилната гробница се е намирала в църквата „Сан Франческо“ в Киери, но след разрушаването ѝ от наполеоновата армия Бенсо изграждат нова погребална крипта под параклиса на замъка в Сантена. Фасадата е оформена в дорийски ордер, а интериорът е облицован с мрамор и завършен с бронзов олтар. Парк Паркът към замъка обхваща 23 хектара и е създаден в началото на XIX век по волята на маркиз Микеле Бенсо ди Кавур и по проект на ландшафтния архитект Ксавие Куртен. Той е оформен като английска градина с хълмове и извити пътеки, които осигуряват постоянно променящи се гледки към ландшафта. На юг паркът граничи с брега на потока Бана и е богат на местни вековни дървета, сред които бук, бряст, дъб, ела и чинар със значителна височина (до 35 m). Вижте също Камило Бенсо ди Кавур Рисорджименто Савойски кралски резиденции Сантена Пиемонт Бележки Външни препратки Замъкът на официалната страница на Фондация „Камило Кавур ди Сантена“ (посетено на 26 март 2026 г.)