NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Adiže

Adiže (italsky Adige, ladinsky Adesc, benátsky Àdexe, lombardsky Adiss, německy Etsch, latinsky Athesis) je řeka v severní Itálii (regiony Trentino-Alto Adige, Benátsko). Je 415 km dlouhá, a je tak druhou nejdelší řekou v zemi po Pádu. Povodí má rozlohu 12 200 km², z čehož se tři čtvrtiny nacházejí v Alpách. Průběh toku Pramení na západě Ötztalských Alp nedaleko obce Reschen (Resia) ve výšce asi 1550 m n. m. Krátce po vzniku vtéká do rozlehlého přehradního jezera Reschensee (Lago di Resia, 1482), které je charakteristické z vody vyčnívající kostelní věží původní obce Alt Graun, evakuované a zaplavené v roce 1953 při napouštění jezera po výstavbě přehrady. Nedaleko pod přehradou vytváří řeka přírodní jezero Haidersee (Lago della Muta, 1450). Až do blízkosti Verony teče Adiže hlubokými alpskými údolími, z nichž nejvýznamnějším je dlouhé údolí Vinschgau (Val Venosta). Pod Veronou pak protéká plochou Pádskou nížinou. Několika průtoky je spojená s paralelně tekoucí řekou Pád a při ústí do Benátského zálivu Jaderského moře vytvářejí tyto dvě řeky společnou deltu. Nejvýznamnějšími přítoky jsou zleva Passer, Isarco (Eisack) a Avisio a zprava Plima, Falschauer a Noce. Vodní režim Adiže je se svým průměrným ročním průtokem 235 m³/s čtvrtou nejvodnatější řekou v Itálii, po Pádu, Ticinu a Tibeře. Vyšší vodní stavy nastávají na jaře a na podzim, kdy dochází na dolním toku nezřídka k povodním. Průtok v takových případech může dosahovat 3500 až 4000 m³/s. Pro regulaci povodňové vlny byl vybudován a v roce 1959 tunel, spojující řeku s jezerem Lago di Garda. Tunel začíná severně od městečka Mori a do jezera ústí jižně od obce Torbole. Od svého vzniku do roku 2017 byl tunel použit 11 krát. Při povodni v roce 1965 proteklo tunelem asi 80 milionů m³ vody, což způsobilo vzestup hladiny jezera o 21 cm. Využití Řeka je částečně regulovaná zdymadly. Na řece je možná lodní doprava do vzdálenosti 350 km od ústí. Využívá se také k zisku vodní energie. Leží na ní města Glurns/Glorenza, Merano, Trento, Rovereto, Bussolengo, Verona, Legnago a Cavarzere, poblíž také Bolzano a Rovigo. V kultuře Řeka je zmíněna v první sloce písně Deutschlandlied (Das Lied der Deutschen – „Píseň Němců“), jejíž třetí sloka dnes tvoří německou hymnu. V šestém verši jsou použita slova "von der Etsch bis an den Belt", v českém jazyce "od Adiže až po Belt". Tento verš symbolizoval v době, kdy byla báseň jejím autorem A. H. Hoffmannem von Fallerslebenem napsána, oblast rozšíření německého národa. V Jižním Tyrolsku, přesněji v autonomní provincii Bolzano (Italy zvané též Alto Adige neboli „Horní Adiže“), tvoří němčina dosud převažující mateřský jazyk. Odkazy Literatura V tomto článku byly použity informace z Velké sovětské encyklopedie, heslo „Адидже“. Externí odkazy Encyklopedické heslo Adiže v Ottově slovníku naučném ve Wikizdrojích Obrázky, zvuky či videa k tématu Adiže na Wikimedia Commons
Adige

Adige (eller på tysk Etsch) er en flod i det nordlige Italien. Den er med en længde på 410 km. Italiens næstlængste flod, idet kun Po er længere. Den har sin kilde i 1.550 meters højde umiddelbart nord for Lago di Resia tæt på Italiens grænse til Østrig og Schweiz. Den passerer bl.a. gennem Trento og Verona og løber ud i Adriaterhavet lidt syd for Venezia. Floden nævnes som den sydlige grænse i sangen "Das Lied der Deutschen" eller "Deutschlandlied", som fra 1922 til 1991 var Tysklands nationalsang. I dag bruges kun sangens 3. vers som nationalsang, hvor linjen om "Etsch" ikke forekommer. Der er for få eller ingen kildehenvisninger i denne artikel, hvilket er et problem. Du kan hjælpe ved at angive troværdige kilder til de påstande, som fremføres i artiklen.
Adige

The Adige is the second-longest river in Italy, after the Po. It rises near the Reschen Pass in the Vinschgau in the province of South Tyrol, near the Italian border with Austria and Switzerland, and flows 410 kilometres (250 mi) through most of northeastern Italy to the Adriatic Sea. The name of the river is of unknown origin. Nineteenth-century theories, such as a derivation from the Proto-Celtic *yt-ese 'the water', and alleged to be cognate with the River Tees in England (anciently Athesis, Teesa), have never been accepted by Celtic onomasts and are now completely obsolete. Description The river source is near the Reschen Pass (1,504 metres (4,934 ft)) close to the borders with Austria and Switzerland above the Inn Valley. It flows through the artificial alpine Lake Reschen. The lake is known for the church tower that marks the site of the former village of Alt Graun ("Old Graun"); it was evacuated and flooded in 1953 after the dam was finished. Near Glurns, the Rom River joins from the Swiss Val Müstair. The Adige runs eastward through the Vinschgau to Merano, where it is met by the Passer river from the north. The section between Merano and Bolzano is called Etschtal, meaning Adige Valley. South of Bolzano, the river is joined by the Eisack and turns south through a valley which has always been one of the major routes through the Alps, connecting the Reschen and the Brenner passes, at 1,370 metres (4,490 ft) considered the easiest of the main Alpine passes. The Chiusa di Salorno narrows at Salorno and marks the southernmost part of the predominantly German-speaking province of South Tyrol. The Adige was mentioned in the "Lied der Deutschen" of 1841 as the southern border of the German language area. As of 2011 62% of Salorno speaks Italian and 37% speaks German. In 1922 Germany adopted the song as its national anthem, although by that time Italy had taken control of all of the Adige. Near Trento, the Avisio, Noce, and Fersina rivers join. The Adige crosses Trentino and later Veneto, flowing past the town of Rovereto, the Lagarina Valley, the cities of Verona and Rovigo and the north-eastern part of the Po Plain into the Adriatic Sea. The Adige and the Po run parallel in the river delta without properly joining. The Adige is connected to Lake Garda by the Mori–Torbole tunnel, an artificial underground canal built for flood prevention. Tributaries The following rivers are tributaries to the Adige River (from source to mouth): Ecology Fauna The Adige is a home to the marble trout (Salmo marmoratus), but at far lower populations than in the past. Fish stocking is one of the most significant causes of the sharp reduction in the original (indigenous) fish population of this subspecies. It will spawn with and interbreed with brown trout, which are regularly stocked in the river and its tributaries. Gallery See also Leno, one of the main tributaries of the Adige River Notes References External links Encyclopædia Britannica Coolidge, William Augustus Brevoort (1911). "Adige" . Encyclopædia Britannica. Vol. 1 (11th ed.). p. 192.
Adiža

Adiža (tal. Adige, venecijanski dijalekt: Àdexe; Trentin: Ades; furlanski dijalekt: Adis; njem. Etsch; retoromanski: Adesc, ili Adiç; lat. Athesis) je rijeka u Italiji. Sa svojih 410 km druga je rijeka po dužini u Italiji. Izvire u Alpama, u području regije Trentino-Južni Tirol, u blizini tromeđe Italije, Švicarske i Austrije, a ulijeva se u Jadransko more. Izvori Vanjske poveznice
Adige (folyó)

Az Adige (olaszul: Adige fonetikus kiejtéssel: [ˈaːdiɗʒe], velenceiül Àdexe, németül: Etsch, ladinul Adesc, trentinóiul Àdes, latinul: Athesis) egy észak-olaszországi folyó, amelynek forrása az Olaszországnak Svájccal és Ausztriával 1919 óta közös határa mellett elhelyezkedő Dél-Tirolban fekszik. Teljes hosszúsága mintegy 410 kilométer, ezzel Olaszország második leghosszabb folyója a 652 km hosszú Pó után. Az Adige teljes vízgyűjtő területe körülbelül 12 200 km². A folyó közepes vízhozama 250 m³/s, a torkolatnál ez az érték 235 m³/s. A vízfolyás a közeli Inn folyó völgye felett, az Ausztriával és Svájccal közös határvonal közelében elhelyezkedő 1504 méter magas Reschen-hágó (olaszul: Passo di Resia, németül: Reschenpass) mellett, az Ötz-völgyi-Alpok területén ered 1586 méter tengerszint feletti magasságban. Az Adige keresztülfolyik a mesterségesen létrehozott Reschen-tavon (Reschensee), amelynek vizéből egy 14. században épített templomtorony áll ki, jelezve az e helyen valaha létező Alt Graun (’Ó-Graun’) nevű település helyét, amelyet elhagytak, majd 1950-ben elárasztottak, miután befejezték a felvizeket elzáró gátat. A tavat főként az Etsch (Adige) táplálja, viszont a folyó jelenti az állóvíz elsődleges lefolyását is. Glorenza (németül: Glurns) városa mellett csatlakozik hozzá a svájci Münster-völgy (németül: Münstertal, olaszul: Val Monastero) területén eredő Rom folyó. Jegyzetek További információk "Fiumi e torrenti dell'Alto Adige. Qualità biologica dei singoli corsi d'acqua. Fiume Adige" (olasz nyelven). Provincia autonoma di Bolzano. Agenzia provinciale per l’ambiente. Hozzáférés: 2017. május 20.. "Wetter / Pegelstationen (aktuális és vízállás-jelentés). Etsch / Adige (Branzoll)" (német (olasz) nyelven). Provincia autonoma di Bolzano. Agenzia provinciale per l’ambiente. Hozzáférés: 2017. május 17..: CS1 karbantartás: ismeretlen nyelvkód (link)
Adige

De Adige (Italiaanse uitspraak: [ˈadidʒe]) (Duits: Etsch) is een rivier in het noorden van Italië. De rivier ontspringt bij de Reschenpas (Italiaans: Passo di Resia) in het overwegend Duitstalige Zuid-Tirol. Met 410 km is het na de Po de langste rivier van Italië. De Adige stroomt door de plaatsen Meran, Bolzano, Rovereto, Trento, Verona en Legnago. De rivier ontwatert bijna volledig de provincie Zuid-Tirol. Ten zuiden van Bolzano voegt het water van de Eisack zich bij dat van de Etsch of Adige op zo'n 235 meter boven de zeespiegel. Op 210 meter boven de zeespiegel stroomt de rivier bij Salorno over de provinciegrens en stroomt ten zuiden van Chioggia in de Adriatische Zee. Het is een zeer onvoorspelbare rivier; door smeltwater kan de rivierstand dramatisch stijgen, en er zijn vele stroomversnellingen. Hierdoor is de rivier onbevaarbaar. Van de Adige zijn meerdere overstromingen beschreven. De overstroming in de 6e eeuw die Verona trof heeft de naam Watersnood van La Cucca, beschreven door monnik Paulus Diaconus. In het in 1841 door August Heinrich Hoffmann von Fallersleben geschreven Lied der Deutschen wordt de rivier genoemd: Von der Maas bis an die Memel, von der Etsch bis an den Belt. Hiermee werd gedoeld op het gebied dat bewoond werd door Duitssprekenden, waarvan de Adige de zuidgrens zou zijn. De huidige Italiaanse regio Zuid-Tirol heeft een voor 70% Duitstalige bevolking, zowel ten noorden als ten zuiden van de Adige. Sinds 1922 is het Lied der Deutschen het Duitse volkslied, maar het couplet waarin de Etsch voorkomt werd na 1951 niet meer gezongen en in 1991 afgeschaft. Bij het sluiten van het Verdrag van Saint-Germain in 1919 werd besloten dat het stroomgebied van de Adige en al zijn zijrivieren Italiaans grondgebied werd.
Adyga

Adyga (wł. Adige; łac. Athesis; niem. Etsch) – rzeka w północnych Włoszech o długości 409 km i powierzchni dorzecza 12,1 tys. km². Wypływa ze źródeł koło przełęczy Reschenpass w Alpach Ötztalskich, w pobliżu granicy z Austrią, płynie przez Alpy i Nizinę Padańską, a na południe od miasta Chioggia uchodzi do Zatoki Weneckiej (Morze Adriatyckie). Tworzy naddatek delty Padu styczny od jej strony północnej. Adyga żeglowna jest na długości 300 km, znajdują się na niej elektrownie wodne. Główne dopływy: lewe: Passirio, Isarco, Avisio; prawe: Noce. Ważniejsze miejscowości nad Adygą: Silandro, Naturno, Merano, Bolzano, Ora, Salorno, Trydent, Rovereto, Werona, San Giovanni, Zévio, Legnago, Badia, Boara, Cavárzere.
Rio Ádige

O Ádige (em italiano Adige; em alemão Etsch) é um rio localizado na parte nordeste da Itália, o segundo maior, depois do rio Pó; sua bacia hidrográfica é a terceira em extensão no país, depois das bacias dos rios Pó e Tibre. Banha as cidades de Merano, Bolzano, Trento e Verona, atravessando a região do Trentino-Alto Ádige e a planície Padana oriental, na região do Véneto, desaguando no mar Adriático. Proporciona uma quantidade considerável de energia hidroeléctrica. O seu curso é navegável durante 112 quilômetros. Referências
Adige

Adige (în germană Etsch) este un râu care izvorăște din munții Ötztaler Alpen din Tirolul de Sud din Italia, curge pe teritoriul Italiei Superioare și se varsă în Marea Adriatică. Curs Adige își are izvorul în Alpii Ötztaler, pe șaua Reschenscheideck (1.525 m) în Tirolul de Sud, fiind după lungime al doilea râu din Italia. Prima parte a cursului lui are un caracter torențial, până ce ajunge la localitatea Glorenza (Glurns) de unde traversează regiunea Val Venosta (Vinschgau). Între localitățile Merano (Meran) și Bolzano (Bozen) valea este numită Val Adige (Etschtal). La Merano Adige primește apele afluentului Passirio (Passer), iar în apropiere de Bolzano se varsă în el râul Isarco (Eisack); de aici valea din vest este numită Überetsch. Adige iese din regiunea Tirolul de Sud la Salorno (Salurn). Înainte de Verona traversează defileul Chiusa di Verona ( Berner Klause), de la Verona curge printr-o regiune de câmpie, situată pe cursul inferior al râului Po, având acum un curs domol, cu maluri mlăștinoase. Se ramifică și curge în nordul deltei lui Po în Marea Adriatică. Adige parcurge 220 de km în Tirolul de Sud, până la Legnago are o cădere între 1:510 și 1:1.200. La gura de văsare a lui Eisack are lățimea de 78 m, fiind navigabil pe 297 km. La Verona are deja 120 de m lățime, iar mai departe în aval brațul principal atinge lățimea de 260 m cu o adâncime între 3 și 5 m. Vezi și Listă de fluvii din Europa Legături externe Materiale media legate de Adige la Wikimedia Commons Die Etsch in Tirolul de Sud
Адидже

А́дидже (итал. Adige, нем. Etsch, произносится Эч, романш. Adisch, ладинск. Adesc, лат. Athesis) — река в Северной Италии протяжённостью 410 км при площади бассейна 14 700 км². В некоторых источниках описывается как Адиж или Эч. Описание Средний расход воды — 266 м³/с. На Адидже расположены города Тренто и Верона. Крупнейшие притоки — Изарко и Авизио (левые); основной правый приток — Ноче. Судоходна на 350 км от устья. Протекает в Альпах, а в нижнем течении — по Паданской равнине, впадает в Адриатическое море, образуя общую дельту с рекой По. Стратегическое значение реки принесло ей историческую известность; её берега являлись свидетелями многих военных событий, некоторые из которых оказали решающее влияние на судьбу всей Италии. На Адидже расположены ГЭС. В Вероне на берегу Адидже находится достопримечательности — замок Кастельвеккио, мост Скалигеров и Понте Пьетра. К северу от Адидже лежит германоязычный Южный Тироль, до 1918 года входивший в состав Австро-Венгрии. В качестве южного предела Германии река Эч упоминается в «Песни немцев» («Германия, Германия превыше всего…») наряду с Маасом, Мемелем и Малым Бельтом. Примечания Литература Адидже // Большая российская энциклопедия : [в 35 т.] / гл. ред. Ю. С. Осипов. — М. : Большая российская энциклопедия, 2004—2017. Nicolis. «Sugli antichi corsi del fiume Adige» (Верона, 1898). Ссылки Эч // Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона : в 86 т. (82 т. и 4 доп.). — СПб., 1890—1907.
Adiža

Adíža (italijansko Adige, furlansko Adis, beneško Àdexe, ladinsko Adesc ali Adiç, nemško Etsch) je za Padom druga najdaljša reka v Italiji. Izvira na Južnem Tirolskem, sprva teče proti jugu, nato pa se pri prehodu iz alpskih dolin v Padsko nižino preusmeri na vzhod v Benečijo (it. Veneto) in se po 410 km južno od Chioggie izliva v Jadransko morje. Njen izvir je v umetnem alpskem jezeru Lago di Resia v Retijskih Alpah, v bližini meje z Avstrijo in Švico, od koder teče proti vzhodu po gorski dolini Vinschgau. Pri Meranu se preusmeri na jug, teče mimo Bolzana (Bocna) in Trenta. V dolini Val Lagarina zapusti gorato območje in se usmeri na vzhod v pokrajino Benečijo, kjer teče skozi Verono mimo Roviga in se v obliki delte izliva v Jadransko morje. Kot gorska reka je zaradi preprečitve nenadnih poplav s podzemnimi kanali povezana z Gardskim jezerom. V nižini jo izkoriščajo za namakanje. Njeni glavni pritoki so: Passer / Passirio pri Meranu, Eisack / Isarco pri Bolzanu, Noce pri Mezzocoroni, Avisio pri Lavisu in Fersina pri Trentu. Omenjena je v pesmi Das Lied der Deutschen kot južna meja nemškega jezikovnega območja, kar je njen zgornji tok še danes.
Адиђе

Адиђе (итал. Adige) је река која протиче кроз Италију, односно кроз италијанске регије Трентино-Алто Адиђе и Венето. Дуга је 410 km, најдужа после реке По. Улива се у Јадранско море у близини Кјође. Референце
Adige

Adige (italienska [ˈaːdid͡ʒe], tyska: Etsch) är en cirka 410 km lång flod, som har sin källa och huvudsakliga sträckning (220 km) i Sydtyrolen (provinsen Bolzano) i norra Italien. Den är Italiens näst längsta flod, efter Po. Avrinningsområdet är 12 200 km², vilket är det tredje största i Italien, efter Po och Tibern. Beskrivning Floden rinner ut ur den artificiella alpina sjön Reschensee-Lago di Resia, i Reschenpasset, nära gränsen till Österrike och Schweiz ovanför Inndalen. Sjön är känd för kyrktornet som markerar platsen där den tidigare byn Alt-Graun låg. Denna översvämmades och övergavs 1953, då en fördämning byggdes. Floden Rom flyter ihop med Adige nära Glurns. Floden flyter sedan österut genom Vinschgau-Val Venosta till Meran (Merano), där den möts av Passeier-Passiriofloden från norr. Syd om Bolzano flyter Isarco in i floden som nu leder söderut genom en dal som alltid har varit en av huvudlederna genom Alperna, till och från Resiapasset och Brennerpasset. Nära Trento i Trentino flyter Avisio, Noce och Fersina in i Adige. Adige rinner genom orten Rovereto och sedan in i Veneto. Där flyter floden genom staden Verona följt av Legnago och sedan förbi Rovigo och Adria genom Lagarinadalen och nordöstra delen av Poslätten ut i Adriatiska havet. Adige och Po flyter parallellt i floddeltat men går aldrig ihop. Adige har under juni och juli häftiga flöden och för då med sina stora mängder slam. För att undvika översvämningar har floden, genom underjordiska kanaler, kopplats ihop med Gardasjön. Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Adige.
Адідже

Аді́дже (італ. Adige, нім. die Etsch) — річка на півночі Італії, друга за довжиною річка в Італії після По. Довжина 410 км, площа басейну 14 700 км², середня витрата води в гирлі — близько 266 м³/сек. Бере початок біля кордону з Австрією, біля Решенського перевалу на схилах Ецтальських Альп, а в нижній течії тече Паданською рівниною, впадає в Адріатичне море, утворюючи загальну дельту з річкою По. Великі гідроелектростанції. Судноплавна в нижній течії. На річці розташоване місто Верона. Долиною Адідже проходить залізниця з Італії до Австрії. Згадується у «Пісні німців» як найпівденніша точка Австрійської імперії і розповсюдження німецькомовного етносу. Див. також ГЕС Глоренца ГЕС Кастельбелло Джерела Українська радянська енциклопедія : у 12 т. / гол. ред. М. П. Бажан ; редкол.: О. К. Антонов та ін. — 2-ге вид. — К. : Головна редакція УРЕ, 1974–1985. Географический энциклопедический словарь. Москва. «Советская энциклопедия». 1989. стор. 14(рос.) Посилання Адідже // Універсальний словник-енциклопедія. — 4-те вид. — К. : Теза, 2006.
Flughafen Perugia

Der Flughafen Perugia (ital.: Aeroporto di Perugia-Sant'Egidio “San Francesco d’Assisi”, IATA-Code: PEG, ICAO-Code: LIRZ) ist ein internationaler italienischer Flughafen. Er liegt 10 km östlich von Perugia auf einer Höhe von 212 m AMSL. Es handelt sich um den einzigen Verkehrsflughafen in der Region Umbrien. Benannt ist er nach Franz von Assisi. Infrastruktur Der Flughafen verfügt über eine 2199 m lange, 45 m breite Asphaltpiste mit der Ausrichtung 01/19. Als Navigations- und Anflughilfen stehen unter anderem ein DVOR/DME, ein VDF-Peiler und ein PAPI-System zur Verfügung. Für Anflüge in Landerichtung 01 existiert darüber hinaus ein ILS CAT I. Von der Start- und Landebahn führen zwei Rollbahnen zum westlich davon gelegenen Vorfeld mit dem einzigen Terminal. Das Terminal wurde 2011 und 2012 auf der Grundlage eines Entwurfs der Architektin Gae Aulenti erneuert. Südlich davon befindet sich der Tower, nördlich mehrere Hangars. Luftraum Im Umkreis von 5 NM (ca. 9 km) um den Flughafen wurde eine Aerodrome Traffic Zone (Luftraum D) eingerichtet, die sich vom Boden bis in eine Höhe von 2500 ft (762 m) über Grund erstreckt. Diese wird von einer Kontrollzone (ebenfalls Luftraum D) eingeschlossen. Noch innerhalb der Aerodrome Traffic Zone befinden sich westlich des Flughafens das Flugbeschränkungsgebiet LI-R36 und östlich davon das Luftsperrgebiet LI-P252. Fluggesellschaften und Ziele Von Perugia aus werden Flüge zu nationalen sowie europäischen Zielen angeboten, viele davon von Billigfluggesellschaften. Die am stärksten vertretene Fluggesellschaft ist Ryanair. Der Flughafen ist auch für den Charterverkehr relevant, Linienverbindungen in den deutschsprachigen Raum bestehen nicht. Anbindung Busse verbinden den Flughafen mit dem Hauptbahnhof von Perugia. Die Fahrtzeit beträgt rund 20 Minuten. Sonstiges Der Flughafen soll weiter ausgebaut werden. Der nahe Flughafen Foligno hat ähnliche Pläne und will zum zweiten Verkehrsflughafen Umbriens aufsteigen. Quellen Weblinks Flughafengesellschaft Perugia
Perugia San Francesco d'Assisi – Umbria International Airport

Perugia San Francesco d'Assisi – Umbria International Airport (Italian: Aeroporto Internazionale dell'Umbria – Perugia San Francesco d'Assisi; IATA: PEG, ICAO: LIRZ), formerly Perugia Sant'Egidio Airport, is an airport serving Perugia, the capital city of the region of Umbria in central Italy. Facilities The airport is located at an elevation of 693 feet (211 m) above mean sea level. It has one runway designated 01/19 with an asphalt surface measuring 2,199 by 45 metres (7,215 ft × 148 ft). It was expanded in 2011, with the addition of new terminal facilities designed by the Italian architect Gae Aulenti and part-funded by a government grant awarded to celebrate the 150th anniversary of the unification of Italy. Airlines and destinations The following airlines operate regular scheduled and charter flights at Perugia Airport: Statistics Ground Transportation Car Perugia Airport is reachable by the E45-SS3 Bis (Ravenna-Cesena-Perugia-Terni). Train The nearest railway stations to the airport are Perugia (also known locally as Perugia Fontivegge), Perugia Ponte San Giovanni, and Bastia Umbra. Bus The airport is served by a limited number of services by the following regional bus routes operated by Busitalia Umbria (formerly by APM (1996–2010) and Umbria Mobilità (2010–2014)): E007 Perugia-Petrignano-Assisi E422 Perugia-Santa Maria degli Angeli-Foligno There is also a shuttle bus (by ACAP-Sulga) between Perugia Railway Station and Perugia city centre. Taxi There are multiple taxi companies available. References External links Media related to Perugia Airport at Wikimedia Commons Aeroporto Internazionale dell'Umbria Perugia San Francesco d'Assisi, official site "Current weather for LIRZ". NOAA/NWS. Accident history for PEG at Aviation Safety Network