NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Villa Capra

La Villa Capra, popularment coneguda com La Rotonda, és el nom d'una vil·la situada prop de Vicenza al Vèneto. Fou construïda entre 1567 i 1605, en part segons els plans de l'arquitecte Andrea Palladio, considera el primer professional de l'arquitectura. Destacar el seu tractat, I Quattro Libri dell'Architettura (1570) sobre el cànon clàssic. En època renaixentista, l'arquitectura civil s'influencià de l'obres De Architectura de Vitruvi, concretament sobre la idea de firmitas, utilitas, venustas, recuperant el pragmatisme artístic romà. Quant a les vil·les, es va recuperar la tradició grecoromana, en concret les vil·les romanes, les cases de camp. Descripció Situada en un turó prop de la localitat de Vicenza (Itàlia), es troba rodejada d'un entorn natural, com les antigues vil·les, i és per això que està orientada a l'exterior. La planta és simètrica i centralitzada, en forma de creu grega. L'exterior està format per quatre façanes idèntiques, que s'aixequen sobre unes escalinates. Cada pòrtic és hexàstil i d'estil jònic. Sobre el qual es recolza un entaulament i un frontó triangular amb dos òculs. En tots els frisos hi ha una inscripció, que fa referència al seu primer propietari, el clergue Marius Capra Gabrielis. Com un temple clàssic, els quatre accessos estan decorats amb estàtues, gàrgoles i acroteris. Al centre de l'edifici s'alça una espectacular cúpula que confereixen en un sol punt, un òcul. Aquesta cúpula semiesfèrica fou construïda per l'arquitecte italià Scamozzi. La il·luminació natural no és excel·lent, però està tota decorada amb frescos així com la resta d'estances de la casa. Uns balcons interns voltegen la cúpula. S'hi troben escultures de Lorenzo Rubini i Giambattista Albanese, així com Alessandro Vittoria. Quant als frescs van ser pintats per Anselmo Canera, Bernardino India, Alessandro Maganza,i el francès Ludovico Dorigny. La cúpula marca una sala circular central a partir de la qual s'articulen les habitacions, i els dormitoris en els quatre angles marcats per quatre passadissos que convergeixen a la sala circular. La cuina i altres sales secundaries es troben al soterrani. La convivència de les figures geomètriques quadrades i circulars fa pensar en la convivència dels elements terrenals amb aquelles espirituals: la combinació perfecte pels antics. Doncs el Renaixent recupera aquest pensament. Les influències són directes de l'arquitectura d'època clàssica, com el Panteó Romà, i Partenó per l'estil de façana. Aquesta vil·la fou model del neopal·ladianisme anglès, tant Anglaterra com als Estats Units, dels quals destaquen William Kent i Lord Burlington, com per exemple Chiswick House (1725). Referències Bibliografia Gran Enciclopèdia Catalana, 1968 Battilotti, Le ville di Palladio, Milán 1990 P. Marini, Note, in A. Palladio, I Quattro Libri dell'Architettura, adaptació de L. Magagnato i P. Marini, Milán 1980 R. Streitz, La Rotonde et sa géométrie, Lausana, París 1973
La Rotonda

Villa Rotonda či La Rotonda, také Villa Capra nebo Villa Almerico, je renesanční vila asi 2 km jihovýchodně od severoitalského města Vicenza. Byla postavena v letech 1566–1571 podle plánů architekta Andrey Palladia, který se zde výrazně inspiroval architekturou starověkého Říma. La Rotonda patří k nejcitovanějším stavbám v dějinách architektury. Od roku 1994 je zapsána na seznamu Světového dědictví. Popis Patrová vila stojí na malém návrší uprostřed sadu a má čtvercový, přísně symetrický půdorys o rozměrech 24x24 m. Všechna čtyři průčelí jsou shodná, s portiky a terasami, odkud vedou monumentální schodiště do zahrady. Uprostřed je kruhový sál, který sahá přes obě poschodí a je otevřen do centrální kupole, která sahá do výšky asi 23 m nad terasami. Všude se uplatňuje jednoduchá výzdoba v antickém stylu (v upraveném jónském slohu). Palladio své plány uveřejnil a schéma vily bylo mnohokrát napodobeno po celé Evropě. Vila je přístupná návštěvníkům, interiér však jen jednou týdně. Odkazy Reference Literatura Sir B. Fletcher, A History of Architecture. London 1948. Související články Andrea Palladio Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu La Rotonda na Wikimedia Commons Villa Almearico Capra called "La Rotonda" na cisapalladio.org – stránkách s popisem, obrázky a umístěním různých vil "La rotonda" "Commentary and Images of Villa Capra" na GreatBuilding.com Architectural analysis of Villa Capra Archivováno 6. 11. 2021 na Wayback Machine. Vicenza a palladiovské vily – Světové dědictví
Vila Rotonda

Vila Rotonda (talijanski: La Rotonda) je renesansna ladanjska kuća arhitekta Andrea Palladia iz 1569. godine u okolici Vicenze. Vila Rotonda je bila prva, od mnogih koje su uslijedile, ladanjska kuća s kupolom. Osobito za vrijeme paladijanizma u arhitekturi 18. stoljeća u Engleskoj i Americi. Povijest Iste godine kada je dovršio slavnu crkvu San Giorgio Maggiore Andrea Palladio je počeo graditi ovu slavnu vilu u neposrednoj blizini Vicenze prema svom projektu iz 1550. godine. Nakon dovršetka, 1569. godine, vila je prozvana "rotondom" jer je na njoj dominirala kupola inspirirana jednom drugom rotondom (kružnom dvoranom) – rimskim Panteonom. Kada ju je kupila bogata venecijanska obitelj Capra, 1591. godine, postala je poznata kao "Vila Capra". Osobitosti Vila je primjer suburbanog tipa koji se može usporediti s rimskim carskim vilama (Hadrijanova vila u Tivoliju ili vila u Frascatiju), ali koji je u Venetu rjeđi. Iako je Palladio očito bio inspiriran rimskom arhitekturom, njegova fino proporcionalna i skladna vila je bila potpuno originalna. Premda su vile uvijek bile projektirane kao stambene zgrade na farmi, Palladio je projektirao ovu vilu prije svega za odmor i uživanje u prirodi. Kao i kod drugih vila, glavne stambene prostorije bile su na drugom katu, dok su se na donjem nalazili kuhinja, skladište i ostale uslužne prostorije, ali dominirala je centralna kružna prostorija za prijeme i zabavu. Kako bi omogućio stanarima da što više uživaju u pejzažu, napravio je ulazni trijem sa stubištem, ukrašen jonskim stupovima, na sve četiri fasade zgrade. Građevina je centralna, kvadratnog tlocrta, s kupolom nad središnjom prostorijom i trijemom na svakoj strani. Čitavim volumenom dominiraju ulazni trijemovi, koje središnji volumen raščlanjuju, produžuju u krakove. Sve četiri fasade su iste i to ponavljanje oblika četiri puta dijeli vrijeme obilaska u četiri puta ponovljenu sekvencu i naglašava čin ulaska. No, ulazak postaje dvosmislen jer se ulaskom dolazi do vrata koje vode van, i sam ulazak postaje poziv na izlazak. Upravo istodobnim negiranjem boravka kao zaustavljenosti na nekom mjestu i smisla kretanja Palladio je stvorio najbolji primjer manirističke arhitekture koji kao da tjera stanara da ne miruje, nego da se kreće prema vani, prema prirodi. Palladio je unio određenu dinamičnost u arhitekturu, građevina više nije statična s glavnim pročeljem i leđima, njena su sva četiri pročelja jednako vrijedna, što je snažna odlika manirizma – neodređenost, nemirnost. Izvori Velike arhitekture svijeta, urednik John Julius Norwich, Marjan tisak, Split, 2005. ISBN 953-214-266-5 Marilyn Stokstad, Art History (Wolume Two), Pearson Prentice Hill, New Jersey, 2005. ISBN 0-13-145529 Jadranka Damjanov, Likovna umjetnost 2, Školska knjiga, Zagreb, 1994. ISBN 953-0-20203-2 Poveznice Vila Palača Renesansna arhitektura Manirizam Paladijanizam Vanjske poveznice "La Rotonda" Arhivirana inačica izvorne stranice od 10. ožujka 2000. (Wayback Machine) "Komentari i slike Vile Capra" s GreatBuilding.com
Villa Almerico Capra "La Rotonda"

Villa Almerico Capra ("La Rotonda") is een villa uit 1566 (voltooid in 1571, inrichting voltooid in 1589) van de architect Andrea Palladio (1508-1580). Het is een van de beroemdste villa's uit de architectuur van de Italiaanse hoogrenaissance. In deze profane villa zijn tempel-elementen van de architectuur uit de oudheid gebruikt. Sinds 1994 staat het samen met ander werk van Palladio in Veneto op de Werelderfgoedlijst van de UNESCO. Situering De villa ligt in de nabijheid van Vicenza (Noord Italië), in de landbouwstreek Veneto. Het gebouw ligt op de top van een heuvel met een licht glooiende helling, tussen andere heuvels en grenst aan één zijde aan de rivier Bacchiglione. Palladio maakte in zijn ontwerp gebruik van het uitzicht rondom, dat een gevolg is van de ligging op een heuvel. Alle vier de zijden hebben een loggia die diende als portiek. Palladio noemde dit de belangrijkste karakteristiek van het gebouw. De koepel van het gebouw en de vier symmetrisch gebouwde voorportalen geven het geheel een bijzondere aanblik. Hoewel niet als agrarisch landhuis gebouwd (zoals veel villa's uit die tijd), hebben de Capra's de bezitting uitgebreid met landerijen en bijgebouwen en deze later als agrarische villa in gebruik genomen. De villa De villa werd gebouwd in opdracht van Paolo Almerico, een pauselijke hoogwaardigheidsbekleder die zich erin wilde terugtrekken na zijn terugkeer naar zijn geboortestad Vicenza. Het gebouw had als bestemming: 'representatiegebouw'. Almerico's zoon verkocht de villa echter al snel aan de familie Capra, die het bouwwerk ingrijpend liet aanpassen. De oorspronkelijk door Palladio bedoelde half-cirkelvormige koepel werd door de architect Vincenzo Scamozzi verlaagd en voorzien van een oculus (een opening in de koepel), zoals bij het Pantheon in Rome. Uit praktische overwegingen is deze opening later overdekt met een koepeltje. Het grondplan heeft de vorm van een Grieks kruis. Vier gelijke 'tempelfaçades' met Ionische zuilen omringen een vierkant middendeel. De koepel is beschilderd met fresco's van Allessandro Manganza en de overige fresco's zijn van Anselmo Canera. Standbeelden van Albanese en van Lorenzo en Agostino Rubini versieren de gevels en de balustraden. In zijn Italiaanse reizen (1786) geeft Goethe een uitvoerig en bewonderend verslag van zijn bezichtiging van de villa. Anno 2014 zijn de villa en het landgoed op de meeste dagen van de week enkele uren per dag te bezichtigen. Het interieur is slechts enkele dagen per week toegankelijk. Verfilming De villa speelt een belangrijke rol in de verfilming van Mozarts opera Don Giovanni door Joseph Losey. Externe link Villa la Rotonda
Вила Ротонда

Вила Ротонда (итал. Villa Almerico Capra, La Rotonda) је ренесансна вила близу Виченце у северној Италији. Пројектовао ју је архитекта Андреа Паладио, а касније довршио Винченцо Скамоци. Вила се још зове „Вила Алмерико Капра” по презимену две угледне породице које су финансирале њену изградњу. Заједно са другим делима Паладија, ова зграда припада ансамблу грађевина Историјски центар Виченце и Паладијеве виле у Венету, која је под заштитом Унеска. Касније су по угледу на њу пројектоване виле у Енглеској, САД, Пољској и другде. Инспирација Свештеник Паоло Алмерико се 1565. повукао из службе у Ватикану, и одлучио да себи сагради летњиковац на селу близу родног града Виченце. Ова кућа, позната као „Ротонда”, једно је од најзначајнијих дела архитекте Андреe Паладија. Вила Ротонда је била инспирација за многе друге пројекте широм света, а њен дизајн је био инспирисан Пантеоном у Риму. Пројекат Место за вилу је одабрано на врху брда близу града Виченце. За разлику од других Паладијевих вила, грађевина није требала да служи за управљање сеоским имањем. Паладио је сматрао да је она палата (palazzo), која има функцију као репрезентативно здање и мирно уточиште за медитацију и умни рад. Вила Ротонда је потпуно симетрична грађевина квадратног нацрта са четири фасаде, од којих све имају избачени портик. Цела структура је обухваћена замишљеним кругом који додирује углове зграде и центре портика. Централна проторија и њена купола су кружног облика, и отуда потиче име виле. Сама грађевина технички није ротонда, јер није кружна, већ је пресек квадрата и крста. Сви портици имају степеништа и кратке ходнике који воде до централне просторије. Све собе у вили су пројектоване по пропорцијама у складу са правилима архитектуре које је Паладио представио у своје „Четири књиге о архитектури”. Простор за послугу је био смештен у сутерену и до њега се долазило скривеним степеницама из централне просторије. Својом архитектуром, Вила Ротонда је одраз хуманистичких идеала Ренесансе. Да би све просторије добиле сунчеву светлост, пројекат је под углом од 45 степени у односу на четири стране света. Сви портици су украшени статуама античких богова које носе по шест јонских стубова. Изградња је почела 1567. Ни Паладио, ни њен власник Паоло Алмерико нису доживели крај изградње. Паладио је умро 1580, а архитекта Виченцо Скамоци је добио задатак да надгледа даље радове. Он је модификовао пројекат централне дворане. Паладио је хтео да је покрије полукружном куполом. Скамоци је уместо тога пројектовао нижу куполу са окулусом, по угледу на Пантеон у Риму. На крају је реализована нижа купола са лантерном. Галерија Референце Литература Спољашње везе Опис грађевине (Паладијев музеј у Виченци) "La rotonda" Коментар и слике виле на веб страници GreatBuilding.com Виртуелна посета Вила Ротонди Архитектонска анализа виле Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (6. новембар 2021) „Solar Orientation and Historic Buildings”. solarhousehistory.com.
Villa Rotonda

Villa Rotonda, egentligen Villa Almerico Capra, är en renässansbyggnad utanför Vicenza i norra Italien. Den ritades av arkitekten Andrea Palladio och uppfördes mellan 1566 och 1591. Villa Rotonda upptogs på Unescos världsarvslista år 1994. Villa Rotonda har fyra portiker, var och en försedd med sex joniska kolonner. Källor Honour, Hugh; Fleming, John (1992). Konsten genom tiderna (3). Stockholm: Tidens förlag. sid. 435–436. ISBN 91-550-3820-4 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Villa Rotonda.
Вила дел Казале

Вила дел Казале (на италиански: Villa del Casale) е древноримска императорска вила в близост до град Пиаца Армерина на остров Сицилия. Включена е в списъка на обекти на световното историческо и културно наследство на ЮНЕСКО. Вилата е известна със своите подови мозайки и рисунки по стените. На мозайка са изобразени 10 момичета по бикини, с което вилата придобива световна популярност. Постройката е завършена през 4 век. Използвана е като луксозна вила за почивка на високопоставени римляни. Подовете на вилата са покрити с мозайки, които се поддържат. Мозайката в стаята за хранене е сред най-големите, покрива площ от 3000 m². Външни препратки ((it)) Официален уебсайт Архив на оригинала от 2006-04-30 в Wayback Machine.
Villa Romana del Casale

Villa Romana del Casale (sicilsky Villa Rumana dû Casali) je velká a propracovaná starověká římská villa nebo palác nacházející se asi 3 km od města Piazza Armerina ve sdužení obcí Enna ve vnitrozemí jižní části ostrova Sicílie. Vykopávky odhalily římské mozaiky, které jsou podle Grove Dictionary of Art nejbohatší, největší a nejrozmanitější sbírkou, která zůstala. Díky tomu byla v roce 1997 označena jako místo světového dědictví UNESCO. Vila a její umělecká díla pocházejí z počátku 4. století našeho letopočtu. Opus sectile podlahy s mozaikami pokrývají přibližně 3 500 m2 a jsou jedinečné ve vynikajícím stavu uchování v důsledku sesuvu půdy a záplav, které je zakryly. Luxusní obytný komplex domu se zahradou, lázněmi a tělocvičnou má 45 místností. Nachází se v něm nejrozsáhlejší a nejbohatší komplex antických pozdně římských mozaik na světě. Méně známá, ale i tak mimořádná sbírka fresek pokrývala nejen vnitřní místnosti, ale i vnější stěny. Historie Počátky stavby sahají do konce 3. století. Podle vyobrazení muže v klobouku panovníka (latinsky pileus pannonicus) a bohatém plášti s distinkcemi na lovecké scéně mozaiky historikové usuzují, že majitelem vily byl nejspíše tetrarcha Maximián, který v této provincii vládl v letech 286–305 n. l., pravděpodobněji než politik Lucius Aradius Valerius Proculus, zdejší prefekt v letech 327–331 a v roce 340 římský konzul. Pro svou mimořádnou kulturní hodnotu je od roku 1997 součástí světového dědictví UNESCO. Galerie Odkazy Reference Literatura Umberto Pappalardo, Rosaria Ciardiello, Die Pracht römischer Mosaiken. Die Villa Romana del Casale bei Piazza Armerina auf Sizilien. vydal Philipp von Zabern, Darmstadt, 2018, ISBN 978-3-8053-4880-5 Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Villa Romana del Casale na Wikimedia Commons Galerie Villa Romana del Casale na Wikimedia Commons
Villa Romana del Casale

Villa Romana del Casale er en gammel romersk kejservilla beliggende nær byen Piazza Armerina på Sicilien. Villaen menes at være bygget som et retrætepalads for kejser Maximian Herculius, der regerede 285-305. Det lå på det tidspunkt centralt på en ny vej mellem Catania og Agrigento. Under et jordskælv i 1100-tallet styrtede det imidlertid helt sammen, og da dets placering ikke mere var central blev det siden helt glemt. Paladset blev først genopdaget i 1950 og udgravet i årene umiddelbart efter. Det enestående ved paladset er, at næsten alle gulve har været dækket af mosaikker, som nu er restaureret og frilagt. Paladset er desuden blevet forsynet med gangbroer, så det er muligt at komme rundt og se alle mosaikkerne. Mosaikkerne viser både scener fra den romerske overklasses hverdagsliv, dyremotiver, allegoriske motiver og religiøse motiver. Villa Romana del Casale blev optaget på UNESCOs verdensarvsliste i 1997.
Villa del Casale

Kasnoantička vila u Casaleu (Villa Romana del Casale ili Villa Rumana dû Casali) koja se nalazi oko 3 km jugozapadno od središta grada Piazza Armerina. Na tom lokalitetu se nalaze slojevi povijesnih građevina od 1. do 18. stoljeća. Rimska vila sadrži najbogatije i najkompleksnije rimske mozaike. Ogromna vila je izgrađena u prvoj polovici 4. stoljeća kao središte velikog latifundija (poljoprivredni posjed) oko kojega je niknulo selo Platia (izvedenica od palatium, "palača"). Vjerojatno je pripadala bogatom rimskom senatoru, a možda i članu carske obitelji (danas se smatra manje vjerojatnim). Imala je stambene, službene i tajanstvene sobe organizirane oko velikog atrija s peristilom i vjerojatno je bila povremenom rezidencijom vlasnika. Terme su otkrivene na sjeverozapadnom rubu kompleksa, gostinjske sobe na sjeveru, te privatne sobe i velika bazilika na istoku, istočno od kojih, pomalo odvojen, je eliptični peristil, sobe za sluge i veliki triclinium (blagovaonica). Vilu su vjerojatno oštetili Vandali i Vizigoti, te se tijekom bizantske i arapske vlasti postupno napuštala sve do 12. stoljeća kada je klizište skoro potpuno prekrilo. Otkrivena je slučajno u 19. stoljeću prilikom obrađivanja polja, a prva službena arheološka iskapanja su izvedena od 1929. – 39. godine. Gino Vinicio Gentili je 1959. – 60. otkrio mozaik "Djevojke u bikinijima" u "Sobi deset dama" (Sala delle Dieci Ragazze) koji prikazuje djevojke koje se bave sportom (dizanje utega, bacanje diska, trčanje, loptanje) u rimskom ritualu "Krunidbe zime". Izvori Vanjske poveznice Villa del Casale 3D virtualni obilazak Arhivirana inačica izvorne stranice od 30. kolovoza 2009. (Wayback Machine) (engl.) Službena stranica (tal.)
Villa Romana del Casale

A Villa Romana del Casale (szicíliai: Villa Rumana dû Casali) egy nagy és bonyolult római villa vagy palota, amely körülbelül 3 km-re helyezkedik el a szicíliai Piazza Armerina várostól. A világ egyik leggazdagabb és legszélesebb körű római mozaikgyűjteménye, amelyek helyszínét az UNESCO a kulturális világörökség részévé nyilvánította. A villa és a műalkotások a korai 4. századból valók. A több mint 3000 m² mozaik és opus szegélykövek szintén egyedülállóak, mivel kiváló állapotban maradtak fenn. Bár kevésbé ismert, itt freskók rendkívüli gyűjteménye is fennmaradt, melyek nemcsak a belső falakat, hanem a külső falak is beborítják. Történelme A villa terve A területen három egymást követő építési fázist azonosítottak; az első fázisban voltak a négyszögletes perisztyle és a szemben fekvő helyiségek. A fürdőt ezután egy északnyugati tengelyhez adták. Harmadik fázisban a villa területéhez tartozott egy nagy vízfelület, melyhez egy nagy monumentális bejárat épült, a tengely mentén a perisztyle, az új fürdők az elliptikus (vagy ovális) árkádok és a nagy tri-apsidal csarnok. Ez a terem a perisztyle csarnok (a "kis vadászat terem" és az Orpheus diaéta) volt. A villa története Az 5. és 6. században a villa kibővült a peremfalak bővítésével és a vízvezeték árkádjával a fürdőkhöz. A vandálok és a vizigótok uralkodása alatt a villa megsérült és talán megsemmisült. A melléképületek legalább részben használatban maradnak a bizánci és az arab időszakban. A telepet 1160-1161-ben megsemmisítették I. Vilmos uralkodása alatt. A telephelyet a 12. században elhagyták egy földcsuszamlás miatt. A túlélők Piazza Armerina jelenlegi helyére költöztek. Későbbi sorsa A villa később szinte teljesen feledésbe merült, bár a maradványok egy része mindig a föld felett volt. Helye később mezőgazdasági terület lett, ahol a 19. század elején mozaikokat és oszlopokat találtak. Az első hivatalos régészeti ásatásokat még a 19. század században elkezdték a területen. Régészeti feltárások Az első szakmai feltárásokat Paolo Orsi végezte itt 1929-ben, majd Giuseppe Cultrera folytatta 1935-1939-ben. A nagy ásatások az 1950-60-as években történtek, melyet Gino Vinicius Gentili vezetett, majd a mozaikok fölé egy fedelet építettek. Az 1970-es években Andrea Carandini végzett ásatásokat a La Sapienza Római Egyetemmel. Galéria Jegyzetek Petra C. Baum-vom Felde, Die geometrischen Mosaiken der Villa bei Piazza Armerina, Hamburg 2003, ISBN 3-8300-0940-2 Brigit Carnabuci: Sizilien – Kunstreiseführer, DuMont Buchverlag, Köln 1998, ISBN 3-7701-4385-X Luciano Catullo and Gail Mitchell, 2000. The Ancient Roman Villa of Casale at Piazza Armerina: Past and Present R. J. A. Wilson: Piazza Armerina, Granada Verlag: London 1983, ISBN 0-246-11396-0. Szántó László: Szicília ISBN 978 963 9331 54 9 Hetedhétország [1] Világnéző [2] Hivatkozások Villa Romana del Casale a YouTubeon [3]
Вилла дель-Казале

Вилла дель-Казале (итал. Villa Romana del Casale, сиц. Villa Rumana dû Casali) — древнеримская вилла, построенная в первой четверти IV века н. э. и расположенная примерно в 5 км от города Пьяцца-Армерина на Сицилии. Вилла была центральной усадьбой крупного поместья и представляет собой одно из самых роскошных строений подобного рода. В начале IV века н. э. на вилле проживал римский император Максимиан Геркулий. Вилла известна в первую очередь благодаря прекрасно сохранившимся мозаикам, украшающим почти каждую комнату. Эти мозаики являются одной из богатейших коллекций древнеримского искусства, сохранившихся in-situ. В 1997 году признана ЮНЕСКО памятником Всемирного наследия. Примечания Ссылки Трёхмерный тур по вилле (англ.) На Викискладе есть медиафайлы по теме Вилла дель-Казале
Вила Романа дел Казале

Вила Романа дел Казале (итал. Villa Romana del Casale или Villa Rumana dû Casali) староримска је вила која се налази око 3 км² југозападно од средишта града Пјаца Армерина. На том локалитету се налазе слојеви историјских грађевина од 4. до 18. века. Римска вила садржи најбогатије и најкомплексније римске мозаике па је због тога уврштена на УНЕСКО-в списак Светске баштине у Европи 1997. године. Историја Огромна вила је изграђена у првој половини 4. века као средиште великог латифундијума (пољопривредни посед) око којег је никло село Платија (изведена од ”palatium“, што у преводу значи ”палата“). Вероватно је припадала богатом римском сенатору, а можда и члану царске породице. Имала је стамбене, службене и тајанствене собе организоване око Великог атријума с перистилом и вероватно је била повременом резиденцијом власника. Терме су откривене на југозападном крају, дневне собе на северу, те приватне собе и велика базилика на југу испод којих, помало одвојена, је стајао елиптични перистил, собе за слуге и велики tricilinium (трпезарија). Вилу су вероватно оштетили Вандали и Визиготи, те се током византијске и арапске власти поступно напуштала све до 12. века када је клизиште скоро потпуно прекрило. Откривена је случајно у 19. веку приликом обрађивања поља, а прва званична археолошка ископавања су изведена од 1929—1939. године. Ђино Виницио Ђентили је 1959—1960. године открио мозаик ”Девојке у бикинијима“ у ”Соби десет дама“ (Sala delle Dieci Ragazze) који приказује девојке које се баве спортом (дизање тегова, бацање диска, трчање, лоптање) у римском ритуалу ”Крунисања зиме“. Галерија Референце Спољашње везе Званична интернет презентација виле 3D виртуелни обилазак виле