NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Glacera Morteratsch

La glacera Morteratsch (en romànic: Vadret da Morteratsch) és la glacera més gran de la serralada del Bernina. Es troba al cantó dels Grisons a l'alta Engiadina. Té una longitud màxima de 7 km amb un desnivell de 2.000 m i acaba al punt més alt a la Punta Perrucchetti a 4.020 m. Cobreix amb la glacera Pers uns 16 km². Entre 1878 i 1998, la glacera ha retrocedit 1,8 km amb una mitjana anual d'aproximadament 17,2 metres. El retrocés s'ha accelerat aquests últims anys (1999-2005) amb una mitjana de 30 metres per any. A la confluència amb la glacera Pers, la glacera Morteratsch es comporta com un embassament natural bloquejant les aigües d'escorrentia i a l'origen d'un petit llac. Turisme Als seu marge occidental hi ha el refugi Bovalhütte, a 2.495 m. El ferrocarril del Bernina (amb l'estació de Morteratsch) porta els turistes als peus de la glacera. Llegendes La glacera del Morteratsch ha inspirat una acolorida llegenda, que fa derivar el nom de la glacera de la mort del pastor Erattsch i del seu infeliç amor. Galeria d'imatges Referències
Ledovec Morteratsch

Ledovec Morteratsch (retorománsky Vadret da Morteratsch) je plochou největší ledovec v pohoří Bernina v Bündnerských Alpách ve Švýcarsku. Je za ledovcem Pasterze a Gepatschferner třetím nejdelším a objemově (1,2 km3 ) nejmohutnějším ledovcem ve východních Alpách. Ledovec Morteratsch je typickým údolním ledovcem s výrazným čelem ledovce. Akumulační oblast leží mezi vrcholy Piz Morteratsch, Piz Bernina, Crast 'Agüzza, Piz Argient, Piz Zupò a Bellavista . Od Piz Argient po čelo ledovce v údolí Val Morteratsch je jeho horizontální rozsah menší než 6 km, s výškovým rozdílem až 2000 m. Spolu s ledovcem Pers pocházejícím z Piz Palü, který se připojuje k Morteratschu těsně pod skalním útvarem Isla Persa („Ztracený Isle“) k roku 1973 pokrýval plochu asi 16 km2. Objem ledu se odhaduje na asi 1,2 km3. Ledovec Morteratsch vytéká do Ova da Morteratsch, který se nakonec vlévá do řeky Inn a odtud přes Dunaj do Černého moře. Na jaře je na ledovci v závislosti na sněhových podmínkách vyznačena 10 km dlouhá sjezdovka přístupná zkušeným lyžařům. Vede od terminálu lanovky Diavolezza k hostinci Morteratsch a má výškový rozdíl 1100 m . Železniční stanice Morteratsch bývala přímo u čela ledovce. Čelo ledovce mezitím ustoupilo na vzdálenost 2,8 km a ze stanice již není vidět. Roční měření změny délky jsou zaznamenávány od roku 1878. V období do roku 1998 celkový ústup byl 1,8 km s průměrnou roční mírou ústupu přibližně 17,2 m. Tento dlouhodobý průměr se v posledních letech výrazně zvýšil a ledovec ustupoval 30 m ročně v letech 1999–2005. Podstatný ústup probíhal také v roce 2006. Během posledních deseti let ztratil další 1 km. Ledovec ztratil v letech 1878 až 2018 celkem 2,8 km. Během doby, kdy se prováděla měření, ledovec pokročil o několik metrů za pouhé čtyři roky. Jelikož velké ledovce reagují pomalu na krátkodobé změny klimatu, nelze tyto pokroky zohlednit zvýšením srážek v akumulační zóně v předchozí zimě. Na vysokých morénách nalevo a napravo od ledové fronty, které jsou stále téměř bez přerůstání, je vidět obrovské množství ledu, které se zde stále tlačilo na konci „malé doby ledové “ v polovině 19. století. V roce 2017 začali vědci vyvíjet systém zasněžování na ochranu ledu na ledovci s cílem pokrýt kilometr čtvereční asi 400 cm sněhu. Odhadovalo se, že desetiletí používání může způsobit změnu o délku asi 400–500 metrů. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Morteratsch Glacier na anglické Wikipedii. Související články Ústup ledovců od roku 1850 švýcarské Alpy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Ledovec Morteratsch na Wikimedia Commons Krátký dokumentární film Švýcarské televize se záběry ledových jeskyní na ledovci Krátký dokument Švýcarské televize o změnách souvisejících s klimatem na ledovci
Ledenjak Morteratsch

Ledenjak Morteratsch je ledenjak u istočnim Alpama, u Švicarskoj. Dugačak je oko 7 kilometara, s nadmorskom razlikom od 2 kilometra. Prekriva područje oko 16 kvadratnih kilometara. Od 1878. do 1998. ledenjak Morteratsch je kraći 1,8 kilometar ili svake godine je kraći za 17,2 metra. Od 1999. do 2005. topljenje se povećalo, tako da je izmjereno da je ledenjak 30 metara kraći svake godine. Izvori
Ghiacciaio del Morteratsch

Il ghiacciaio del Morteratsch (in tedesco Morteratschgletscher) è il più grande ghiacciaio del massiccio del Bernina in Svizzera. Descrizione Il ghiacciaio è di tipo vallivo, la zona di accumulo si trova tra le vette del Piz Morteratsch, Pizzo Bernina, Crast' Agüzza, Piz Argient, Piz Zupò e Pizzo Bellavista. La lunghezza del ghiacciaio è di circa sei chilometri e durante il suo tragitto scende di circa 2 000 metri. Durante il suo tragitto viene alimentato dal ghiacciaio del Pers. L'acqua che proviene dal ghiacciaio confluisce nell'Ova da Bernina che a sua volta è un affluente nell'Inn. Nel 2017 è stata inaugurata la nuova centrale idroelettrica. Variazioni frontali recenti Turismo Ai suoi margini occidentali sorge il rifugio Bovalhütte, a 2 495 m s.l.m. La ferrovia del Bernina (con la stazione di Morteratsch) conduce i turisti ai piedi del ghiacciaio. Leggende Il ghiacciaio ha ispirato una colorita leggenda, che fa derivare il suo nome dalla morte del pastore Erattsch e del suo infelice amore. Galleria d'immagini Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su ghiacciaio del Morteratsch
Morteratschgletsjer

De Morteratschgletsjer (Reto-Romaans: Vadret da Morteratsch) is een gletsjer in het Berninamassief gelegen in het Zwitserse kanton Graubünden. Het Berninamassief is een sterk vergletsjerd gebergte met toppen tot ruim 4000 meter. Vanaf de Morteratschgletsjer zijn diverse besneeuwde toppen te zien, waaronder de Piz Bernina en de Piz Palü. De Morteratschgletsjer is met een lengte van 6,4 km, een gemiddelde dikte van 75 m en een oppervlak van 15,3 km² (gegevens uit 2008) de grootste gletsjer in het Berninamassief. Hij is, na de Pasterze en de Gepatschferner, de op twee na grootste en qua volume (1,2 km³, 2008) de grootste gletsjer in de oostelijke Alpen. De Morteratschgletsjer is een typische valleigletsjer. Het gebied boven de firnbekkens is gelegen tussen de toppen van de Piz Bernina, de Crast' Agüzza, de Piz Argient, de Piz Zupò en de Bellavista. Het heeft een horizontale lengte, van de Piz Argient tot het eind bij de Val Morteratsch, van circa 7 kilometer, met een hoogteverschil van ongeveer 2000 meter. De gletsjertong wordt druk bezocht en is te bereiken via een grindpad vanaf het stationnetje Morteratsch aan de Berninabaan. Er bevinden zich ook grote parkeerterreinen, die bereikbaar zijn vanaf de weg van Pontresina naar de Berninapas. De Morteratschgletsjer is de laatste honderd jaar meer dan een kilometer teruggetrokken. Op diverse plaatsen langs het pad naar de gletsjertong staat met bordjes aangegeven waar de gletsjertong zich in een bepaald jaar bevond. De Persgletsjer komt uit in de Morteratschgletsjer. Door het terugtrekken van de gletsjers is de verwachting dat deze gletsjers binnen korte tijd van elkaar gescheiden zullen zijn. Het smeltwater van de gletsjer vormt een woeste rivier, die na enkele kilometers uitkomt in de Inn. In de lente is er afhankelijk van de sneeuwtoestand een 10 km lange skiroute op de gletsjer toegankelijk voor ervaren skiërs. Deze loopt van het bergstation Diavolezza naar het Morteratsch hotel en heeft een hoogteverschil van 1100 m. Langs de route, die 1 à 2 uur duurt, zijn er panoramische uitzichten van de gletsjer en de vallei te zien. Galerij
Morteratschgletscher

Morteratschgletscher (w języku retoromańskim Vadret da Morteratsch) – lodowiec górski w Alpach, największy powierzchniowo w grupie Berniny, w południowo-wschodniej Szwajcarii. Znajduje się w górnej Engadynie w regionie Maloja, w kantonie Gryzonia. Zasilające go pola firnowe sięgają po granie, wytyczone szczytami Punta Perrucchetti (4020 m n.p.m., w masywie Piz Bernina), Pizzo Zupó (3996 m n.p.m.) i Monte Bellavista Orientale (3799 m n.p.m.). Według danych z 2008 r. długość lodowca wynosiła 6,4 km przy deniwelacji ok. 2000 m. Jego powierzchnia, wraz z zasilającym go wówczas z prawej strony lodowcem Pers, wynosiła ok. 15,4 km². Lodowiec, podobnie jak prawie wszystkie inne lodowce alpejskie, jest obecnie w stanie regresji. W latach 1878–1998 czoło lodowca cofnęło się łącznie o 1,8 km, czyli cofało się rocznie średnio o 17,2 m. W ostatnich latach proces recesji przyspieszył: w latach 1999-2005 lodowiec cofał się już rocznie średnio o 30 m. W 2008 r. jego czoło znajdowało się na wysokości ok. 2020 m n.p.m. W 2022 r. powierzchnia łączna lodowców Morteratsch i Pers wynosiła 14,26 km² (tj. 7,68 km² + 6,58 km², podawane oddzielnie, gdyż jęzor lodowca Pers skrócił się na tyle, że nie sięga już jęzora lodowca Morteratsch, kończąc się ok. 80 m wyżej). W latach 1878–2025 długość lodowca Morteratsch zmalała o 3118 m i czoło lodowca znalazło się na wysokości ok. 2040 m n.p.m. Wypływający spod lodowca potok Morteratsch (retorom. Ova da Morteratsch) poprzez potok Bernina, zasila rzekę Inn. Na wypłaszczeniu stoku po lewej stronie jęzora lodowca, na wysokości 2495 m n.p.m. (ok. 300 m powyżej lodowca) znajduje się niewielkie schronisko Bovalhütte (retorom. Chamanna da Boval) SAC (Schweizer Alpen-Club) Bernina. Przypisy
Glaciar Morteratsch

O glaciar Morteratsch (em romanche: Vadret da Morteratsch) é o glaciar com maior área do maciço de Bernina nos Alpes Bündner na Suíça. É após o Glaciar Pasterze e Gepatschferner, a terceiro maior e em volume (1,2 km3) a geleira mais maciça nos alpes orientais. O Glaciar Morteratsch é um glaciar típico de vale com uma frente de gelo pronunciada. A zona de acumulação situa-se entre os picos de Piz Morteratsch, Piz Bernina, Crast 'Agüzza, Piz Argient, Piz Zupò e Bellavista. De Piz Argient à frente de gelo no Val Morteratsch, sua extensão horizontal é inferior a ~ 6 km (3,7 mi), com uma diferença de altitude de até 2 000 m (6 600 pés). Juntamente com o Glaciar Pers, originário de Piz Palü, que se junta ao Morteratsch logo abaixo da formação rochosa Isla Persa ("Ilha Perdida"), em 1973 ele cobria uma área de cerca de 16 km 2 (6,2 MI quadrado). O volume do gelo é estimado em cerca de 1,2 km3. A geleira Morteratsch drena para o Ova da Morteratsch, que eventualmente flui para o Inn e, portanto, via Danúbio para o Mar Negro. Na primavera, dependendo das condições da neve, uma pista de esqui de 10 km acessível a esquiadores experientes é marcada na geleira. Ele vai do terminal do bonde aéreo Diavolezza à pousada Morteratsch e tem uma diferença de altitude de 1 100 m (3 600 pés). A estação ferroviária de Morteratsch costumava estar situada diretamente na frente de gelo da geleira. A frente de gelo recuou mais de 2 800 m (9 200 pés) nesse meio tempo (em 2016) e não pode mais ser vista da estação. Medições de mudança de comprimento anual foram registradas desde 1878. Para o período de 1998, o recuo geral foi de mais de 1,8 km (1,1 mi) com uma taxa média de recuo anual de aproximadamente 17,2 m (56 pés) por ano. Esta média de longo prazo aumentou acentuadamente nos últimos anos, diminuindo 30 m (98 pés) por ano de 1999–2005. Um retiro substancial também estava em andamento em 2006. Durante os últimos dez anos, perdeu mais 1 quilômetro (0,62 mi). Durante o tempo em que as medições foram feitas, a geleira avançou alguns metros em apenas quatro anos. Uma vez que as grandes geleiras reagem lentamente às mudanças climáticas de curto prazo, esses avanços não podem ser explicados pelo aumento da precipitação na zona de acumulação no inverno anterior. {Cn} Nas altas morenas à esquerda e à direita da frente de gelo, que são ainda quase sem crescimento excessivo, as enormes quantidades de gelo que ainda estavam sendo empurradas aqui no final da "Pequena Idade do Gelo" em meados do século XIX podem ser vistas. Ligações externas Documentário da emissora Schweizer Fernsehen (Rádio e Televisão Suíça alemã) Documentário da emissora Schweizer Fernsehen (Rádio e Televisão Suíça alemã) sobre os efeitos no glaciar relacionados às mudanças climáticas ("Schweiz aktuell" de 15 de setembro de 2010) Galeria de fotos do interior da geleira.
Ghețarul Morteratsch

Ghețarul Morteratsch (retoroman: "Glatscher dal Morteratsch" sau "Vadret da Morteratsch") este situat în masivul Bernina, Alpiii elvețieni. Împreună cu ghețarul Pers are un volum de 1,2 km3 alcătuind împreună cel mai mare ghețar din Alpii Răsăriteni. După datele obținute la observarea lui, ghețarul s-a micșorat ca lungime din 1878 cu 2,2 km, având în prezent 6,4 km lungime, fiind ca mărime al treilea din Alpii Răsăriteni. În regiunea ghețarului se află în total 20 de stațiuni pentru informarea turiștilor despre glaciologie, geomorfologie și vegetație alpină. Vara o pistă de schi traversează ghețarul. Amplasare Ghețarul Morteratsch se află în cantonul Graubünden, districtul Maloja, Oberengadin. Limita sudică a ghțarului se află la granița dintre Elveția și Italia. Partea superioară a ghțarului se află în valea Morteratsch, spre sud ghețarul se întinde în valea Val Bernina. În sudul ghețarului se o stație de cale ferată, un hotel și ghețarul Pers, înconjurat de munții Munt Pers, Piz Cambrena, Piz Palü, Piz Zupò, Piz Argient, Piz Bernina (4.049 m), Piz Morteratsch, Piz Boval și Piz Chalchagn. Apele provenite din topirea ghețarului ajung prin apele curgătoare Morteratsch, Bernina, Flaz, Inn și Dunăre în Marea Neagră. Date geologice Relieful regiunii este pregnat intens de activitatea de eroziune a ghețarului. Din punct de vedere petrografic rocile magmatice sunt reprezentate prin gabro, diorite, granite, iar rocile metamorfice prin serpentinite, sienite. Clima Prin așezarea centrală a ghețarului în masivul Alpilor, predomină clima continentală cu veri calde și ierni geroase, temperatura medie anuală fiind de -0,6 °C. Prin bariera naturală a lanțului alpin cantitatea anuală de precipitații este relativ redusă (799 mm). Galerie de imagini Bibliografie Max Maisch, Conradin A. Burga, Peter Fitze: Lebendiges Gletschervorfeld – Führer und Begleitbuch zum Gletscherlehrpfad Morteratsch. Engadin-Press AG, Samedan 1999. Legături externe Der Morteratschgletscher im Schweizerischen Gletschermessnetz Der Morteratschgletscher auf Glaciers online Forschungsprojekt Morteratschgletscher der Universität Utrecht (IMAU) Morteratschgletscher – Einst und heute Arhivat în 2 martie 2016, la Wayback Machine. (PDF-Datei; 4,83 MB) Untersuchung der Universität Graz zu Gletschern in der Bernina und den Ötztaler Alpen Arhivat în 19 noiembrie 2007, la Wayback Machine. Fotoreportage über die Gletscherhöhlen von 2009 Arhivat în 17 ianuarie 2010, la Wayback Machine. Ältestes Foto des Morteratschgletschers von 1867 im Bildarchiv der ETH Bibliothek[nefuncțională] Filmbeitrag des Schweizer Fernsehens (SF) über die Eishöhlen im Morteratschgletscher ("Schweiz aktuell" vom 23. Dezember 2009) Filmbeitrag des Schweizer Fernsehens (SF) über die Auswirkungen des Klimawandels am Morteratschgletscher ("Schweiz aktuell" vom 15. September 2010)
Мортерач

Мортера́ч или Мортера́чгле́тчер (нем. Morteratschgletscher, романш. Vadret da Morteratsch) — долинный ледник в массиве Бернина, кантон Граубюнден, Швейцария. Это типичный долинный ледник, самый большой ледник в Ретийских Альпах и третий (после ледников Пастерце и Гепачфернер) по объёму (1,2 км³) ледник в Восточных Альпах. Ледник Мортерач имеет длину 7 км и площадь около 16,4 км² (по состоянию на 1973 год). Зона питания ледника Мортерач расположена на склонах вершин Пиц-Мортерач, Пиц Бернина, Краст'-Агюцца, Пиц-Арджиент, Пиц-Цупо и Беллависта. Перепад высот между зоной питания ледника и его языком составляет около 2000 м. Сток воды от таяния ледника Мортерач осуществляется в бассейн Инн и, через Дунай, в Чёрное море. Весной, в зависимости от уровня снежного покрова, для подготовленных горнолыжников на леднике доступна 10-километровая трасса. Она ведёт от верхней станции канатной дороги Дьяволецца к хижине Мортерач и имеет перепад высот около 1100 м. Станция Мортерач (1986 метров над уровнем моря) линии Бернина Ретийской Железной дороги расположена практически напротив конца языка ледника. Измерения ледника проводятся начиная с 1878 года. С 1878 года до 1998 года ледник отступил более чем на 1,8 км, средняя скорость отступания ледника составляла 17,2 м/год. В период с 1999 года по 2005 год скорость отступания ледника увеличилась до 30 м/год и эта тенденция сохраняется. За всё время измерений ледник наступал всего на несколько метров в течение четырёх лет. Поскольку ледники относительно медленно реагируют на кратковременные изменения климата, эти подвижки не могут быть отнесены на счёт накопления снега в зоне питания. На высоких боковых моренах ледника до сих пор можно видеть следы воздействия большого количества льда, перемещенного ледником во время малого ледникового периода в середине XIX века. Примечания
Vadret da Morteratsch

Vadret da Morteratsch är en glaciär i Schweiz. Den ligger i den östra delen av landet, 200 km öster om huvudstaden Bern. Vadret da Morteratsch ligger 2 477 meter över havet. Arean är 16,0 kvadratkilometer. Terrängen runt Vadret da Morteratsch är bergig. Närmaste större samhälle är St. Moritz, 12,6 km nordväst om Vadret da Morteratsch. Trakten runt Vadret da Morteratsch är permanent täckt av is och snö. Runt Vadret da Morteratsch är det glesbefolkat, med 17 invånare per kvadratkilometer. Kommentarer Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Vadret da Morteratsch.﻿
Shaman (Gardaland)

Shaman im Gardaland (Castelnuovo del Garda, Venetien, Italien) ist eine Stahlachterbahn vom Modell Double Loop Corkscrew des Herstellers Vekoma, die 1985 unter dem Namen Magic Mountain eröffnet wurde. Auf der Fläche zwischen den beiden Loopings und dem doppelten Korkenzieher befand sich von 2005 bis 2021 die Achterbahn Sequoia Adventure. Eine baugleiche Achterbahn mit dem Namen Python steht im Freizeitpark Efteling in den Niederlanden. Fahrt Nachdem der Zug die Station verlassen hat, folgt eine kleine Abfahrt und eine 180°-Linkskurve. Danach erreicht der Zug den 30 m hohen Lifthill. Oben angekommen, durchfährt der Zug nach einer kleinen Abfahrt, einer 180°-Linkskurve sowie dem First Drop die beiden Loopings. Hierbei erreicht der Zug eine Höchstgeschwindigkeit von 70 km/h. Nach einer 180°-Rechtskurve folgt der doppelte Korkenzieher sowie eine Helix, bevor die Schiene in die Schlussbremse führt. Züge Shaman besitzt Züge mit jeweils sieben Wagen. In jedem Wagen können vier Personen (zwei Reihen à zwei Personen) Platz nehmen. Als Rückhaltesystem kommen Schulterbügel zum Einsatz. 2008 wurden die Verkleidungen der Züge, welche ursprünglich von Arrow Dynamics waren, durch neue von Vekoma ausgetauscht. Zur 2009er Saison wurden schließlich die kompletten Züge gegen Vekomazüge ausgetauscht. VR-Ausbau und -Rückbau 2017 wurde die Bahn auf Shaman umbenannt, die Station umgestaltet und die Fahrt mit VR-Brillen ausgerüstet. Es werden die schamanischen Riten der amerikanischen Ureinwohner thematisiert. Bereits 2018 wurde die VR-Ausstattung wieder entfernt, der Name Shaman wurde aber beibehalten. Restaurierung Auf Grund des zunehmend schlechteren Fahrverhaltens der Bahn wurden große Teile der Strecke von 2020 bis 2021 außerhalb der Saison erneuert. Ausgenommen hiervon sind die Streckenabschnitte der Station, des Lifthills und der großen Abfahrt. Fotos Weblinks Shaman auf der Parkwebsite Shaman in der Roller Coaster DataBase
Shaman (roller coaster)

Shaman is a steel roller coaster located at Gardaland, Castelnuovo del Garda near Verona, Italy. Manufactured by Vekoma, the roller coaster originally opened as Magic Mountain, featuring Arrow Dynamics trains, which were replaced with newer Vekoma trains in 2008. A VR experience and additional new theming was added to the ride in 2017, and it was renamed Shaman. The VR was removed the following year. In November 2020, Gardaland began removing parts of the track. It was replaced with new track pieces, similar to what was done on Python at Efteling, to improve the smoothness of the ride experience. The supports & other theming items were also repainted to improve the theming of the area. Gallery References External links Official webpage
Shaman (Gardaland)

Shaman est un parcours de montagnes russes assises du parc Gardaland, situé à Castelnuovo del Garda, en Vénétie, en Italie. Statistiques Trains : 7 wagons par train. Les passagers sont placés à deux sur deux rangs pour un total de 28 passagers par train. Ils possèdent depuis 2009 des trains MK1212 de Vekoma. Éléments: Looping vertical, Double Corkscrew Parcours Le modèle de ce parcours de montagnes russes en métal est le Double Loop Corkscrew. Il est composé d'une montée à chaîne (lift) de 29 mètres, puis d'une descente de 22 mètres suivie directement de deux loopings. Ensuite un passage avec deux tire-bouchons puis une descente en hélice pour terminer. Il existe trois autres modèles au monde Double Loop Corkscrew. Elles sont Montaña Rusa à Diverland (Venezuela) qui fonctionnent encore avec des trains Arrow Dynamics. Le tout premier modèle Double Loop Corkscrew se situe à Efteling et fut à l'époque les plus grandes montagnes russes sur le continent européen. Les deux trains actuels du Python datent de 2005 et proviennent de la firme Kumbak. Enfin, Euroloop se trouve à Europark depuis 2004. EuroLoop se trouvait de 1988 à 1991 sous le nom de Miralooping à Mirapolis et ensuite, fut exploité sous le nom de Mega Looping Bahn à Spreepark jusqu'en 2001. Voir aussi Références Liens internes Montagnes russes assises Gardaland Python à Efteling Euroloop à Europark Liens externes (fr) Fiche de Shaman (RollerCoaster DataBase) (it) Shaman sur le site de Gardaland Portail des parcs de loisirs Portail de la Vénétie
Templo de Antas

El Templo de Antas es un antiguo templo romano-cartaginés en la comuna de Fluminimaggiore, en el sur de Cerdeña (Italia).​ Se encuentra en una zona colonizada por los cartagineses y después por los romanos, atraídos por sus depósitos de hierro y plomo.​ Consiste en un templo romano, bajo cuyos pasos están los restos del templo cartaginés, que fue dedicado al dios Sid Addir, una encarnación posterior del dios local Sardus Pater Babai, la divinidad masculina principal de la civilización nurágica.​ El templo original había sido construido alrededor del año 500 a. C. sobre un promontorio de piedra caliza sagrada, y restaurado alrededor del año 300 a. C. El templo romano fue construido por el emperador Augusto (27 a. C. - 14 d. C.) y restaurado bajo Caracalla (213-217 d. C.). En caso de que todavía hubiera estado en uso hacia los siglos IV y V, habría sido cerrado durante la persecución de los paganos en el Imperio Romano tardío. Sus restos fueron descubiertos en 1836 por el general Alberto La Marmora, y reconstruidos a su estado actual en 1967.​ La sección frontal del templo incluye seis columnas, con una altura de unos 8 metros, con capiteles jónicos. Originalmente también estaba presente un frontón triangular. Se accedía a la naos a través de dos aberturas laterales y tenía un pavimento cubierto por un mosaico, parte del cual se ha conservado. El templo estaba provisto de dos embalses cuadrados, que albergaban el agua para los ritos sagrados de purificación. Es probable que una estatua del Sardus Pater se alojara en la naos.De acuerdo con el tamaño del único resto encontrado, un dedo, se ha estimado que la estatua tenía unos 3 metros de altura. El área arqueológica del templo incluye una pequeña necrópolis, restos de un antiguo pueblo nurágico (siglos XIII - X a. C.), canteras romanas de piedra caliza y un antiguo camino que conecta el templo con una cueva sagrada donde se practicaba el culto al agua. Enlaces externos Página italiana sobre el templo Archivado el 4 de octubre de 2016 en Wayback Machine. (en italiano) Sassari, Fluminimaggiore, tempio di Antas (en italiano) Referencias