NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Neonova krstilnica

Neonova krstilnica (italijansko Battistero Neoniano) je rimska verska stavba v Raveni v severovzhodni Italiji. Najstarejši spomenik, ki je ostal v mestu, je bil delno postavljen na mestu kaldarija rimskih term. Imenuje se tudi ortodoksna (pravoverna) krstilnica, da se razlikuje od arijanske krstilnice, ki je bila zgrajena po naročilu ostrogotskega kralja Teoderika približno 50 let pozneje. Krstilnica je ena od osmih stavb v Raveni, ki so vpisane kot Unescov seznam svetovne dediščine. Po oceni ICOMOS-a te dediščine je »to najboljši in najpopolnejši ohranjeni primer zgodnjekrščanske krstilnice«, ki »ohranja fluidnost v predstavitvi človeške figure, ki izhaja iz grško-rimske umetnosti«. Zgodovina Osmerokotno opečnato stavbo je v času poznega Zahodnega rimskega cesarstva postavil škof Ursus ob koncu 4. ali v začetku 5. stoletja kot del svoje velike bazilike (uničene leta 1734). Krstilnico je dokončal škof Neon ob koncu 5. stoletja, takrat so dodali mozaične dekoracije. Arhitektura in okras Prvotna tla so zdaj približno 3 metre pod nivojem zemlje, tako da pravilne strukture in obsega stavbe ni več mogoče videti. Osmerokotna zasnova stavbe, uporabljena v skoraj vseh zgodnjekrščanskih krstilnicah, simbolizira sedem dni v tednu ter dan vstajenja in večnega življenja. Stropni mozaik prikazuje Jezusa (upodobljen z brado), ki stoji sredi zelene reke Jordan, Janez Krstnik, oblečen v krzno, drži križ in z drugo roko polije Jezusovo glavo. Figura v vodi na desni strani je personifikacija rek Jordan. Svetlejši deli (vključno z glavama Kristusa in Janeza; izlivanje krstne vode iz sklede) so bili v nekaterih primerih med obnovami sredi 19. stoletja močno spremenjeni: prvotno je bil Kristus golobrad in krst je bil opravljen s polaganjem roke na Kristusovo glavo. Okoli medaljona kupole sta dva koncentrična friza. Notranjo tvori dvanajst apostolov s Petrom in Pavlom na čelu. Osem nišnih struktur tvori zunanji obroč: štirje oltarji z evangelijskimi knjigami in štiri etimasije med njimi (prazni prestoli). Verjetno gre za simbolično predstavitev nebeškega Jeruzalema, kjer Kristus sedi na svojem prestolu kot sodnik, izvoljeni pa so nagrajeni s mestom blizu Božje Besede, tako da je spet osrednja tema odrešenje. Stene za oboki so okrašene z izmeničnimi marmornimi vložki. Nad tem je okenska cona, ki je obrnjena z razporeditvijo stebrov. Med stebri so vkopane niše z velikimi štukaturnimi reliefi, originalno obarvanimi. V središču krstilnice je osmerokotni krstilni kamen iz grškega marmorja in škrlatnega kamna (13. stoletje). Leta 1500 je bila obnovljena, vendar je nekaj originalnih fragmentov ostalo. Ambon, izklesan iz enega samega marmornega bloka, na katerega je duhovnik splezal, da bi podelil krst, je iz 5. stoletja. Galerija Sklici Literatura Kurt Weitzmann, ed., Age of spirituality: late antique and early Christian art, third to seventh century, no. 588, 1979, Metropolitan Museum of Art, New York, ISBN 9780870991790 Zunanje povezave The Mosaics of the Baptistry of Neon - Mosaic Art Source Battistero Neoniano - Sacred Destinations Ravenna Mosaici Il sito dell'Opera di Religione della Diocesi di Ravenna
Неонијанска крстионица

Неонијанска крстионица (итал. Battistero Neoniano) ранохришћански је споменик у италијанском граду Равени. Она је заједно са седам других споменика уписана на Унесков списак места светске баштине у Европи 1996. године под именом: „Ранохришћански споменици и мозаици у Равени”, као „најпотпунија и најбољe сачувана ранохришћанска крстионица, која је јединствена у очувању начина приказивања људске фигуре из класичне античке уметности”. Неонијанска крстионица је најстарија грађевина у граду, делом изграђена на месту староримских терми. Такође је позната и као Правоверна крстионица како би се разликовала од оближње Аријанске крстионице коју је изградио остроготски краљ Теодорик I неких 70ак година касније. Грађевину осмоугаоног облика од опеке започео је бискуп Урсус крајем 4. и почетком 5. века, као део велике базилике која је уништена 1734. године. Довршио ју је бискуп Неон крајем 5. века, када су завршене и декорације од мозаика. Грађевина има осам страница, што симболизује седам дана у недељи и један дан више као симбол последњег Ускрснућа и Вечног живота. Има две полукружне апсиде и лучне прозоре на горњем делу сваке стране, изнад којих су две плитке нише. Изворни под јој је, као и код других равенских споменика, неких 2,3 метара под земљом, тако да јој се изворни облик и начин на који је била повезана с другим грађевинама не види. Унутра се налази велика камена крстионица у средини, а полукружне нише између аркада, као и зидови изнад и купола испуњене су мозаицима. Мозаик у куполи приказује Крштење Христово. Христ је приказан без браде, андрогиничан, напола уроњен у реку Јордан, док је изнад њега Свети Јован Крститељ огрнут леопардовим крзном. Насупрот њега је паганско божанство у грчком огртачу, персонификација Јордана. Изнад њих лети бела голубица која пршћe свету воду из свог кљуна, симбол Светога духа. Око њих су радијално поређани апостоли у два низа који завршавају састанком Светог Петра са Светим Павлом, а испод, на архитраву између куполе и горњих аркада налази се низ с архитектуром и свецима. Цела грађевина и средишњи мозаици су, вероватно намерно, копирани у Аријанској крстионици која је изграђена око 70 година касније. Галерија Види још Списак места Светске баштине у Европи Равена Референце Спољашње везе The Mosaics of the Baptistry of Neon (језик: енглески) Battistero Neoniano on Sacred Destinations (језик: енглески)
Basilique de la Sainte-Annonciation-Majeure de Naples

La basilique de la Sainte-Annonciation-Majeure (en italien : Basilica della Santissima Annunziata Maggiore) est une basilique mineure située dans la ville de Naples en Italie, dans le quartier de Pendino. Voir aussi Articles connexes Liste des basiliques italiennes. Source de la traduction (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Santissima Annunziata Maggiore, Naples » (voir la liste des auteurs). Liens externes Portail de l’architecture chrétienne Portail du catholicisme Portail du néo-classicisme Portail de Naples
Santissima Annunziata Maggiore

Santissima Annunziata Maggiore je bazilika koja se nalazi u četvrti Pendino u blizini Forcelle, u povijesnom središtu Napulja, Italija. Povijest U starorimsko doba na ovom su se području nalazile gradske kupke i gimnazija Neapolis. Godine 1318., Sancia od Mallorce, kraljica supruga Roberta Napuljskog, ustupila je dio zemlje laičkoj Kongregaciji Santissima Annunziata za osnivanje ustanove za skrb o napuštenoj djeci. Izvorna crkva nalazila se na mjestu sadašnje bolnice, budući da su tamo pronađeni fragmenti freski iz 14. stoljeća škole Roberta d'Odirisija. Anžuvinska crkva srušena je 1513., kada je započeta gradnja veće crkve. arhitekt Ferdinando Manlio, vjerojatno je bio uključen. Zvonik je dao izgraditi barun Troiano di Somma. Malo je sačuvano od ove crkve i njezina ukrasa; 1757. požar je uništio gotovo cijelu crkvu osim sakristije, kapele Riznice i kapele Carafa. Sljedeća rekonstrukcija uslijedila je prema nacrtu Luigija Vanvitellija, a dovršio ju je njegov sin Carlo. Crkva kakvu danas vidimo posvećena je 1774. godine, a konkavno pročelje dodano 1782. godine. Ferdinando Fuga pomogao je obnoviti susjedni kompleks. Sivo-bijeli interijer trezvena je izjava "anti-baroka", s temom spojenih korintskih stupova ispod neprekinute entablature; uparena rebra nose stupove prema gore u skeletnim polukružnim lukovima koji artikuliraju kasetirani bačvasti svod. Tu su djela Giuseppea Sanmartina. Sirotište i njegov kotač (ruota) Crkva je uvijek bila povezana, na ovaj ili onaj način, sa sirotištem. Kompleks zgrada uz crkvu sada je dio rodilišta i pedijatrije. Kao sirotište, bilo je opremljeno poznatim sustavom na kotačima na zidu, gdje su se napuštena djeca stavljala u rotirajuću košaru s ulice, a košara se zatim mogla zakrenuti na način da dojenče završi unutar crkve gdje bi časne sestre zatim primiti, krstiti i prijaviti prinovu u sirotište. ("Košara" je restaurirana i posjetitelji mogu vidjeti kako je tekla operacija.) Postojanje kotača dokumentirano je 1601. Sustav je ukinut 1870-ih. Crkva je djelovala kao sirotište do 1950-ih, a tada je tu zadaću preuzela državna socijalna služba. Kapele U prvoj kapeli s lijeve strane nalazi se Pietà pripisana Fabriziju Santafedeu. Druga kapela s lijeve strane posvećena je Navještenju; oltarnu palu naslikao Giacinto Diano. Treća kapela s lijeve strane ima oltarnu palu s prikazom Poklonstva pastira (1775.) Genovljanina Francesca Naricija. Poznata i kultna je drvena skulptura Madone de Repentiti iz 14. stoljeća. Popularno je poznata kao "Mamma Chiatta". Prva kapela s desne strane ima oltarnu sliku Raspeća (1774.) Fedelea Fischettija. U kapeli se nalazi grobnica Francesca Mariconde (umro 1626.), plemića i učitelja jahanja Filipa Četvrtog. Giuliano Finelli dovršio je skulpturu. Druga kapela s desne strane ima platno Djevice i svetih Januarija, Nikole i drugih koje se pripisuje Giuseppeu D'Amatu. Vanjske poveznice Web stranica Crkve Arhivirana inačica izvorne stranice od 6. siječnja 2017. (Wayback Machine)
Santissima Annunziata Maggiore (Nápoly)

A Santissima Annunziata Maggiore Nápoly egyik bazilikája. Itt nyugszik II. Johanna nápolyi királynő. Leírása A 13. században épült az Anjou-ház uralkodása idején. A bazilika egy épületegyüttes része volt, amely 1950-ig működött és magába foglalt egy gyermekkórházat valamint egy zárdát is. Külsejének legszembetűnőbb eleme a Domenico Fontana által épített kupola. Belseje barokk díszítésű, kialakítása pedig Luigi Vanvitelli és fia Carlo Vanvitelli nevéhez fűződik. Az oldalkápolnákat negyvennégy korinthoszi oszlop választja el a főhajótól. A mennyezet kazettás kialakítású, amelyek Mária életének jeleneteit ábrázolják (Giovanni Vincenzo Forli és Filippo Vitale alkotásait). A kórus intarziás fa berakású. A hatalmas barokk oltár Francesco Solimena műve. Amíg a gyermekkórház (árvaház) működött, a templom utcára néző falán egy forgatható doboz volt, ahova kintről kosárban berakhatták a nem kívánt újszülötteket, majd beforgatták a dobozt, így az apácák bent átvehették. A forgatható doboz ma is látható. Az intézmény 1950-ig működött, amikor a Gyermekvédelmi Hivatal vette át az árvák gondozását. Források Blanchard, Paul (2007). Southern Italy (angol nyelven). London: Somerset Books Company. ISBN 9781905131181. Dombi József: Nápoly. (hely nélkül): Panoráma Kiadó. 1978. ISBN 963-243-120-0 New Guide to Naples and Surrounding Area, ISBN 88-8180-084-5 További információk A Wikimédia Commons tartalmaz Santissima Annunziata Maggiore témájú kategóriát.
Santissima Trinità degli Spagnoli

The church of the Santissima Trinità degli Spagnoli is a religious building in Naples, Italy, found in the piazza of the same name. The structure was first built in 1573 and was ceded to the Spanish residents of the Quartieri Spagnoli, later it passed to the Order of the Santissima Trinità della Redenzione dei Cattivi, an order dedicated to the redemption of captives held in Muslim lands. This order had been instituted by Pope Innocent III. The church was rebuilt and the interior redecorated by the Trinitarians in 1788. The portico dates from the mid-17th century. The church and convent were suppressed during the Napoleonic occupation. At the time a seventeenth-century altarpiece of the Santissima Trinità con la Madonna del Rimedio was looted. Bibliography Napoli e dintorni, Touring club Italia, Touring Editor, 2001.
Église de la Santissima Trinità degli Spagnoli

L'église de la Santissima Trinità degli Spagnoli (Très-Sainte-Trinité-des-Espagnols) est une église catholique de Naples située sur la place homonyme dans les Quartiers Espagnols. Elle est dédiée à la Très Sainte Trinité. Histoire L'église est fondée en 1573 par des habitants du quartier et devient ensuite la propriété des Espagnols de l'endroit, puis celle de la communauté religieuse des trinitaires (institués sous Innocent III) dont l'objet est le rachat des captifs chrétiens des pirates musulmans et la rédemption des prisonniers. L'église est réaménagée par les trinitaires et restaurée en 1788 avec un nouveau décor intérieur. Ferdinand Ier des Deux-Siciles la fait rénover encore en 1794. Pendant l'occupation française, les religieux sont expropriés et expulsés et le couvent est transformé en habitations privées, tandis que l'église est privée de son mobilier et dépouillée de ses œuvres d'art, notamment d'une Sainte Trinité avec Notre Dame du Remède du XVIIe siècle. Le portique extérieur remonte au milieu du XVIIe siècle. Bibliographie Napoli e dintorni, Touring club Italia, Touring Editore, 2001. Voir aussi Baroque napolitain Église de la Santissima Trinità alla Cesarea Liste des églises de Naples Source de la traduction (it) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en italien intitulé « Chiesa della Santissima Trinità degli Spagnoli » (voir la liste des auteurs). Liens externes Portail de Naples Portail du catholicisme Portail de l’architecture chrétienne
Santissima Trinità degli Spagnoli

Crkva Santissima Trinità degli Spagnoli vjerska je građevina u Napulju, Italija, koja se nalazi na istoimenom trgu. Građevina je prvi put sagrađena 1573. godine i ustupljena je španjolskim stanovnicima Quartieri Spagnoli, a kasnije je prešla na Red Santissima Trinità della Redenzione dei Cattivi, red posvećen otkupu zarobljenika držanih u muslimanskim zemljama. Taj je red uveo papa Inocent III.. Crkvu su dogradili i iznutra uredili trinitarci 1788. godine. Trijem je iz sredine 17. stoljeća. Crkva i samostan bili su ukinuti za vrijeme Napoleonove okupacije. U to je vrijeme opljačkana oltarna pala Santissima Trinità con la Madonna del Rimedio iz sedamnaestog stoljeća. Bibliografija Napoli e dintorni, Touring club Italia, Touring Editor, 2001. Vanjske poveznice
Santissima Trinità degli Spagnoli (Nápoly)

A Santissima Trinità degli Spagnoli egy templom Nápoly hasonló nevű terén. A templomot 1573-ban építették Nápoly lakói, majd átengedték a spanyoloknak (innen származik megnevezése is). III. Ince pápa parancsára a templomot a kalózok által megölt nyugati keresztények emlékének ajánlották. Az egyik legfontosabb újjáépítése a templomnak 1794-ben történt IV. Ferdinánd nápolyi király jóvoltából. A francia uralom alatt a templomhoz tartozó kolostor átalakították lakóépületté. A templombelső egyetlen fennmaradt freskója a Szentháromságot és a Szűzanyát ábrázolja. Források New Guide to Naples and Surrounding Area, ISBN 88-8180-084-5 http://www.inaples.it
Chiesa della Santissima Trinità degli Spagnoli

La chiesa della Santissima Trinità degli Spagnoli è una delle chiese storiche di Napoli; si erge nell'omonima piazza. Storia La struttura venne fondata nel 1573 da alcuni cittadini e successivamente, dapprima venne ceduta agli spagnoli residenti nel quartiere, ed in seguito passò alla Comunità della Santissima Trinità della Redenzione dei Cattivi. L'ordine, istituito da papa Innocenzo III, aveva tra i suoi obiettivi quello di adoperarsi affinché i molti prigionieri occidentali, caduti nelle mani dei pirati, venissero liberati. La chiesa, grazie ai padri trinitari che raccolsero i fondi, subì i primi rifacimenti ed ammodernamenti; questi furono completati nel 1788 e anche l'interno assunse un aspetto più gradevole grazie al restauro e all'ampliamento della decorazione. Alla metà del XVII secolo risale invece il portico antistante la facciata. Nel 1794, Ferdinando I promosse un intervento vistoso. Nel decennio francese, con la soppressione dell'ordine e la trasformazione del convento in abitazioni private, la chiesa venne privata dei suoi arredi e di quasi tutte le sue opere d'arte (una documentata Apparizione della Madonna del Pilar a San Giacomo di Paolo De Matteis venne acquistata da un privato per poi essere donata al Museo Nazionale di Napoli e da parecchi decenni il Museo di Capodimonte l'ha data in sottoconsegna a un museo di Gaeta, mentre la Vergine che rivela a San Pio V la vittoria della flotta cristiana nella battaglia di Lepanto affrescata da Tommaso Martini all'ingresso del chiostro è scomparsa ). Il depauperamento subito in quegli anni venne rimediato da un lungo restauro concluso nel 1859. I numerosi dipinti sparsi per la chiesa sono tutti ottocenteschi e novecenteschi (tre di essi, il San Felice di Valois, il San Giovanni de Matha e il San Giovanni Battista della Concezione recano la firma di Raimondo Bruno e la data 1853), ad eccezione di una superstite tela seicentesca ritraente la Vergine del Rimedio con la Santissima Trinità (collocata sull'altare sinistro del transetto). Galleria d'immagini Note Bibliografia Napoli e dintorni, Touring club Italia, Touring Editore, 2001. Voci correlate Napoli Chiese di Napoli Quartieri Spagnoli Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su chiesa della Santissima Trinità degli Spagnoli
Santissima Trinità dei Pellegrini, Naples

The Santissima Trinità dei Pellegrini (Most Holy Trinity of Pilgrims) is a church on via Portamedina in the historic city centre of Naples, Italy. History The church building and the eponymous hospital was founded in the sixteenth century by Fabrizio Pignatelli di Monteleone, a member of the Knight of Jerusalem, and later, the complex, was given to the Brotherhood of the Holy Trinity. The hospital attached therein, the structure was designed by Carlo Vanvitelli, and enlarged along with the church in 1769. The church connects on the right nave with the small church of Santa Maria Materdomini. Description The facade is characterized by fine stucco statues of Angelo Viva, representing San Filippo Neri and San Gennaro. The architecture of the temple is somewhat unusual; the floor plan is formed by two octagons joined by a rectangle, with the first octagon which assumes the function of the nave and the second serving as oratory, while the rectangle is the presbytery. On the high altar there are works in stucco by Viva, with the two sides as many paintings by Paolo De Matteis, both representing St. Joseph with Child Jesus, while other paintings are attributed to the school of Giuseppe Bonito. The choir of the church (1754) was designed by Giovanni Antonio Medrano with a rich decoration, also in stucco. Giovanni was in charge of the restructuring of all the buildings of the Archconfraternity of the Santissima Trinità dei Pellegrini, including the church, which he conceived according to a Latin cross layout. On the first altar on the left, by Onofrio Palumbo is a San Gennaro protecting Naples from lightning. In the church there is also a bust of the adviser Ferrante Magdalene, first counselor of the king, who is buried there. See also 18th-century Western domes Notes
Église de la Très-Sainte-Trinité-des-Pèlerins de Naples

L'église de la Très-Sainte-Trinité-des-Pèlerins (italien : chiesa della Santissima Trinità dei Pellegrini) est une église de Naples située via Portamedina, dans le cœur historique de la ville et les Quartiers Espagnols. Elle est dédiée à la Très Sainte Trinité et appartient à l'archidiocèse de Naples. Histoire L'église et son hospice attenant sont fondés en 1573-1575 par les Hospitaliers de l'ordre de Saint-Jean de Jérusalem et Fabrizio Pignatelli di Monteleone (mort en 1577); à partir de 1591, l'ensemble est confié à la confraternité de la Très-Sainte-Trinité. L'hospice en annexe est réaménagé par Carlo Vanvitelli en 1769 et l'église agrandie à cette occasion, puis entre 1792 et 1796 pour prendre l'aspect qu'elle a encore aujourd'hui. Description La façade néoclassique est caractérisée par ses hautes statues de stuc d'Angelo Viva représentant Saint Philippe Néri et Saint Janvier qui sont des copies d'originales du XVIe siècle. Elle est décorée de pilastres corinthiens massifs et surmontée d'un fronton à la grecque. L'architecture de l'église est singulière car le plan est formé de deux octogones unis par un rectangle. Le premier octogone assume la fonction de nef et le second d'abside, tandis que le rectangle sert de chœur. Angelo Viva est également d'auteur des sculptures de stuc au-dessus du maître-autel représentant La Trinité, et Paolo de Matteis, de deux tableaux figurant Saint Joseph à l'Enfant. D'autres tableaux sont attribués à des peintres de l'école de Giuseppe Bonito. Francesco Fracanzano est l'auteur de La Mort de saint Joseph (1652). Le chœur datant de 1754 est l'œuvre de Giovanni Antonio Medrano et remarquable par sa décoration fort riche également en stuc, avec des chapiteaux corinthiens. On remarque au-dessus du premier autel de gauche un tableau d'Onofrio Palumbo figurant Saint Janvier intercédant pour Naples. L'église présente aussi un buste du conseiller Ferrante Maddalena (1676-1752), premier conseiller du roi, qui est enterré ici. L'ensemble comprend aussi l'oratoire du XVIIIe siècle de la Congregazione della Trinità dei Pellegrini (auquel on accède par l'escalier d'honneur de la cour de l'hôpital dei Pellegrini et par le numéro 4 de la via Giovanni Ninni) et une chapelle avec un autel de marbres polychromes. L'église est reliée directement à droite à la petite église Santa Maria Materdomini. Illustrations Notes et références Bibliographie (it) Vincenzo Regina, Le chiese di Napoli. Viaggio indimenticabile attraverso la storia artistica, architettonica, letteraria, civile e spirituale della Napoli sacra, Newton e Compton editore, Naples, 2004. Voir aussi Liste des églises de Naples Source de la traduction (it) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en italien intitulé « Chiesa della Santissima Trinità dei Pellegrini (Napoli) » (voir la liste des auteurs). Portail de Naples Portail du catholicisme Portail de l’architecture chrétienne Portail de l’ordre de Saint-Jean de Jérusalem
Santissima Trinità dei Pellegrini, Napulj

Santissima Trinità dei Pellegrini (Presveto Trojstvo hodočasnika) je crkva u ulici Via Portamedina u povijesnom središtu grada Napulja, južna Italija Povijest Zgradu crkve i istoimenu bolnicu utemeljio je u 16. stoljeću Fabrizio Pignatelli di Monteleone, član Jeruzalemskog viteškog reda, a kasnije je kompleks predan Bratovštini Presvetog Trojstva. Bolnicu koja se nalazi uz nju, strukturu je projektirao Carlo Vanvitelli, a proširena je zajedno s crkvom 1769. Crkva se spaja na desnoj lađi s malom crkvom Santa Maria Materdomini. Opis Pročelje karakteriziraju fini štukaturni kipovi Angela Vive koji predstavljaju San Filippo Neri i San Gennaro. Arhitektura crkve pomalo je neobična; tlocrt čine dva oktogona spojena pravokutnikom, pri čemu prvi oktogon ima funkciju lađe, drugi služi kao govornica, dok je pravokutnik prezbiterij. Na glavnom oltaru nalaze se radovi u štukaturama koje je napravio Viva, s dvije strane isto toliko slika Paola De Matteisa, obje prikazuju svetog Josipa s djetetom Isusom, dok se ostale slike pripisuju školi Giuseppea Bonita. Kor crkve (1754.) projektirao je Giovanni Antonio Medrano s bogatom dekoracijom, također u štukaturama. Na prvom oltaru s lijeve strane Onofrija Palumba je San Gennaro koji štiti Napulj od munje. U crkvi se nalazi i bista savjetnice Ferrante Magdalene, prve kraljeve savjetnice, koja je tu i pokopana. Izvori Vanjske poveznice
Santissima Trinità dei Pellegrini

A Santissima Trinità dei Pellegrini egy templomot és kolostort magába foglaló nápolyi épületegyüttes. A 16. században építette a nemesi Pignatelli család a Szentföldre igyekvő légiósok számára. Egyike Nápoly legszebb reneszánsz épületeinek, noha a 18. században átalakították. A templomot kettős lépcsősoron át lehet elérni. Homlokzata Luigi Vanvitelli és Carlo Vanvitelli műve. Nyolcszögletű alaprajzú. Belsőjét Andrea Vaccaro, Francesco Fracanzano valamint Francesco De Mura és Giacinto Diano alkotásai díszítik. Források http://www.inaples.it