NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Stromboli

Stromboli este un vulcan activ și în același timp o insulă de origine vulcanică ce aparține Italiei, situată în nordul Siciliei având coordonatele geografice: 38.789°N, 15.213°E. Stromboli aparține, împreună cu insulele: Lipari, Salina, Vulcano, Panarea, Filicudi și Alicudi, de grupa Insulelor Eoliene (sinonim: Insulele Lipare) din Marea Tireniană, care are legătură cu Marea Mediterană . Înălțimea platformei insulare atinge altitudinea medie de 926 m, având o formă circulară. Conul vulcanului atinge înălțimea de 3000 m, suprafața insulei fiind de numai 12,6 km². Vulcanul Stromboli Vulcanul Stromboli este una dintre atractiile fermecatoarei insule Stromboli situata la nord de Sicilia. Vucanul are 2800 metri de pe fundul mării până la nivelul 0 al marii. Înălțimea măsurată de la nivelul 0 al mării e de doar 928m. Suprafața insulei este de numai 12,6 km². Vulcanul este faimos prin spectacolul impresionant de lumini ce sunt rezultatul eruptiilor explozive. Vulcanul Stromboli a erupt aproape continuu de peste 2.000 de ani, ceea ce a făcut să fie supranumit "Farul Mediteranei". Erupțiile din craterele de vârf constau de obicei în explozii moderate, care durează doar câteva secunde, aruncând cenușa, fragmente de lavă incandescenta si blocuri litice la câteva sute de metri in aer, denumirea de erupții de tip strombolian venind tocmai de la acest vulcan. Activitatea lui este aproape exclusiv explozivă, dar are și erupții efuzive (caracterizate prin curgeri de lava) - una fiind cea din 2002, prima de acest gen în 17 ani. Stromboli este tot un stratovulcan compus din rânduri alternative de cenușă întărită, lavă si roci vulcanice, iar insula cu acelasi nume se extinde pe măsură ce vulcanul continuă să arunce lava. Referințe Legături externe Stromboli Online Photo gallery of Stromboli eruptions. Information about Stromboli and on its seismic monitoring network (italian) Live (30 min) Satellite Photo of Stromboli Arhivat în 10 martie 2013, la Wayback Machine. http://www.ziare.com/magazin/fenomen/cei-mai-activi-5-vulcani-din-lume-galerie-foto-1113303
Стромболи

Стромболи је италијанско острво вулканског порекла у Тиренском мору. Оно је најсеверније од седам такозваних Липарских острва смештених североисточно од обале Сицилије. У групу Липарских острва, поред Стромболија, спадају још Филикуди, Аликуди, Салина, Липари, Панарија и Вулкано. Стромболи је настао вулканском активношћу и уздиже се 926 m изнад мора. На њему се налази један од четири активна вулкана на територији Италије. Лава из кратера истиче мирно и непрекидно у околно море, а острво, односно вулкан карактеристични су по овој ерупцији која траје дуже од 2.000 година. Снажне ерупције се јако ретко јављају. Привреда на острву првенствено се своди на туризам, док је пољопривреда ограничена. Вулкан на острву познат је по надимку „Светионик на Медитерану” јер је због непрекидне активности често видљив како са многих локација на острву, тако и са мора које га окружује.. Архипелаг од седам острва, коме припада и Стромболи, представља вулкански лук познат и под називом Еолска острва. Страбон је писао да су људи веровали да је ту живео Еол. Острво захвата површину од 12,6 km2, и представља горњу трећину вулкана. Од 2016. године има око 500 становника. Референце Спољашње везе Стромболи Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (20. новембар 2008)(језик: енглески)
Stromboli

Stromboli är en av de Eoliska öarna, en vulkanisk öbåge i Tyrrenska havet strax norr om Sicilien i södra Italien. Ön har en yta på 12,6 km², och toppen på vulkanen befinner sig på 924 meter över havet. Stromboli har cirka 500 invånare, som till största delen livnär sig på turism. Vulkanen Stromboli är en stratovulkan med en total höjd på omkring 2500 – 3000 meter. Den är känd för sina oftast små och regelbundna utbrott som inträffar med i snitt cirka 20 minuters intervall. Denna lågintensiva aktivitet har pågått åtminstone ett par tusen år. De små, regelbundna utbrotten utgörs av lava blandad med från djupare nivå uppstigande gas som orsakar karaktäristiska explosioner när den når det lägre trycket vid utloppet. Denna typ av utbrott har generellt kommit att kallas för stromboliska utbrott. Ett par gånger om året sker dock kraftigare explosioner, och med ungefär 5–10 års mellanrum sker även större utbrott med lavaflöde. I populärkultur Stromboli är även namnet på en italiensk film från 1950 som utspelar sig på ön. Filmen regisserades av Roberto Rossellini, och Ingrid Bergman hade huvudrollen som en litauiska som gifter sig med en av öns invånare. Stromboli finns även med Jules Vernes roman Till jordens medelpunkt (1864), där huvudpersonerna stiger ner i den isländska vulkanen Snæfellsjökull och efter långa vandringar i underjorden kommer ut genom Stromboli. Referenser Externa länkar Stromboli on-line, "Volcanos of the world"
Стромболі

Стро́мболі (італ. Stromboli італійською: [ˈstromboli]; сиц. Struògnuli [ˈʂː(ɽ)wɔɲɲʊlɪ]) — маленький вулканічний острів з діючим вулканом. Розташований в Тирренському морі на північ від Сицилії, належить до групи Ліпарських островів. Етимологія Назва Стромболі походить від давньогрецької назви Strongýlē, (Στρογγύλη) який був похідним від στρογγύλος (strongýlos, 'круглий'), на честь округлої конічної форми вулкана, якщо дивитися здалеку. Географія Острів розташований на території Італії. Виверження вулкана відбувалося багаторазово, вулкан постійно активний, відомий частими маленькими виверженнями, які спостерігаються з різних точок острова. Стромболі в популярній культурі Стромболі іноді пов'язують з Еолією — островом, описаним в Одісеї Гомера як дім Еола, повелителя вітрів. В романі Жюля Верна «Подорож до центру Землі» головні герої Отто Ліденброк і Аксель повертаються зі своєї підземної подорожі через вулкан Стромболі. Острів є основним місцем подій (і ледь не окремим персонажем) у однойменному фільмі Роберто Росселліні «Стромболі, земля Божа» (1950) з Інгрід Бергман у головній ролі. Галерея Див. також 26761 Стромболі — астероїд, названий на честь вулкана. Примітки Посилання Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Стромболі Stromboli online — Volcanoes of the World [Архівовано 19 серпня 2010 у Wayback Machine.] На невеликому італійському острові Стромболі прокинувся вулкан. Європейська правда. 9 жовтня 2022. Процитовано 10 жовтня 2022.
Болонски университет

Болонският университет (на италиански: Università di Bologna) е най-старият съществуващ университет в Европа. В известен смисъл се приема за Алма матер на всички съвременни университети. Водещ във всички европейски, а и световни университетски мрежи и класации – Europaeum и Утрехтска мрежа и др. Алма матер на няколко папи и едни от най-известните италиански и световни учени. Сред известните възпитаници на първия средновековен и оцелял център на академизма в Европа са Булгарус, Вилхелм Тирски, Данте Алигиери, папа Сикст IV, Николай Коперник, Бенито Мусолини, Романо Проди, Умберто Еко и други. В кампуса на университета, непосредствено под най-известната му зала по анатомия на знанието, се намира параклисът „Богородица на Българите“. Галерия Източници Болонский университет // Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона: В 86 томах (82 т. и 4 доп.). – СПб., 1890 – 1907. Boissier. Centenaire de l’université de Bologne // Revue de deux mondes. – 1888. Външни препратки ((it)) Сайт на Болонския университет
Boloňská univerzita

Boloňská univerzita (italsky Alma Mater Studiorum Università di Bologna, latinsky Universitas Bononiensis) je nejstarší univerzita na světě, sídlí v italském městě Bologna. I když se neví přesně, kdy byla založena, většina pramenů hovoří o roku 1088. Jiné údaje uvádí rok 1119, i tak by byla univerzitou nejstarší. Historicky je především známa pro výuku světského a kanonického práva. Univerzita má téměř 100 000 studentů (během akademického roku se počet obyvatel města zvýší ze 400 000 na téměř 500 000) na 23 fakultách. Je členem Coimbra Group, asociace sdružující nejvýznamnější evropské univerzity. Slavní absolventi Například Dante Alighieri, Francesco Petrarca, Mikuláš Koperník , Guglielmo Marconi, Tomáš Becket nebo Umberto Eco. Češi: Mikuláš Holubec Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Boloňská univerzita na Wikimedia Commons Oficiální stránky
Università di Bologna

Università di Bologna (formelt: Alma mater studiorum Università di Bologna) er et universitet beliggende i Bologna, Italien. Det blev grundlagt i 1088 og er det ældste stadigt fungerende universitet i Europa og et af verdens ældste universiteteter. Med sine 95.771 indskrevne studerende (2006) er det samtidig et af de største universiteter i Europa. Størstedelen af universitetets aktiviteter er placeret i Bolognas historiske centrum tæt ved Piazza Verdi. Det har desuden campusser i Reggio Emilia, Imola, Ravenna, Forlì, Cesena og Rimini samt en oversøisk afdeling i Buenos Aires. Universitetet fik sine formelle rettigheder af Frederik Barbarossa i 1158, men i det 19. århundrede lykkedes det en gruppe historikere at spore universitetet helt tilbage til 1088, hvilket gør det til et af verdens ældste. I 2000 fik universitetets navn tilføjet "Alma mater studiorum" (latin: studiernes moder) for at understrege sin historiske rolle. Universitetet har været kendt for sin undervisning i romerretten og kanonisk ret. I dag består universitetet af 23 fakulteter. Eksterne henvisninger Officielle hjemmeside (italiensk)
Sveučilište u Bologni

Sveučilište u Bologni (talijanski: Alma Mater Studiorum - Università di Bologna, UNIBO) sveučilište je u Bologni koje je osnovano 1088. godine. Sukladno brojnim izvorima, Sveučilište u Bologni najstarije je sveučilište Zapadnog svijeta i dalje u funkciji. Bilo je jedno od najvažnijih središta Europskog intelektualnog života u srednjem vijeku. Na Sveučilištu u Bologni predavala je Bettisia Gozzadini, prva žena na svijetu koja je obavljala to zanimanje, dok je prvi doktorat iz znanosti na svijetu te prva plaćena pozicija sveučilišne profesorice dodijeljena Lauri Bassi. QS World University Rankings iz 2022. godine rangirao je Sveučilište kao najbolje u Italiji te 166. najbolje na svijetu. Danas prosječna školarina na Sveučilištu iznosi oko 3000 eura godišnje te ovisi o osobnim primanjima. Povezani članci Bologna Bolonjski proces Izvori
Bolognai Egyetem

A Bolognai Egyetem (Alma Mater Studiorum Università di Bologna, UNIBO) ) Európa első, ma is működő felsőfokú oktatási intézménye – egyeteme az olaszországi Bolognában. 1088-ban alapították, s jelenleg kb. 80 000 diákot képez a kihelyezett tagozatokkal együtt. Története A bolognai egyetem közvetlen előzménye a 11. században a Bolognában működő egymástól és a – világi-városi és egyházi-püspöki – hatóságoktól is független jogi magániskolák (schola) voltak, a legnevezetesebbet Irnerius vezette. Az Irnerius előtti Bologna leghíresebb jogásza Pepo volt. Mindegyik élén egy dominus – egyházjogi értelemben magister – állt, aki a saját házában oktatta a vele megegyező diákokat. Csak itt nevezték dominusnak a vezető jogtanárt, ami a saját tulajdonában való oktatást emelte ki. Bolognában is oktatták a szabad művészeteket (artes liberales), ezek oktatóit magistereknek hívták. Fontos lépés volt, amikor a császárrá koronázása végett Itáliában tartózkodó Frigyes Bolognában privilégiumokat adott a bolognai diákoknak. Eszerint szigorú védelem alá vette a városba tartókat, Bolognában pedig kivette őket a város joghatósága alól és mind polgári, mind büntető ügyekben elrendelte, hogy csak a püspök, vagy saját dominusuk előtt vonhatók perbe. A 13. században alakultak ki az „universitasok”, a diákok önkormányzati szervezetei, amelyeket először 1244-ben említenek a városi statútumok. Külön universitasa volt az Alpokon túli (universitas ultramontanarum) és inneni (universitas citramontanarum) diákoknak. Az universitasok tovább nemzetekre tagolódtak. A scholak az universitasok függésébe kerültek, megszűnt a korábbi teljesen szabad tanárválasztás, illetve a tanárok teljesen szabad tanrendválasztása. Csak az lehetett professzor, aki az universitas által előírt licentia docendi birtokában volt, az oktatást pedig megszabott helyen és rend szerint volt köteles véghezvinni. Az universitas a város, a püspök és a dominus mellett negyedik joghatóságként is megjelent, idővel a diákok esetében kizárólagossá vált. A nemzetek élére procuratorokat választottak, ők alkották a szintén választott rector tanácsát (consilium). A rektort általában egy évre választották, a 14. századból több magyar rektort is ismerünk (1317: Dörögdi Miklós, 1340: Uzsai). A diákokkal párhuzamosan a tanárok is közös testületekbe (collegium) tömörültek. Külön collegiuma volt a legistáknak és külön a kánonistáknak. A bolognai egyetem ezen szerkezete a 15. századig nagyjából fennmaradt. Kihelyezett tagozatai A 100 000 diák 23 karon tanul Reggio Emilia, Imola, Ravenna, Forlì, Cesena és Rimini hazai, valamint Buenos Aires tengeren túli oktatási helyein. Jegyzetek Források ↑ Bónis: Bónis Péter: Irnerius és a bolognai jogiskola gyökerei. Századok, CXLV. évf. 2. sz. (2011) 349–376. o. További információk Szöveg: Csorba László, fotók: Benda Iván. "Magyar diákcímerek a bolognai egyetem átriumában és folyosóin". 2013. március 27. dátummal az eredeti címről archiválva. Hozzáférés: 2011. november 7..
Universiteit van Bologna

De Universiteit van Bologna (Italiaans: Alma mater studiorum - Università di Bologna, UniBo) werd gesticht in 1088 en is de oudste nog functionerende universiteit ter wereld. De universiteit bevindt zich van origine in de Italiaanse stad Bologna, dat aan de voet van de Apennijnen ligt. Tegenwoordig heeft de universiteit ook vestigingen in Ravenna, Rimini, Cesena en Forlì. Bekende docenten aan deze universiteit zijn Umberto Eco en Romano Prodi. Als een van Europa's oudste universiteiten (met die van Oxford en Cambridge) tooit de universiteit zich met de bijnaam Alma Mater Studiorum. Historie Over de grondlegging van de universiteit zijn weinig documenten overgebleven. Ze begon als een faculteit voor juridisch Recht. Irnerius was de grondlegger. De universiteit werd een sleutel-element in de identiteit van de stad Bologna. In de twaalfde eeuw trok vooral het juridisch onderwijs studenten uit heel Europa aan. Aan deze universiteit begon de herleving van het Romeins recht in de middeleeuwen. Er werd een onderscheid gemaakt tussen gewoonterecht en buitengewoon recht. Het gewoonterecht werd gegeven door doctors. Het buitengewone recht werd gegeven door studenten, ofwel bacceleraten. Het is een indeling die later werd overgenomen door andere universiteiten. Nadat vijf leerlingen van Irnerius (Martinus, Bulgarus, Hugo, Jacobus en Piox), in 1158 op de rijksdag in Roncaglia bevestigden dat keizer Barbarossa zijn gezag aan het Corpus Iuris kon ontlenen, werd de Universiteit van Bologna als beloning daarvoor autonoom (onafhankelijk) verklaard. De bul van paus Clemens III in 1189 betekende een verdere versterking van de status van de universiteit. Pauselijke bestuurders en officials van de stad Bologna werkten er hard aan om de universiteit te laten groeien. In de 12e eeuw studeerden er inmiddels meer dan 10.000 studenten, afkomstig uit grote delen van Europa. In de 13e en 14e eeuw kwamen nieuwe faculteiten, waarbij de faculteiten Medicijnen en Kunsten werden gezien als toonaangevend in Europa. De universiteit werd de eerste die haar professoren begon te betalen. Tussen 1450 en 1600 werkten er tussen de 80 en 90 professoren voor 1500 tot 2000 studenten. In tijden van de Reformatie kwamen er minder studenten uit de Noordelijke delen van Europa. De oorlogen van Napoleon bracht het voortbestaan van de universiteit in gevaar, maar na 1814 kwam er weer een impuls voor het wetenschappelijke werk van paus Leo XII. Universiteitennetwerk Utrecht Network Coimbragroep Europaeum Referenties Externe link Officiële website
Universitatea din Bologna

Universitatea din Bologna (în italiană Università di Bologna, UNIBO) este cea mai veche universitate din Europa, fiind înființată în anul 1088 la Bologna, în Italia. Universitatea din Bologna este în prezent a treia universitate italiană ca număr de studenți, după Universitatea Sapienza din Roma și Universitatea din Napoli. Are mai multe campusuri (în afară de cel central din Bologna): la Ravenna, Forlì, Cesena și Rimini, precum și o sucursală în străinătate (la Buenos Aires). De asemenea, are și o școală de excelență denumită Collegio Superiore di Bologna. Note Legături externe en University of Bologna Website it Università di Bologna en Beautiful universities around the world[nefuncțională – arhivă]
Univerza v Bologni

Univerza v Bologni, uradno Alma Mater Studiorum - Università di Bologna, je po raznih virih najstarejša univerza v Evropi. Ustanova, imenovana Studium, naj bi nastala v mestu Bologna leta 1088 po zaslugi srednjeveškega pravnika Irnerija, ki je hotel na ta način razširiti preučevanje Justinianovih tekstov, katere so izobraženci tedaj ponovno odkrivali po oskurantizmu zgodnjega srednjega veka. Irnerij naj bi prebiral svojim učencem Justinianove tekste, da so jih prepisali, preučili in opremili z opombami imenovanimi glose. Zbirke teh tekstov in glos so se naglo razširile po vsej Evropi, ko so se učenci vračali domov po preteku bolonjskih študijev. Leta 1158 je Friderik Barbarossa izdal Constitutio Habita, s katero je zaščitil univerzo kot neodvisno središče za študij in raziskovanje. Univerza je dobila prvi uradni statut leta 1317. Originalna ureditev univerze, ki je od ustanovitve dalje obravnavala samo pravo, je tedaj predvidela še odseke za logiko, astronomijo, medicino, filozofijo, aritmetiko, retoriko, gramatiko, pozneje še za teologijo, grščino in hebrejščino. V 16. stoletju se se začele poučevati naravne skrivnosti, ki bi jih danes lahko razumeli kot metafizično ekperimentacijo in ki so obravnavale vse, kar je bilo neznano in nerazumljivo, v prepričanju, da se vse da odkriti s študijem: bile so bile podlaga za poznejše ustvarjanje metodologij in pravil moderne fizike, predvsem pa za odločno razlikovanje med teologijo in naravoslovjem. V naslednjih stoletjih se je ustanova vedno bolj širila, bodisi z ozirom na število obiskovalcev, kot tudi glede na vedno nove fakultete. Visoke osebnosti in papeži so si šteli v čast, da so jo gmotno podpirali. Ob koncu dvajsetega stoletja je univerza ustanovila podružnice, danes po zakonu imenovane campus, v Ravenni, Ceseni, Forlìju in celo v Buenos Airesu. Leta 2010 so bile italijanske univerze reorganizirane. Tako sestoji danes bolonjska univerza iz 33 šolskih odsekov (dipartimenti) in 11 visokih šol, ki skupno odgovarjajo vsem prejšnjim fakultetam. Razen teh je več meddisciplinarnih skupin in kolegijev. V sklopu univerze deluje tudi sistem muzejev in bogata digitalna knjižnica prosto dostopnih publikacij. Sklici Glej tudi Gaudeamus Rimska univerza La Sapienza
Universitetet i Bologna

Bolognas universitet (it. Università di Bologna - Alma mater studiorum, sedan 2000) är ett av världens äldsta universitet. Det består av 23 fakulteter och har omkring 100 000 studenter inskrivna, vilket gör det till Italiens tredje största universitet efter universiteten i Rom och Neapel. Förutom verksamheten i Bologna har universitet också avdelningar i Cesena, Forlì, Ravenna, Rimini och Buenos Aires. Historia Det går inte att exakt datera när universitet bildades, men det verkar ha skett i slutet av 1000-talet då det bevisligen fanns verksamhet. En grupp historiker som på 1800-talet fick i uppgift att komma fram till när universitet grundades daterade det till 1088, vilket är det årtal som numera används officiellt. Universitetet var från början en sammanslutning av lärare och lärjungar som bildades kring några rättslärda män. Detta skedde spontant och oberoende av det kyrkliga skolväsendet. Sammanslutningen kom genom ett privilegium av kejsar Fredrik Barbarossa år 1158 i åtnjutande av särskilda friheter. Studenterna indelade sig i två "nationer", citramontanernas (italienarnas) och ultramontanernas (utlänningarnas), vilka förestods av varsin vald rektor. Denne rektor utövade såväl straffrättslig som civil jurisdiktion över universitetets medlemmar, lärare som lärjungar. Till skillnad från universitetet i Paris, där studenterna ofta var pojkar eller ynglingar, utgjordes de studerande i Bologna till övervägande del av äldre, andliga och världsliga herrar. Universitetets fria ställning inskränktes år 1219 när påven Honorius III uppdrog inspektionsplikt åt ärkediakonen av Bologna. Dittills hade ansvaret för läroplanen, examina och promotioner uteslutande legat i händerna på doktorskollegiet. Under loppet av 1200-talet utvidgades universitetet med en filosofisk fakultet, som här även omfattade den medicinska fakulteten. En teologisk fakultet kom inte till stånd förrän år 1360. Staden Bologna började år 1350 stå för professorernas löner, som tidigare hade betalts av studenterna. Kända personligheter Verksamma lärare vid universitetet Vincenzo Balzani (kemi) Laura Bassi (fysik, filosofi) Marco Biagi (juridik) Renzo Canestrari (medicin och fysiologi) Umberto Eco (semiotik) Fiorenzo Facchini (antropologi) Thomas av Frignano (teologi) Marcello Malpighi (logik) Giovanni Mollio (teologi) Romano Prodi (nationalekonomi) Alumner Gian Menico Cetti (medicin och språkvetenskap) Luigi Galvani (medicin) Laura Bassi (fysik, medicin) Marcello Malpighi (filosofi) Guglielmo Marconi (ingenjörsvetenskap, fysik) Giacomo Matteotti (juridik) Pier Paolo Pasolini (språkvetenskap) Francesco Petrarca (juridik) Erasmus av Rotterdam (teologi) Källor Tyskspråkiga Wikipedia: Universität Bologna Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Universitetet i Bologna.
Болонський університет

Боло́нський університе́т — найстаріший університет Європи, в місті Болонья (Північна Італія), заснований в 1088 році як юридичний навчальний заклад. Медичний, філософський та теологічний факультети створені в XIV столітті. Серед викладачів Болонського університету були видатні анатоми — Везалій і Мальпігі. У Болонському університеті зробив своє знамените відкриття Луїджі Гальвані. Одним із ректорів університету був українець Юрій Дрогобич. До Болонського університету приймали вчитися жінок, а в XIV—XV століття почали з'являтися і професорки. Факультети В університеті є такі факультети: юридичний, торговельно-економічний, філологічний, філософський, педагогічний, медичний, фізико-математичний, природничий, промислової хімії, інженерний, сільськогосподарський, ветеринарної медицини. Відомі студенти й викладачі XI століття Ірнерій XII століття Граціан Вільгельм Тірський XIII століття Гвідо Фава Гвідо Гвініцеллі XIV століття Чекко д'Асколі Данте Аліг'єрі Франческо Петрарка Мануїл Хрисолор Колюччо Салютаті XIV століття Юрій Дрогобич Леон-Баттіста Альберті Ніколаус Коперник Альбрехт Дюрер Джованні Піко делла Мірандола Сципион Дель Ферро Богуслав Газіштейн XVI століття Джироламо Кардано Парацельс Джованні делла Каза Григорій XIII Андреас Везалій П'єтро Помпонацці Карло Борромео Торквато Тассо XVII століття Казимир Лев Сапега Джованні Доменіко Кассіні Бонавентура Кавальєрі Марчелло Мальпігі XVIII століття Марія Ґаетана Аньєзі Луїджі Гальвані Карло Ґольдоні XIX століття Джозуе Кардуччі Камілло Гольджі XX століття Гульєльмо Марконі Умберто Еко П'єр Паоло Пазоліні Романо Проді Аугусто Рігі Федеріго Енрікес П'єрлуїджі Колліна Мікеланджело Антоніоні Джакомо Чамічан Див. також Жіноча освіта Аль-Карауїн найстаріший діючий навчальний заклад у світі. Примітки Джерела Кіку В. А. Болонський університет [Архівовано 7 травня 2016 у Wayback Machine.] // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2003. — Т. 1 : А — В. — С. 332—333. — ISBN 966-00-0734-5. Українська радянська енциклопедія : у 12 т. / гол. ред. М. П. Бажан ; редкол.: О. К. Антонов та ін. — 2-ге вид. — К. : Головна редакція УРЕ, 1974–1985. Посилання Офіційна сторінка університету [Архівовано 19 травня 2005 у Wayback Machine.] (італ.) (нім.) Архів університету [Архівовано 10 серпня 2010 у Wayback Machine.] (італ.)