NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Cervia Air Base

Cervia Air Base (ICAO: LIPC) is an air base of the Italian Air Force (Aeronautica Militare). It is located in northern Italy, approximately 6 km (3.2 NM) southwest of Cervia, in the province of Ravenna (Emilia-Romagna). It was the home of the 5th Fighter Wing, which flew leased US Air Force Lockheed Martin F-16 Falcon. It is also a NATO air base and is visited by other NATO air forces on a routine basis. After Italy returned the leased F-16 to the US Air Force the 5th Fighter Wing was disbanded and in its place the 1st Special Air Brigade moved to Cervia. Along with the 1st Special Air Brigade arrived the 15th CSAR Wing - the Italian air force's Combat Search and Rescue wing. History During World War II the airfield was used by the United States Army Air Force Twelfth Air Force 79th Fighter Group, flying combat operations with P-47 Thunderbolts. The 79th used the airfield from 20 March until July 1945. The airfield was also used by the RAF's 112 Squadron late in World War II, from February 1945 to May 1945. The 15 Squadron SAAF also used this air field from December 1944 until May 1945. Facilities The air base resides at an elevation of 5 m above mean sea level. It has one runway designated 12/30 with an asphalt surface measuring 3,050 by 45 metres (10,007 ft × 148 ft). See also Italy portal Aviation portal List of airports in Italy References External links "Current weather for LIPC". NOAA/NWS. Accident history for LIPC at Aviation Safety Network
Aeroporto di Cervia

L'aeroporto di Cervia (ICAO: LIPC), situato nella località di Pisignano, è un aeroporto militare sede dal 5 ottobre 2010 del 15º Stormo dell'Aeronautica Militare Italiana; precedentemente era sede del 5º Stormo intitolato a Giuseppe Cenni (Medaglia d'oro al valor militare). Qui ha operato fino al giugno 2010 il Reparto di Volo 23º Gruppo Caccia facente parte del 5º Stormo, con i velivoli F16 A/B nella variante ADF “VIPER” in sostituzione dei vecchi F104 ASA-M "Starfighter". Due esemplari di questo caccia intercettore, nella loro ultima livrea monogrigio "air superiority", sono conservati come "Gate Guardian" all'interno dell'area aeroportuale. In precedenza la base aveva ospitato l'8º Stormo con il suo 101º Gruppo CBR (caccia bombardieri ricognitori) dotato, a partire dal marzo 1971, del velivolo di fabbricazione interamente italiana Aeritalia G-91Y. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Aeroporto di Cervia-Pisignano Collegamenti esterni Sito ufficiale, su aeronautica.difesa.it.
Base aérea de Cervia

A Base aérea de Cervia (ICAO: LIPC) é uma base aérea da Força Aérea Italiana (Aeronautica Militare). Está localizada no norte da Itália, aproximadamente a 6 km a sudoeste de Cervia, na província de Ravena (Emilia-Romagna). Foi a cada a 5ª Asa de Combate, que operou aviões F-16 emprestados pela Força Aérea dos Estados Unidos. É também uma base aérea NATO, e é visitava por outras forças aéreas da NATO como ponto de paragem, descanso e reabastecimento. Depois de o empréstimo dos F-16 cessar, a asa foi dissolvida e no seu lugar foi colocada a 1ª Brigada Aérea Especial, e mais tarde passou a operar a partir da base uma asa de busca e salvamento em combate. Referências
Palasport Fondo Patti

The Palasport Fondo Patti was Palermo's main sports arena from 1999 until 2008, when it was closed because of severe damages suffered after a heavy storm. Its name derives from the neighbourhood in Palermo where it was built, located in the Palermitan suburb Partanna Mondello on via dell'Olimpo. History The venue was realised by the Italian architect Manfredi Nicoletti, and was inaugurated on 3 October 1999. It had a seating capacity of 5,500 to 6,000 depending on its use, and an adjacent car parking for 500 cars. In March 2008, following a heavy storm that hit the city, the arena's roof was severely damaged, causing a damage in excess of €200,000. Due to lack of funding by the Municipality of Palermo the venue was left abandoned. Over the years, the complete neglect as well as vandalism, such as an arson in 2010, have made the area completely inaccessible. Costs to repair the structure have risen from the original €200,000 to over €1 million. In April 2014 the City of Palermo has announced its commitment to renovate and reopen the Palasport Fondo Patti. Renovations were due to last for one year at an estimated cost of €1.2 million, which would also include renovation of the nearby baseball stadium Diamante Fondo Patti, another sports venue left to decay since its opening in 1998. The official reopening of the venues has been pushed back to 2016, however, as of summer 2015 no work on any of the sports venues has begun. In December 2014 local media reported that the City of Palermo was being sued by a local family for the illegitimate expropriation of their land in the late 1990s - the site where the Palasport Fondo Patti was built on. In an out of court settlement, the City of Palermo agreed to pay €13 million in damages to the family. Music at Palasport Fondo Patti During its heyday the Palasport hosted also many non-sportive events. Below is an incomplete list of some of the artists who have performed at the Palasport. 1998: Liza Minnelli (opening gala at the nearby baseball stadium, Diamante Fondo Patti) 2000: Claudio Baglioni 2002: Giorgia; Zucchero 2003: Luciano Ligabue; Notre-Dame de Paris (Musical) 2005: Elisa; Jovanotti 2006: Antonello Venditti; Claudio Baglioni 2007: Deep Purple; Elisa; Max Pezzali 2008: Gianna Nannini; Subsonica; Giorgia; Antonello Venditti References
Palasport Fondo Patti

Il palasport Fondo Patti è il principale palazzetto dello sport di Palermo. Il nome deriva dall'area di Palermo nella quale si trova, nel quartiere di Partanna Mondello in via dell'Olimpo. Struttura L'impianto è predisposto per accogliere i seguenti sport: pallavolo basket pallamano pugilato scherma arti marziali Veniva utilizzato dalle squadre di pallavolo e basket della città, ma viene spesso usato per concerti e spettacoli importanti. Storia L'impianto, progettato dall'architetto Manfredi Nicoletti, venne inaugurato il 3 ottobre 1999 e la sua capienza è di oltre 6.000 posti a sedere, dispone di un parcheggio di 500 posti auto. Nell'aprile del 2008 a causa di una forte tempesta, ma soprattutto per l'inefficienza e l'incuria dell'amministrazione comunale, da un danno di soli €. 200.000,00 si è passati al totale abbandono della struttura che sta lentamente portando alla distruzione della struttura. Nell'aprile 2014, a 6 anni dalla chiusura, il comune ha annunciato i lavori di recupero dell'impianto, per una durata di 1 anno ed una spesa di circa 1,2 milioni di euro, nella spesa è inserito anche il costo di restauro del Diamante Fondo Patti. A luglio 2016 sarebbero dovuti partire i lavori per il risanamento del tetto e poi anche i lavori per l'interno del palazzetto e il diamante che sarebbe il campo da baseball. Il Comune e il Coni hanno speso 13,5 milioni di euro. Allo stato attuale, gennaio 2021, la fase di indagini e progettazione si potrebbe concludere l’estate prossima e i lavori sarebbero appaltati nell’inverno 2021/2022. Il 3 febbraio 2025 il Comune di Palermo annuncia l'inizio dei lavori, dopo 17 anni di abbandono, dal 2008. Si prevede che i lavori si concluderanno entro la prima metà del 2026. L'impianto sarà riaperto il 15 marzo 2026. Il 18 dicembre 2025 è stata riattivata la cabina di alimentazione elettrica centrale degli impianti. Lista di alcuni concerti ospitati 10/11/12 maggio 2000, Tour Blu - Il Viaggio di Claudio Baglioni, registrato il sold out oltre 5 mesi prima del concerto per tutte le date; 3 dicembre 2002, GH - Le cose non vanno mai come credi Tour di Giorgia; 26 aprile/12 maggio 2003, Notre Dame de Paris; 7 marzo 2005, Pearl Days di Elisa (sold out) 12 febbraio 2006, Campus Tour di Antonello Venditti; 9 e 10 novembre 2006, Tutti Qui di Claudio Baglioni (sold out); 9 marzo 2007, Europe 2007 Tour dei Deep Purple (sold out); 22 maggio 2007, Safari Tour di Jovanotti (sold out); 22 novembre 2007, Max Pezzali 2007 Tour di Max Pezzali; 22 febbraio 2008, Eclissi Tour dei Subsonica; 7 marzo 2008, Giannabest di Gianna Nannini; 10 marzo 2008, Stonata Tour di Giorgia; 15 marzo 2008, Dalle pelle al cuore di Antonello Venditti. Note Collegamenti esterni manfredinicoletti.com. URL consultato l'11 aprile 2011 (archiviato dall'url originale il 9 marzo 2009).
Повелия

Повелия (на италиански: Poveglia) е италиански остров, който се намира между Венеция и Лидо. Други имена, с които бива наричан: „кървавия остров“; „островът на лудостта“ или „острова на ада“. Независимо от прекрасното си местоположение на Венецианската лагуна, днес островът е необитаем и посещенията му са забранени. Мистерията му датира от времето на Римската империя като там изолирали болните от чума, за да не се заразява останалата част от населението. През XVI век 160 000 души са били изгорени живи и мъртви. А през 1922 г. е построена болница за душевно болни. Местните от Италия разказвали легенди за доктор, който провеждал странни експерименти с пациентите си като ги измъчвал. Той самият намерил смъртта си от висока кула вероятно подбуден от призраците на своите лоши действия. Лечебното заведение на остров Повелия затваря врати окончателно през 1968 г. Островът тогава намира нов частен собственик, но той самия не могъл да издържи неприятната и тежка атмосфера, която носи това място и го напуска. Многократно е пускан за продан, но странните неща, които се случвали на него отблъсквали както купувачи, така и туристи. До момента е незаконно да се посети остров Повелия. Той е включен в списъка на десетте най-страховити места според Форбс. Източници
Poveglia

Poveglia er en lille ø beliggende mellem Venedig og Lido, i Venediglagunen, Italien Øen har en skæbnesvanger historie og er anset af nogle som et hot spot for spøgelser. Gennem middelalderen blev den anvendt til at isolere tusinder af pestens ofre, og gennem tre omgange da den sorte død hærgede Europa ligeledes brugt til massegrave som resultat af ofrene for pesten. Dette blev set som en effektiv måde at holde de syge adskilt fra de raske. Det er anslået at 160,000 mennesker døde på øen gennem dens historie. Øen var hjemsted for et lille samfund indtil den, grundet Chioggiakrigen mellem Venedig og Genova, blev forladt omkring år 1380. I 1922 blev et psykiatrisk hospital opført på øen. Rygtet siger at mange at patienterne snart efter deres ankomst påstod at kunne se de forpinte ånder af pestofrene. Lægen på stedet efterforskede fænomenet ved at udføre grove lobotomiske indgreb og medicinske eksperimenter. Han begyndte formentlig selv at se spøgelser og gik fra forstanden. Efter hans død anbragte de tilbageværende patienter hans legeme i klokketårnet og forseglede dets udgange. Efter denne hændelse blev hospitalet forladt og har været det indtil i dag. Det siges at man, hvis man sejler forbi øen ved tusmørke, endnu kan høre skrigene fra de forpinte pestofre. Eksterne henvisninger Satellitfoto af Poveglia fra Google Maps
Poveglia

Poveglia je mali otok u Venecijanskoj laguni koji leži između Lida i Venecije. Mali kanal dijeli otok na dva dijela koji su danas za posjetitelje zatvoreni. Povijest Otok je prvi put zabilježen u kronikama 421., kad su se na njega naselile izbjeglice iz Padove i okolice, koji su bježali od provala barbara u Italiju. U 9. stoljeću otok je bio dobro naseljen, čak toliko da su njegovi imali vlastitog podestu. Život otoka je zaustavljen 1379. kad se Venecija našla na udaru genoveške flote, iz preventivnih razloga stanovnici su preseljeni na Giudeccu. Mletačka Republika izgradila je na otoku utvrdu – "Oktogonu", koja je ostala do danas, nakon tog otok je postao nenastanjen u narednim stoljećima. Venecijanski dužd ponudio je redovnicima kamaldolijancima otok 1527., ali su oni to odbili. Nakon tog je ponuđen potomcima izvornih stanovnika 1661., ali su i oni odbili ponovno se naseliti. Poveglia je 1777. došla u nadležnost Ureda za javno zdravstvo republike (Magistrato alla Sanità), i korištena je kao lazaret – za sve putnike koji bi dolazili u Veneciju brodom. Otok je tako korišten do 1814. kad je lazaret zatvoren. Čak i na početku 20. stoljeća, Poveglia je povremeno korištena kao karantena sve do 1922. kad su postojeće zgrade preuređene u starački dom. Otok je tako egzistirao sve do 1968., kad je zatvoren starački dom. Jedno kraće vrijeme nakon toga koristio se za poljoprivredu, a nakon tog potpuno je napušten. Danas je otok u vlasništvu talijanske vlade koja je zabranila posjete. Legende U novije vrijeme kruže brojne legende o Povegli. Po jednoj na otoku je umrlo od kuge preko 160.000 ljudi. To je malo vjerojatno jer se od 1576. kao lazaret nije koristila Poveglia, nego Lazzaretto Nuovo. Izvori Vanjske poveznice Satelitska snimka s Google Maps
Poveglia

Poveglia kis méretű sziget Olaszországban, Velence közelében. Jelenleg teljesen üres és elhagyatott, mivel a középkor idején ide száműzték a pestisben szenvedő betegeket. A sziget végül több mint 200 000 beteg ember lakhelyévé vált, akik ott is haltak meg. Története A szigetet először 421-ben említik az oklevelek, amikor is a rómaiak erre a helyre menekültek a barbárok elől. 1379-ben Velencét a genovai flotta támadta meg: ekkor a sziget lakosait kitelepítették. 1776-tól Povegliát karanténállomásként használták, minden embert, akit a pestis megfertőzött, a szigetre szállították és az ott felépített városban szállásoltak el. Becslések szerint több mint 200 ezer ember halt meg a szigeten. A járvány lezajlása után már senki sem akart a szigetre települni, a város templomtornyát világítótoronnyá alakították át és ekkor épült a kórház is. Hamarosan újabb pestisjárvány tört ki. A kórházat 1814-ben zárták be. 1922-ben egy olasz ideggyógyász elmegyógyintézetet nyitott a szigeten. Az idekerült betegekkel igencsak kegyetlenül bánt, emberkísérleteket végzett rajtuk. Teljesen értelmetlen és veszélyes műtéteket hajtott végre. Az intézetet 1968-ban felszámolták, de a szigetet és épületeit úgy hagyták, így most is pont olyan, mint a kórház bezárásakor. A szigetre a belépés jelenleg is tilos, az olasz rendőrség őrzi. Korábban egy wellness szállodát akartak Poveglián nyitni, de végül elvetették az erről szóló terveket. Csak engedéllyel látogatható! Források Poveglia - hátborzongató, elhagyatott sziget Olaszországban Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben a Poveglia című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként. További információk A magyarok miatt holttestekből épült a Félelem szigete
Poveglia

Poveglia is een klein Italiaans eiland in de Lagune van Venetië, gelegen tussen Venetië en Lido. Een smal kanaal verdeelt het eiland in twee gedeeltes. In historische documenten wordt het eiland voor het eerst genoemd in het jaar 421. Het eiland was onbewoond nadat de bewoners in 1379 vluchtten vanwege de oorlog van Chioggia. Vanaf 1776 werd het gebruikt om mensen af te zonderen die aan de pest of andere ziektes leden. Later bevond zich op het eiland een geriatisch ziekenhuis. In 1968 werd die gesloten en sindsdien is het eiland verlaten. Op het eiland zijn in totaal 160.000 tot 250.000 mensen overleden. Toegang tot het eiland is in principe verboden.
Poveglia

Poveglia (włoska wymowa: [po’veʎʎa]) – mała wyspa położona pomiędzy Wenecją a Lido w Lagunie Weneckiej w północnych Włoszech (Prowincja Wenecja). Mały kanał dzieli wyspę na dwie odrębne części. Historia Wyspa została pierwszy raz wspomniana w kronikach z 421 roku, kiedy ludzie z Padwy i Este uciekali przed inwazjami barbarzyńców. W IX wieku populacja wyspy zaczęła rosnąć, a w następnych stuleciach jej znaczenie stale rosło. Jednak gdy w 1379 r. Wenecja została zaatakowana przez flotę genueńską, ludzie z Poveglii zostali przeniesieni do Giudecca. Wyspa pozostała niezamieszkana w kolejnych stuleciach; w 1527 r. doża ofiarował wyspę mnichom z Camaldolese, którzy odmówili przyjęcia oferty. Od 1645 r. rząd wenecki zbudował pięć ośmiokątnych fortów, aby chronić i kontrolować wejścia do laguny. Ośmiokąt Poveglia jest jednym z czterech przetrwałych. W 1776 roku wyspa znalazła się pod jurysdykcją Magistrato alla Sanità (Urząd Zdrowia Publicznego) i stała się punktem kontrolnym dla wszystkich towarów i osób przybywających do Wenecji statkiem. W 1793 r. wystąpiło kilka przypadków plagi dżumy na statkach, w wyniku czego wyspa została przekształcona w tymczasowe więzienie dla chorych (Lazaretto); rola ta stała się trwała w 1805 roku, pod rządami Napoleona Bonaparte, który zniszczył także kościół San Vitale, a stara dzwonnica została przekształcona w latarnię morską. Lazaretto zostało zamknięte w 1814 roku. W XX wieku wyspa była ponownie wykorzystywana jako stacja kwarantannowa, ale w 1922 r. istniejące budynki przekształcono w azyl dla osób chorych psychicznie i długotrwale. Po roku 1968, kiedy szpital został zamknięty, wyspa była krótko wykorzystywana do celów rolniczych, a następnie została całkowicie opuszczona. Wkrótce po otwarciu szpitala wyszło na jaw, że w jego dzwonnicy przeprowadzane były brutalne eksperymenty na chorych, porównywane później raczej do tortur niż do form skutecznej terapii. Lekarz odpowiedzialny za ten proceder wkrótce sam postradał zmysły. Twierdził, że widuje duchy nie tylko ofiar dżumy, ale i torturowanych przez siebie pacjentów. Nie dając sobie rady z tymi doznaniami, doktor wyskoczył podobno z okna dzwonnicy. Na Povegli Maciej Kur i Roman Pietraszko zlokalizowali fabułę komiksu pt. Żyjesz?. Przypisy
Повелья

Повелья (итал. Poveglia) — один из островов Венецианской лагуны, в 600 м к западу от Лидо. История Повелья впервые упоминается в хрониках в 421 году. В это время сюда бежали жители Падуи и Эсте, спасаясь от нашествия варваров. После этого население острова постепенно увеличивалось. В 1379 году генуэзский флот начал нападать на разрозненные поселения Венеции во время войны Кьоджи (1379—1381). Венецианцы переселили жителей Повельи на остров Джудекку в черте города Венеция для защиты от врага. С тех пор остров оставался необитаемым. В 1527 году дож Андреа Гритти предложил продать Повелью на льготных условиях монахам камальдолийцам, однако они от него отказались. В 1645 году правительством в южной части Повельи был сооружён небольшой искусственный восьмиугольный остров (октагон), ставший артиллерийским фортом в укреплённой линии обороны Венеции. В 1776 году Повелья была передана управлению здравоохранения (Magistrato alla Sanità). В 1793 году на острове был создан пропускной пункт и карантинный изолятор для моряков, приплывающих в Венецию (Lazzaretto), просуществовавший до 1814 года. В начале XX века Повелья вновь некоторое время использовалась как карантин. В 1922 году была открыта психиатрическая больница, существовавшая до 1968 года. После закрытия больницы остров некоторое время использовался для выращивания сельскохозяйственных культур, но вскоре был окончательно заброшен. В 2014 году правительство Италии заявило о своих планах по проведению аукциона по сдаче острова в аренду на 99 лет. Предполагается, что здание больницы будет превращено в отель. В культуре Через некоторое время после того, как в XVIII веке остров стал карантинной станцией для моряков, прибывающих в Венецию, на двух кораблях была обнаружена чума. Остров был изолирован и использовался для размещения людей с инфекционными заболеваниями, что привело к появлению легенд о неизлечимо больных венецианцах, ожидающих смерти, прежде чем их призраки вернутся, чтобы преследовать остров. Врач якобы экспериментировал на пациентах с помощью грубой лоботомии. Согласно различным сообщениям, совсем недавно опубликованным каналом Travel, доктор прыгнул с колокольни в 1930-х годах после того, как заявил, что призраки свели его с ума. Позже он умер. Десятилетия спустя близлежащие жители утверждали, что всё ещё слышат колокол, хотя он был снят много лет назад. В этом отчёте, озаглавленном «История с привидениями», также говорится, что недавно начались некоторые реставрационные работы, но они «внезапно прекратились без объяснения причин». Остров был показан в паранормальных шоу «Приключения с привидениями» и «Самые страшные места на Земле». Остров был показан в видеоролике Yes Theory в 2019 году. Примечания
Poveglia

Poveglia [povélja] je otok v Beneški laguni v Jadranskem morju. Upravno spada pod italijansko deželo Benečija (pokrajina Benetke). Poveglia je bila med prvimi lagunskimi otoki, ki so jih naselili ubežniki pred Langobardi v šestem stoletju. Ob koncu osmega stoletja je bila že priznana kot samostojno mesto in je v letih 809-810 uspešno podprla Benetke (tedaj še pod bizantinsko oblastjo) v boju proti Frankom. Leta 864 je bil beneški dož Pietro Tradonico umorjen in njegove privržence so izgnali iz Benetk. Z družinami so se morali preseliti na Poveglio, kjer so jim bila dodeljena posestva. Čeprav so bili uradno doževi podložniki in so mu morali vsako leto slovesno obnavljati obljubo zvestobe, so bili administrativno popolnoma neodvisni. Sčasoma se je mestece močno razvilo in postalo zanesljiv zaveznik novonastale Beneške republike. Stanje se je nenadoma spremenilo leta 1379, ko je Genovska republika napadla Beneško republiko (vojna za Chioggio). Otok je bil na prvi bojni črti, zato so blizu obale sezidali prvi osemkotnik in razlastili polovico otoka za njim. Poveglia je bila med boji opustošena in razdejana. Prebivalstvo se je odselilo in ni bilo več sposobnih obrtnikov, ki so se v preteklosti zoperstavili naravni eroziji morja. Zgradbe, ki so bile še uporabne, so postale skladišča in pomoli so se namenili ladjam v karanteni. Na začetku devetnajstega stoletja je bil tu organiziran lazaret. Leta 1968 je bil otok podržavljen. Viri Lessico Universale Italiano Treccani 1968-1986 Tassini G.: Curiosità Veneziane, Venezia 1863, izpopolnjena izdaja 2009
Повелья

Повелья (італ. Poveglia) — один з найвідоміших острівів Венеційської лагуни, на півночі Італії. Історія Острів уперше згадується в хроніках в 421 році. У цей час на нього втікали жителі Падуї і Есте, рятуючись від нашестя варварів. Після цього населення острова поступово збільшувалося. У 1379 році Венеція піддалася атаці генуезького флоту. Населення було вимушене покинути острів і перебратися на Джудекку. Відтоді острів залишався незаселеним. У 1527 році дож запропонував острів ченцям камальдолійцям, проте вони від нього відмовилися. У 1645 році венеційським урядом на острові був побудований восьмигранний форт для захисту входу до лагуни, що зберігся до теперішнього часу. У 1793 році на острові був створений карантинний ізолятор для моряків, що припливають у Венецію (італ. Lazzaretto), що проіснував до 1814 року. На початку XX століття острів знову деякий час використовувався як карантин. У 1922 році на острові було відкрито психіатричну лікарню, що існувала до 1968 року. Після закриття лікарні острів деякий час використовувався для вирощування сільськогосподарських культур, але незабаром був остаточно покинутий. У 2014 році уряд Італії заявило про свої плани по проведенню аукціону по здачі острова в оренду на 99 років. Передбачається, що будівля лікарні буде перетворена на готель. Легенди Стверджують, що ще з римських часів острів використовувався як місце посилання для хворих на чуму, у зв'язку з чим на нім було поховано до 160 тис. осіб. Душі багатьох померлих нібито перетворилися на примар, якими зараз переповнений острів. Похмура репутація острова посилюється оповіданнями про жахливі експерименти, яким нібито піддавалися пацієнти психіатричної клініки. У зв'язку з цим дослідники паранормальних явищ називають острів одним з найжахливіших місць на Землі. Див. також Венеційська лагуна Примітки Посилання Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Повелья Poveglia island history, ghost sightings, photos of the abandoned structures (англ.) Satellite image from Google Maps Опис поїздки на острів Повелья з фотографіями (рос.)