Església de Santa Clara (Caltagirone)

L'església de Santa Clara i Santa Rita (chiesa di Santa Chiara e Santa Rita en italià), juntament amb l'antic monestir de les Clarisses, és un complex monumental situat a la Via San Giovanni Bosco al centre històric de Caltagirone. És un dels conjunts monumentals de la ciutat de Caltagirone declarat lloc protegit per la UNESCO, com a part dels monuments de les ciutats del barroc tardà de la Vall de Noto. Història El monestir consta que va ser fundat el 1523 segons Rocco Pirri, però va haver de ser reconstruït després del terratrèmol de la Val di Noto de 1693, entre els anys 1743 i 1748. Al segle XIX, després de la promulgació de la confiscació dels béns immobles de les entitats religioses per part de l'Estat, l'església va ser confiscada. Amb tot, després va ser lliurada amb la condició i l'obligació que sempre romangués oberta al culte públic. Façana El portal de la façana orientada a l'est està delimitada per pilastres laterals coronades per capitells corintis que emmarquen sobre plints arrodonits. El timpà del portal té un arc trencat amb àngels alats col·locats sobre els cimacis. A sobre hi ha la finestra central amb reixa corona una cartel·la o orla que porta els símbols de l'orde: el braç descobert de Crist creuat amb el braç amb màniga de Sant Francesc amb la creu al fons, tots dos amb les mans mostrant els estigmes. Corona la façana una estàtua de pedra que representa ' Immaculada Concepció . Sota els pendents s'insereixen panells de majòlica que representen respectivament Sant Joan Bosco, Santa Rita de Càssia i Santa Clara d'Assís, i el papa Pius X. Tornant al portal, a la clau de volta de l'arc que el corona, hi ha una escultura d'una mà que sosté una custòdia o ostensori que representa la mà de Santa Clara mostrant l'Eucaristia. Interior La sala el·líptica té un terra de ceràmica policromada del 1952. Als costats del presbiteri i del cor, que s'adossa a la contra façana, hi ha petites galeries amb finestres enreixades per les quals les monges assistien a les celebracions litúrgiques. Cada reixa està coronada per una fornícula. A la part frontal hi ha una representació del Miracle de Santa Clara d'Assís. El vestíbul està coronat per una pintura que representa Santa Clara d'Assís . A l'hemicicle dret es pot veure una pintura que representa Sant Pius X, oli sobre tela, obra de Francesco Paolo Puccio del 1962. La Capella del Santíssim Crucifix és una sala de marbre policromat amb un crucifix de fusta de Giuseppe Vaccaro que descansa sobre un llenç que representa el Calvari. Està envoltat de pintures ceràmiques del Via Crucis, obres d'Andrea Parini del 1960. A l'hemicicle esquerre hi ha a la fornícula una pintura que representa Sant Joan Bosco, oli sobre tela. També a l'hemicicle esquerre, a la Capella de Santa Rita de Càscia, es pot copsar una sala de marbre policromat amb una estàtua de fusta que representa Santa Rita de Càscia envoltada de pintures de Giuseppe Barone de 1950, que reprodueixen episodis de la vida de la santa. . L'absis, amb balustrada de majòlica, està adornat amb un majestuós altar major de fusta tallada, amb incrustacions de miralls i nacre. La pintura de la conca absidal, entre pilastres amb capitells corintis, està delimitada per quatre pintures, dos grans panells laterals i un vitrall a sobre. Monestir de les clarisses El monestir de les clarisses es trobava al costat de l'església, però després de la llei del 7 de juliol de 1866, va ser suprimit i, el 1889, va ser transferit de l'Oficina de la Propietat de l'Estat al municipi. El 1907 es va erigir un taller elèctric, d'estil Art Nouveau, dissenyat per l'arquitecte Ernesto Basile . Enllaços externs https://www.beweb.chiesacattolica.it/edificidiculto/edificio/84353/ (italià)