NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Bivacco Paolo Greselin

Il Bivacco Paolo Greselin è un bivacco, cioè un piccolo rifugio non gestito, situato nel comune di Cimolais (nella Provincia di Pordenone), a 1920 m s.l.m nelle Prealpi Carniche in particolare a nord-est della cima del Monte Duranno in località Cadin dei Frati, vicino al confine tra Veneto e Friuli. Storia Il bivacco è stato costruito nel 1958 ed è gestito dalla sezione di Padova del Club Alpino Italiano. La struttura attuale sostituisce un precedente edificio in muratura che venne però abbattuto da una valanga nel 1975. Il bivacco è stato intitolato a Paolo Greselin, un alpinista padovano. Caratteristiche e informazioni Il bivacco si trova ad un'altitudine di 1920 m s.l.m ed è costituito da una struttura metallica prefabbricata, il modello Fondazione Antonio Berti. Il rifugio è dotato di nove posti letto ma è sprovvisto di acqua corrente. Nei pressi del bivacco però, a circa 50 metri verso valle, si trova una sorgente d'acqua. Accessi Si può arrivare al bivacco da Cimolais passando per la Val Cimoliana fino a località Ponte Compol e poi seguendo il segnavia 358. Ascensioni Dal bivacco vi sono diverse mete raggiungibili a piedi, alcune di queste sono: Cima dei Preti Monte Duranno Voci correlate Monte Toc Cimolais Campanile di Val Montanaia Bivacchi del Club Alpino Italiano Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Bivacco Paolo Greselin Collegamenti esterni Due alpinisti bloccati in quota., su ilgazzettino.it. sito ufficiale CAI Padova, su caipadova.it. Relazione bivacco su Gulliver, su gulliver.it. Descrizione su CAI Friuli Venezia Giulia, su cai-fvg.it. Il caso Belluno Pordenone, su ilgazzettino.it. Raggiunti alpinisti bloccati sulla Cima dei Preti., su ilfriuliveneziagiulia.it. Relazione su rifugiebivacchi.it ., su rifugiebivacchi.cailugo.it.
Stadio Silvio Piola (Novara)

Stadio Silvio Piola, dříve Stadio Comunale (městský stadion) je fotbalový stadion v italském městě Novara, v regionu Piemont. Je pojmenován po výborném kanonýrovi s také po bývalém hráči Novary, Silviu Piolovi. Historie Již v roce 1964 byl vypracován projekt na výstavbu stadionu. Práce začali v roce 1971 a bylo počítáno s kapacitou pro 25 000 diváků, s vynikající viditelností ze všech sektorů zaručenou absencí sítí, nahrazená třímetrovým příkopem kolem hřiště. První oficiální utkání na novém hřišti se konal 22. ledna 1976 proti Janovu (1:1) v druholigovém utkání. Nejprve byl stadion beze jména na lidé jej nazývali Stadio Comunale anebo comunale di viale Kennedy podle ulice, kde se nacházel. Až od 23. října 1997 nese název po výborném hráči a reprezentantovi, který zakončil fotbalovou kariéru právě v Novaře, Silviu Piolovi. Od roku 2010 se po postupu do druhé ligy se muselo rekonstruovat. Vyměnila se střecha centrální tribuny, umístili se turnikety, odstranil se příkop a především obnovil se povrch hřiště umělým trávníkem v souladu s pravidly FIFA 2 star (což také umožňuje pořádání zápasů Ligy mistrů UEFA ). Nakonec byla také přepracována Press Tribune a rozšířena VIP Tribuna. To vše umožnilo návrat ke kapacitě přes 10 000 míst. V létě 2011 klub postoupil do nejvyšší ligy a museli být provedeny práce na rozšíření stadionu, což znamenalo zvednutí kovových konstrukcí, což přineslo zvýšení kapacity stadionu na 17 875 diváků. Dne 28. října 2013 byla zřízena pamětní deska Árpáda Weisze, trenéra klubu v sezóně 1934/35, který zemřel v nacistickém koncentračním táboře v Osvětimi . V sezóně 2018/19 stadion hostil domácí zápasy ženského klubu Juventusu, omezené na kola LM žen. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Stadio Silvio Piola (Novara) na italské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Stadio Silvio Piola na Wikimedia Commons profil stadionu na transfermarkt (německy)
Stadio Silvio Piola (Novara)

Das Stadio Silvio Piola ist ein Fußballstadion in der norditalienischen Stadt Novara in der gleichnamigen Provinz, Region Piemont. Die Anlage wird hauptsächlich vom örtlichen Fußballverein Novara Calcio genutzt. Geschichte Im Jahr 1964 begannen die Planungen für ein neues Stadion in Novara; die Bauarbeiten starteten 1971. Die Heimspielstätte von Novara Calcio wurde am 18. Januar 1976 eingeweiht und hatte zu Beginn ein Fassungsvermögen von ca. 25.000 Plätzen. Es ersetzte nach über 44 Jahren die alte Spielstätte Stadio Comunale di Via Alcarotti. Zur Eröffnung trafen Novara Calcio und Juventus Turin (2:1) aufeinander. Bis weit in die 1990er Jahre trug das städtische Stadion den Namen Viale Kennedy nach der Straße an der es liegt. Am 23. Oktober 1997 entschied die Stadt Novara, dass die Anlage den Namen des italienischen Fußball-Weltmeisters von 1938, Silvio Piola (1913–1996), tragen soll. Piola spielte zum Ende seiner Karriere von 1947 bis 1954 bei Novara Calcio. Novara Calcio schaffte in der Saison 2009/10 den Aufstieg in die Serie B. Dafür wurde das Stadion den Sicherheits-Vorschriften der Serie B angepasst. So wurden z. B. die Zuschauerränge renoviert, an den Eingängen Drehkreuze installiert und ein neues Spielfeld aus Kunstrasen verlegt. Derzeit bietet es den Besuchern 17.875 Sitzplätze. Hinter der Haupttribüne liegen mehrere kleine Trainingsplätze. Auf der anderen Seite (Ost) liegen Parkplätze. Im Norden befinden sich u. a. ein Baseballfeld, Tennisplätze und eine Leichtathletikanlage. Weblinks novaracalcio.com: Stadion auf der Website des Vereins (italienisch) stadionwelt.de: Bildergalerie europlan-online.de: Stadio Comunale Silvio Piola - Novara stadiumdb.com: Stadio Silvio Piola, Novara (englisch) stadiumguide.com: Stadio Silvio Piola (englisch) groundhopping.de: Besucherbericht von 2006 Einzelnachweise
Estadio Silvio Piola (Novara)

El Estadio Silvio Piola es un estadio de usos múltiples en Novara, Italia. En la actualidad se utiliza sobre todo para los partidos de fútbol y es la casa del Novara Calcio. El estadio tiene capacidad para 17.875 personas y fue nombrado en honor del exfutbolista y leyenda italiana Silvio Piola. Dada la promoción del club a la Serie A, es el segundo estadio más pequeño de la liga por capacidad. Enlaces externos Novara - Estadio - Silvio Piola en Soccerfame (en inglés) Stadio Silvio Piola en Football Italiano (en inglés) STADIO SILVIO PIOLA en G Sport (en italiano)
Stade Silvio-Piola (Novare)

Le stade Silvio-Piola (en italien : Stadio Silvio Piola), auparavant connu sous le nom de stade communal (en italien : Stadio comunale), est un stade de football italien situé dans la ville de Novare, dans le Piémont. Le stade, doté de 17 875 places et inauguré en 1976, sert d'enceinte à domicile à l'équipe de football du Novare Calcio. Le stade porte le nom de Silvio Piola, ancienne gloire du football italien et également ancien joueur du Novare Calcio. Histoire Le projet de construction d'un important stade de football dans la ville débute en 1964 et est confié à l'architecte Antonio Nervi. Les travaux débutent en 1971, avec une structure préfabriquée en béton armé (la capacité initiale étant portée à 25 000 places assises). La bonne visibilité de chaque secteur étant garantie par l'absence de filets, remplacée par un fossé de trois mètres de profondeur autour du terrain de jeu. Le stade ouvre ses portes en 1976 sous le nom de Stade communal. L'absence de nom du stade est alors à l'origine du surnom Stade communal di viale Kennedy par les spectateurs, du nom de la rue où se situe le stade. Il est inauguré le 18 janvier 1976 lors d'une victoire en amical 2-1 des locaux du Novare Calcio contre la Juventus. Le premier match officiel est quant à lui disputé la semaine suivante le 25 janvier 1976 lors d'un nul 1-1 entre Novare et le Genoa en Serie B 1975-76. Le 23 octobre 1997, le stade est rebaptisé en Stade Silvio Piola après une cérémonie à la mairie en présence de toute la famille du défunt champion. Entre 1990 et 1998, le Sparta Novare, compte tenu de l'indisponibilité temporaire du Stade di via Alcarotti (son site historique depuis 1931), utilise le stade en y jouant une partie de ses matchs à domicile (l'autre partie se jouant sur le terrain municipal de Cerano). Durant l'été 2010, des travaux de rénovations sont effectués à la suite de la montée en Serie B du Novare Calcio (tribune centrale, tourniquets, pelouse synthétique, tribune de presse). Le 28 octobre 2013, une plaque commémorative est posée en hommage à Árpád Weisz, ancien entraîneur du club lors de la saison 1934-35 et mort dans un camp de concentration nazi à Auschwitz. En 2015, le club du Côme 1907 utilise le stade pour ses matchs à domicile en attendant la rénovation de son enceinte, le Stade Giuseppe-Sinigaglia. Lors de la saison 2018-19, la branche féminine de la Juventus utilise le stade pour ses matchs de C1 féminine. Événements Notes et références Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du football Portail du Piémont
Stadio Silvio Piola (Novara)

Het Stadio Silvio Piola is een voetbalstadion in Novara, dat plaats biedt aan 17.875 toeschouwers. Vaste bespeler is Novara Calcio. Het stadion werd vernoemd naar voormalig Italiaans international Silvio Piola, die zijn carrière afsloot bij Novara Calcio. In 185 wedstrijden scoorde hij 86 doelpunten voor de club.
Stadio Silvio Piola w Novarze

Stadio Silvio Piola – stadion piłkarski w Novarze, we Włoszech. Nosi imię Silvio Piolego, włoskiego piłkarza, grającego m.in. w zespole z Novary, mistrza świata z 1938 roku. Obiekt został otwarty w 1976 roku. Może pomieścić 17 875 widzów. Swoje spotkania rozgrywa na nim drużyna Novara Calcio. Przypisy
Сильвио Пиола (стадион, Новара)

Стадион «Сильвио Пиола» (итал. Stadio Silvio Piola) — футбольный стадион в итальянском городе Новара. Является домашним стадионом ФК «Новара». Построен в 1976 году. История В 1964 году начались работы по проектированию нового стадиона для ФК «Новара». Его строительство началось в 1971 году и продолжалось до 1976 года. 11 января 1976 года был закрыт старый стадион команды, который назывался Stadio Enrico Patti и где клуб проводил свои матчи на протяжении 44 лет. В том же году на новом стадионе был сыгран первый матч: в товарищеской встрече «Новара» — «Ювентус» победу одержали хозяева. Позже стадион был официально открыт, но имя для него так и не было придумано. Многие болельщики называли арену «Бульвар Кеннеди» (итал. Viale Kennedy), так как именно на этой улице располагается данное сооружение. В 1997 году стадион был назван в честь выдающегося итальянского футболиста Сильвио Пиолы, который скончался за год до этого. Летом 2010 года стадион подвергся реконструкции: была проведена замена покрытия поля, поставлены турникеты, расширен пресс-центр и некоторые трибуны. В результате арена стала вмещать около 10 000 зрителей, а по рейтингу стадионов «Сильвио Пиола» получил 2 звезды. В июне 2011 года после окончания игр плей-офф Серии В вместимость стадиона увеличили до 11 328 мест. Позже потребовалась дополнительная реконструкция в связи с выходом «Новары» в Серию А. Было обновлено освещение, перемещены скамейки игроков, расширены помещения для журналистов и комментаторов. В итоге на настоящий момент стадион может вместить до 17 875 зрителей. Примечания Ссылки Информация о стадионе на официальном сайте ФК «Новара» Информация на сайте Sports
Стадион Силвио Пиола (Новара)

Стадион Силвио Пиола (итал. Stadio Silvio Piola) је фудбалски стадион у Новари, Италија. На њему своје домаће утакмица игра ФК Новара. Историја Отворен је 18. јануара 1976, након што је Новара напустила бивши општински стадион у улици Алкароти. У почетку се генерално звао стадион Авенија Кенеди (Viale Kennedy; по улици у којој се налазио), а око 22 године касније, 23. октобра 1997. стадион је назван по Силвију Пиолију, који је годину раније преминуо. Стадион је до 2010. имао капацитет од само 7.500, као и проблеме са одрживости неких сектора стадиона и неиспуњавања безбедносних стандарда. Реновација и проширење у лето 2010. (након уласка Новаре у Серију Б) је довела до замене травнате подлоге, тада у лошем стању због влажне климе, са вештачком травом (први међу теренима Серија А и Б). Тада су све трибине обновљене, проширен простор за штампу, па је капацитет стадиона након те реконструкције повећан на око 10.000. У јуну 2011, након уласка Новаре у Серију А, почели су радови на сређивању и проширењу стадиона изградњом две трибине, а стадион ће након тога имати капацитет од 17.875. места. Референце Спољашње везе Информације о стадиону - novaracalcio.com Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (29. август 2011)
Basílica de São Pedro de Castello

A Basílica de São Pedro de Castello (em italiano: Basilica di San Pietro di Castello) é uma basílica na extremidade norte-oriental da cidade de Veneza, no sestiere de Castello, perto do Arsenal. É co-catedral de Veneza, em conjunto com a Basílica de São Marcos. Fundada no século VII, na ilha de Olivolo, local de um antigo povoado que mais tarde foi integrado na nascente cidade de Veneza, segundo a tradição foi consagrada pelo Bispo de Eraclea como igreja bizantina dedicada aos santos mártires Sérgio e Baco. Na viragem do século VIII para o século IX Veneza foi o centro de lutas políticas que opunham o Patriarca de Grado, João I (764-804), ao Doge de Veneza Galbaio Maurice (764-787) e seu filho João, no confronto entre o Império Franco e o Império Bizantino. Foi nesse ponto de colisão em 775 Maurizio Galbaio criou um novo bispado em Olivolo, nomeando Obelário como o primeiro bispo da futura diocese de Castello. Veneza tornou-se a nova capital do ducado em 812. A catedral foi reconstruída em 841 pelo poderoso bispo Orso Partecipazio, filho e neto dos doges, e dedicar-se-ia a São Pedro Apóstolo. A este edifício sucederam-se outros, por incêndios que sucessivamente foram destruindo as construções. O edifício actual foi iniciado em 1596. Obras A igreja contém obras de Luca Giordano, Tintoretto e Veronese, entre outros.
San Pietro di Castello

San Pietro di Castello är en kyrkobyggnad och mindre basilika i kvarteret Castello i Venedig, helgad åt aposteln Petrus. Den första kyrkan på denna plats uppfördes på 600-talet på initiativ av biskop Magnus av Oderzo; under 1500-talet genomfördes en omfattande ombyggnad efter ritningar av Andrea Palladio. Från 1451 till 1807 var San Pietro Venedigs katedral och säte för Venedigs patriark. Högaltaret är ritat av Baldassare Longhena, som även ritade Cappella Vendramin, bekostat av kardinal Francesco Vendramin. År 1807 blev San Marco Venedigs katedral. San Pietro utsattes för bombangrepp under första världskriget och kom inte att restaureras fullständigt förrän på 1970-talet. Referenser Norberg, Carin; Tham, Carl (2018). Venedig: en vägvisare i tid och rum. Lund: Karavan förlag. Libris 21750150. ISBN 978-91-88709-07-3 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör San Pietro di Castello.
Церква Сан-П'єтро-ді-Кастелло

Церква Сан-П'єтро-ді-Кастелло (італ. San Pietro di Castello) — церква на о.Сан-П'єтро ді Кастелло (Венеції, сест'єре Кастелло). Була закладена в 775 році на місці старого римського замку, за що і отримала свою назву. У сучасному вигляді, церква була побудована в кінці XVI століття. У 1588 році Андреа Палладіо починає реконструювати церкву. До 1807 року церква була кафедральним собором. Цей статус вона втратила після того, як престол єпископа був перенесений в базиліку Сан-Марко. Поряд з церквою знаходиться кампаніла (дзвіниця) роботи Мауро Кодуччі. Вона нахилена аналогічно Пізанській башті.
Stadio Giuseppe Capozza

Lo stadio comunale Giuseppe Capozza è un impianto sportivo di Casarano (LE). Ospita le partite interne del Casarano. Vi ha giocato più volte la nazionale italiana Under-21, contro l'Ungheria in amichevole e contro il Liechtenstein e l'Irlanda per le qualificazioni al campionato europeo di categoria. Storia Lo stadio è intitolato a Giuseppe Capozza (1891-1944), un noto imprenditore cittadino. Inizialmente il campo sportivo presentava la curva sud, la tribuna ovest coperta e la gradinata est. Nel 1987 il Capozza fu completamente ristrutturato: fu innalzato il settore dei distinti est e fu costruita la curva nord. Da una capienza di 5 000 posti si passò ai 6 200 posti a sedere totali. Al Capozza si allenò la Juventus in attesa della partita contro il Lecce, valida per il campionato di Serie A 2011-2012. Dal 2011 al 2012 fu utilizzato dalla nazionale italiana Under-21 come unico campo sul territorio italiano in cui far disputare le partite valide per la qualificazione al campionato europeo di categoria del 2013. Il 15 novembre 2011 il Capozza ospitò quindi la partita Italia-Ungheria Under-21, valevole per le suddette eliminatorie. Nell'occasione la nazionale azzurra si impose sulla compagine ungherese per 2-0. Il 6 settembre 2012 allo stadio Capozza la nazionale Under-21 sfidò, per lo stesso girone di qualificazione, la nazionale del Liechtenstein, vincendo la gara con il punteggio record di 7-0, e il 10 settembre l'Irlanda, perdendo per 2-4. Record Quando ancora non era stato ristrutturato, nella stagione 1983-1984, in occasione di Casarano-Bari, nonostante la capienza ridotta, l'impianto registrò il record di presenze (6 500 spettatori). Dopo la ristrutturazione la partita che vide il maggior numero di spettatori fu il derby Casarano-Lecce dell'8 ottobre 1995, con più di 10 000 persone presenti allo stadio. Note
Musée de l'aéronautique Gianni-Caproni

Le musée de l'aéronautique Gianni-Caproni (en italien : Museo dell'Aeronautica Gianni Caproni) est un musée italien consacré à l'aviation. Historique Fondé à Milan en 1927 sous le nom de musée Caproni (Museo Caproni) par l'ingénieur et pionnier de l'aviation Gianni Caproni et sa femme, Timina Guasti Caproni, il est le plus vieux musée d'aviation en Italie et en même temps le plus ancien musée d'une société dans le pays. Le musée ouvrit à Taliedo, dans la banlieue de Milan, mais les avions de la collection furent déplacés à Venegono Superiore à la fin de la Seconde Guerre mondiale; l'exposition ouvrit encore dans les années 1960 à Vizzola Ticino. Aujourd'hui le siège du musée est à Mattarello, à 5 km au sud de Trente, dans un bâtiment de 1 400 m2 qui a été ouvert le 3 octobre 1992. Collection Au milieu de l'année 2011, la collection du musée comprenait: Un Agusta Bell AB 47G Le fuselage et les voilures, démontées, d'un Ansaldo A.1 Balilla Un Ansaldo S.V.A. 5 Un Avia FL.3 Un Breda Ba.19 Un Bücker Bü 131 Le Caproni Ca.1 (1910) Un Caproni Bristol Le Caproni Ca.6 Un Caproni Ca.9 Un Caproni Ca.100 hydravion Le Caproni Ca.163 Le Caproni Ca.193 Le Caproni Trento F.5 Un Caproni Vizzola C-22J Le fuselage et les voilures, démontées, du Caproni Ca.53 La plupart des pièces survivantes du Caproni Ca.60 Transaereo Le fuselage d'un Fokker D.VIII Un Gabardini G.51bis Un Macchi M.20 Un Macchi MB-308 Pièces d'un Macchi M.C.200 Un Manzolini Libellula II Un North American T-6 Texan Pièces d'un Reggiane Re.2005 Un Saiman 202M Un Savoia-Marchetti SM.79 Galerie Références Bibliographie (it) Rosario Abate, Gregory Alegi et Giorgio Apostolo, Aeroplani Caproni – Gianni Caproni ideatore e costruttore di ali italiane, Museo Caproni, 1992 (it) Aldo Gorfer, Trento città del Concilio, Edizioni Arca, 1995, 2e éd. (1re éd. 1963), 342-343 p. (ISBN 88-88203-10-9) (it) Giovanna Nicoletti et Luca Gabrielli, La Collezione Caproni, Stella Edizioni/Museo Tridentino di Scienze Naturali/Museo dell'Aeronautica Gianni Caproni, 2007 (OCLC 857346868) Thierry Thomassin, « Le musée Caproni a rouvert ses portes », Le Fana de l'aviation, no 278,‎ janvier 1993, p. 6-7. Articles connexes Caproni Gianni Caproni Liste des musées aéronautiques Liens externes (it) « Site officiel du Musée de l'Aeronautique Gianni Caproni » (consulté le 17 mai 2012) (it) « Museo G. Caproni », sur Museo delle scienze (consulté le 18 mai 2012) (en) « Museo dell'Aeronautica Gianni Caproni », sur Aviation museums of the world, 12 août 2009 (consulté le 18 mai 2012) (en) « History of the Italian Aviation Museum "Gianni Caproni" in Trento », sur AvioNews, 11 avril 2011 (consulté le 18 mai 2012) Portail des musées Portail de l’aéronautique Portail du Trentin-Haut-Adige
Estadi Romeo Menti

L'Estadi Romeo Menti és un estadi de futbol situat a la ciutat de Vicenza, a la regió del Véneto, Itàlia. Va ser inaugurat el 1935 com Stadio Comunale, nom que va portar fins a 1949. L'estadi és la seu del club de futbol Vicenza Calcio. L'estadi original va ser destruït per a la Segona Guerra Mundial, i reconstruït novament el 1947 amb capacitat per 17.000 persones. L'any 1949 l'Ajuntament de Vicenza va decidir rebatejar l'estadi amb el nom de Romeo Menti, un futbolista oriünd de la ciutat mort en l'accident aeri recordat com la Tragèdia de Superga el 4 de maig de 1949. Més tard es continua amb l'expansió de l'estadi fins a arribar a albergar a 30.000 espectadors als anys 1970. A principis dels anys 2000 l'estadi comptava amb una capacitat total de 20.920 seients, però a causa de la nova normativa italiana en matèria de seguretat als estadis de futbol, la capacitat quedà reduïda a 12.163 espectadors per a partits de lliga. El novembre de 1989, la Selecció de futbol d'Itàlia va disputar davant Algèria l'únic partit internacional de la selecció italiana a Vicenza. Referències
Stadio Romeo Menti

Stadio Romeo Menti je fotbalový stadion v italském městě Vicenza, v regionu Benátsko. Stojí na levém břehu řeky Bacchiglione ve čtvrti Borgo Casale-Stadio, nedaleko centra města. Stadion je domovem místního fotbalového klubu L.R. Vicenza. Historie Stadion se začal stavět 27. března 1934 poblíž starého hřiště Borgo Casale, na kterém se hrála utkání v letech 1911 až 1915. Jenže během první světové války bylo toto hřiště zničeno. Nový stadion vypracoval Ing. Tullio Pedrina se stavbyvedoucím Geom. Zanardem. Práce byli dokončeny 31. srpna 1935 a byl pojmenován jako Campo Sportivo del Littorio. Během druhé světové války byl po bombardování poškozen. V září 1945 díky magistrátu a mnoha dobrovolníků bylo hřiště opět použitelné. V roce 1949 se městská rada města rozhodla pojmenovat stadion po fotbalistovi Mentimu, který zahynul se spoluhráči z klubu Turína 4. května 1949, při tragédii Superga. Na počátku padesátých let po demolicí atletické dráhy, dosáhla kapacita na 17 000 míst. V roce 1960 byl instalován systém osvětlení a v roce 1967 byla zahájena restrukturalizace, která uvažovala o výstavbě dalších sektorů. Na konci prací byla dosažena až na 33 000 míst, což byla kapacita, která byla zachována po celá osmdesátá léta. Počátkem devadesátých let se rekonstruovali některé sektory a byla snížena kapacita podle nových předpisů na 20 920 diváků. Dne 11. listopadu 1989 se na stadionu odehrálo jediné utkání reprezentace. Při přátelském utkání v rámci přípravy na MS 1990 zvítězila Itálie 1:0 nad Alžírskem. Utkání na tribunách sledovalo 24 990 diváků. V novém tisíciletí se stadion musel přizpůsobit novým pravidlům (instalace vstupních turniketů a posílení video dohledu). Nakonec v roce 2010 je snížena kapacita na 12 200 míst. Další velké rekonstrukce přišli v letech 2014 a 2015 a byla navýšena kapacita na 13 000 míst. V září 2021 byla adresa stadionu změněna z Via Schio 21 na Largo Paolo Rossi 9, po místním fotbalistovi Rossim a 9. března 2023 zde byla slavnostně odhalena bronzová socha znázorňující fotbalistu, kterou navrhl umělec Domenico Sepe. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Stadio Romeo Menti na italské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Stadio Romeo Menti na Wikimedia Commons profil stadionu na transfermarkt (německy)