NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Tempio Pausania

Tempio Pausania (en gallurese ou en langue corse, Tempiu) est une commune italienne de la province de Gallura-Sardaigne Nord-Est . Géographie La ville est située au nord de la Sardaigne dans la région des monte Limbara culminant sur son territoire à 1 359 mètres. Histoire Tempio Pausania a pris de l'importance par rapport à Olbia quand l'ancienne capitale du judicat de la Gallura, alors appelée Civita est entrée en décadence. En 1983, un important incendie a dévasté la région et fait plusieurs morts : l'incendie de Curraggia. Démographie Habitants recensés Administration Hameaux Nuchis, Bassacutena, San Pasquale Communes limitrophes Aggius, Aglientu, Arzachena, Berchidda, Bortigiadas, Calangianus, Erula (SS), Luogosanto, Luras, Oschiri, Palau, Perfugas (SS), Santa Teresa Gallura, Tula (SS) Culture Langue La langue parlée à Tempio, le gallurais, est très proche de l'oltramontano corse et assez différente, malgré les nombreuses influences réciproques, du sarde proprement dit. Festivités Carnaval de Tempio Pausania Monuments C'est le centre culturel et administratif de la Gallura. Son centre historique présente une architecture typique de palais en granit dont la cathédrale San Pietro Apostolo (consacrée en 1219 et restaurée dans le style baroque dans les années 1830), l'église del Purgatorio, l'église Santa Croce (datant de 1200), l'église San Francesco (de style renaissance), le couvent des frères Scolopi, l'oratoire del Rosario (XIIIe et XIVe siècle) et la maison de Nino di Gallura. À proximité de la ville se trouvent plusieurs centres nuragiques dont Nuraghe Izzana. Sport La ville dispose de son propre stade, le Stade Nino Manconi, qui accueille le principal club de football de la ville, l'US Tempio 1946. Personnalités liées Bernardo de Muro (1881-1955), né à Tempio Pausania, chanteur d'opéra. Notes et références Liens externes Site officiel Ressource relative à la musique : MusicBrainz Portail de la Sardaigne
Tempio Pausania

Tempio Pausania (galurski: Tèmpiu) je grad i općina (comune) u pokrajini Sassariju u regiji Sardiniji, Italija. Nalazi se na nadmorskoj visini od 566 metara i ima 14 159 stanovnika. Prostire se na 210,82 km². Gustoća naseljenosti je 67 st/km².Susjedne općine su: Aggius, Aglientu, Arzachena, Berchidda, Bortigiadas, Calangianus, Erula, Luogosanto, Luras, Oschiri, Palau, Perfugas, Santa Teresa Gallura i Tula. Stanovništvo Broj stanovnika registriranih 1. siječnja 2026. godine bio je 12 878. Djeca i mladi činili su 11,2 %, a starije osobe 27,8 % stanovništva. Etničke skupine Najzastupljeniji su bili državljani sljedećih zemalja (po mjestu rođenja): Italija (12 391 – 95,7 %), Rumunjska (145 – 1,1 %), Argentina (59 – 0,5 %), … Izvori
Tempio Pausania

Tempio Pausania (galluraiul és szárdul: Tèmpiu) település Olaszországban, Szardínia régióban, Olbia-Tempio megyében. Lakosainak száma 13 196 fő (2023. január 1.). Tempio Pausania Aggius, Aglientu, Arzachena, Berchidda, Bortigiadas, Erula, Luogosanto, Luras, Oschiri, Palau, Santa Teresa Gallura, Calangianus, Perfugas és Tula községekkel határos. Népesség A település lakossága az elmúlt években az alábbi módon változott: Jegyzetek További információk Hivatalos oldal
Tempio Pausania

Tempio Pausania is een stad in de Italiaanse autonome regio Sardinië. Het was tussen 2004 en 2016 samen met Olbia hoofdstad van de toenmalige provincie Olbia-Tempio en sinds 2025 van de provincie Gallura Nord-Est Sardegna. Tempio Pausania is gelegen in de bergachtige streek Gallura op ongeveer 20 kilometer afstand van de Middellandse Zee. De stad is in de Romeinse tijd ontstaan, hoewel de streek al veel langer bewoond werd. In de omgeving van Tempio Pausania staan enkele nuraghen en zijn gebruiksvoorwerpen gevonden die zelfs ouder dan 2000 jaar zijn. In 1173 wordt in een Pisaans document voor het eerst vermelding gemaakt van de naam "Tempio". Het oude stadscentrum wordt omgeven door moderne bebouwing. Opvallend is het gebruik van donker graniet, waar onder andere balkons van gemaakt zijn. Het grootste deel van de bouwwerken dateert uit de 17de en 18de eeuw. Het Piazza Gallura is het hart van de stad; hier staat ook de kathedraal. Tempio Pausania heeft wegverbindingen met Sassari (SS 672), Olbia (SS127) en Palau (SS133). Bezienswaardigheden De kathedraal "San Pietro" (1832) Oratorio del Rosario (13de eeuw) De bronnen van Rinagghju Nuraghe Majori Externe link Gemeente Tempio Pausania
Tempio Pausania

Tempio Pausania ([ˈtempjo pauˈzanja], pol. uproszczona: tempio pauzania) – miejscowość i gmina we Włoszech, w regionie Sardynia, w prowincji Sassari. Według danych na rok 2019 gminę zamieszkiwały 13 632 osoby, 65 os./km². Graniczy z gminami Aggius, Aglientu, Arzachena, Berchidda, Bortigiadas, Calangianus, Erula, Luogosanto, Luras, Oschiri, Palau, Perfugas, Santa Teresa Gallura, i Tula. Przypisy Bibliografia Źródło danych: Istituto Nazionale di Statistica
Tempio Pausania

Tempio Pausania é uma comuna italiana da região da Sardenha, província de Sassari, com cerca de 13.992 habitantes. Estende-se por uma área de 213 km², tendo uma densidade populacional de 66 hab/km². Faz fronteira com Aggius, Aglientu, Arzachena, Berchidda, Bortigiadas, Calangianus, Erula, Luogosanto, Luras, Oschiri, Palau, Perfugas, Santa Teresa Gallura, Tula. Demografia Referências
Tempio Pausania

Tempio Pausania este o comună din provincia Sassari, regiunea Sardinia, Italia, cu o populație de 13.196 locuitori (1 ianuarie 2023) și o suprafață de 210,82 km². Demografie Tempio Pausania - evoluția demografică Date: Recensăminte sau birourile de statistică - grafică realizată de Wikipedia Referințe Legături externe Materiale media legate de Tempio Pausania la Wikimedia Commons
Темпио Паузанија

Темпио Паузанија (итал. Tempio Pausania, на месном говору: Tempiu) град је у западној Италији. Темпио Паузанија је једно од средишта истоименог округа Сасари у оквиру италијанске покрајине Сардинија. Природне одлике Град Темпио Паузанија налази се у северном делу Сардиније, на 250 км северно од Каљарија. Град се налази брдско-планинској области Галурија, која заузима северни део највећег сардинијског планинског била, Ђенарђенту. Надморска висина града је око 560 m. Историја Становништво Према резултатима пописа становништва 2011. у општини је живело 13.946 становника. Темпио Паузанија данас има око 14.000 становника, махом Италијана. То је два пута више него на почетку 20. века. Последњих деценија број становника у граду расте. Партнерски градови Азијаго Фоца Синаи Армунђа Фони Галерија Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
Tempio Pausania

Denna artikel handlar om staden Tempio Pausania. Se också Olbia-Tempio (provins). Tempio Pausania (sardiska och galluresiska: Tempiu) en ort och kommun i provinsen Sassari på norra Sardinien. Tempio Pausania var fram till 2016 huvudort, tillsammans med Olbia, för provinsen Olbia-Tempio. Tempio Pausania hade 14 052 invånare (2017) och gränsar till kommunerna Aggius, Aglientu, Arzachena, Berchidda, Bortigiadas, Calangianus, Erula, Luogosanto, Luras, Oschiri, Palau, Perfugas, Santa Teresa Gallura och Tula. Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Tempio Pausania.
Темпіо-Паузанія

Темпіо-Паузанія (італ. Tempio Pausania, сард. Tèmpiu, вен. Tenpio Pausania) — муніципалітет в Італії, у регіоні Сардинія, провінція Сассарі. До 2016 року муніципалітет належав до провінції Ольбія-Темпіо і був однією з двох її столиць. Темпіо-Паузанія розташоване на відстані близько 310 км на захід від Рима, 190 км на північ від Кальярі, 34 км на захід від Ольбії. До найближчого аеропорта в Ольбії 50 км., якщо їхати на автомобілі то дорога займе біля 50 хвилин. Населення — 14 342 особи (2014). Щорічний фестиваль відбувається 30 серпня. Покровитель — святий Павло Eremita. Демографія Населення за роками: Станом на 1 січня 2023 року в муніципалітеті офіційно проживало 397 іноземців з 44 країн, серед них 195 громадян країн Євросоюзу та 14 громадян України. Відомі особистості В поселенні народився: Ґавіно Ґабріель (1881—1980) — італійський музикознавець, композитор, публіцист. Сусідні муніципалітети Аджус Альєнту Арцакена Беркідда Бортіджадас Каланджанус Ерула Луогозанто Лурас Оскірі Палау Перфугас Санта-Тереза-Галлура Тула Див. також Список муніципалітетів провінції Ольбія-Темпіо Примітки
Arcidiecéze Lecce

Arcidiecéze Lecce (latinsky Archidioecesis Lyciensis) je římskokatolická metropolitní diecéze v Itálii, která je součástí Církevní oblasti Apulie. Katedrálním kostelem je dóm Nanebevzetí P. Marie v Lecce. Současným arcibiskupem v Lecce je Angelo Raffaele Panzetta. Související články Seznam biskupů a arcibiskupů v Lecce Katedrála Nanebevzetí Panny Marie (Lecce) Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Arcidiecéze Lecce na Wikimedia Commons Stránky diecéze Údaje na stránkách o katolické hierarchii Reference
Erzbistum Lecce

Das Erzbistum Lecce (lat.: Archidioecesis Lyciensis, ital.: Arcidiocesi di Lecce) ist eine in Italien gelegene römisch-katholische Erzdiözese mit Sitz in Lecce. Geschichte Die Legende besagt, dass die christliche Religion in Lecce von Orontius von Lecce (italienischer Name: Oronzo) eingeführt wurde, der auch als erster Bischof und Märtyrer verehrt wird. Historisch belegt ist, dass Lecce im 6. Jahrhundert, zur Zeit der byzantinischen Herrschaft, ein Bistum war. Im Jahre 1057 wurde das Bistum Lecce formell durch Papst Stephan IX. errichtet und dem Erzbistum Benevent als Suffraganbistum unterstellt. Zu diesem Zeitpunkt unterstellten die Normannen, die die Region erobert hatten, das Bistum dem Erzbistum Benevent als Suffraganbistum. Die Kathedrale von Lecce wurde ursprünglich 1144 erbaut und 1230 erstaals repariert. Das Bistum ist eng mit der Entwicklung der Stadt Lecce verbunden. Es erlebte eine Blütezeit im Barock, vor allem im 17. und 18. Jahrhundert, als der Lecceser Barock (auch salentinischer Barock) entstand. Vom 17. Mai 1518 bis zum 3. Juni 1521 war unter dem Episkopat von Antonio Acquaviva d’Aragona das Bistum Alessano mit dem Bistum Lecce in persona episcopi vereinigt. Im Laufe der Jahrhunderte erlebte das Bistum verschiedene Veränderungen und hatte bedeutende Bischöfe: Luigi Pappacoda (Bischof ab 1639) ließ die Kathedrale von Lecce im 17. Jahrhundert umfassend umbauen und gab ihr ihr heutiges barockes Aussehen, nachdem der Stadtpatron St. Oronzo die Stadt 1656 vor der Pest bewahrt hatte. Antonio Pignatelli (Bischof ab 1672), der spätere Papst Innozenz XII., gründete das Priesterseminar von Lecce. Das Bistum Lecce wurde am 28. September 1960 durch Papst Johannes XXIII. mit der Apostolischen Konstitution Cum a nobis dem Heiligen Stuhl direkt unterstellt. Am 20. Oktober 1980 wurde das Bistum Lecce durch Papst Johannes Paul II. mit der Apostolischen Konstitution Conferentia Episcopalis Apuliae zum Erzbistum und Metropolitanbistum der gleichnamigen Kirchenprovinz erhoben. Siehe auch Liste der Erzbischöfe von Lecce Liste der römisch-katholischen Diözesen Römisch-katholische Kirche in Italien Weblinks Homepage des Erzbistums Lecce (italienisch) Eintrag zu Erzbistum Lecce auf catholic-hierarchy.org (englisch) Eintrag zu Erzbistum Lecce auf gcatholic.org (englisch) Einzelnachweise
Leccei főegyházmegye

A Leccei főegyházmegye latin rítusú főegyházmegye a dél-olaszországi Pugliában. Az egyházmegye a 11. század óta létezik. 1960. szeptember 28-án Cum a nobis című bullájában XXIII. János pápa a Leccei egyházmegyét az Otrantói egyháztartománytól elválasztotta, és közvetlenül a Szentszéknek rendelte alá. Története Lecce korábbi nevei Lupiæ, Lupia, Lycia és Aletium voltak. 1057-ben megalakult a leccei egyházmegye, és a beneventói érsekség alá rendelték, mint szuffragáneus egyházmegye. Káptalan és katedrális A leccei katedrálist a Nápolyi Királyság többi katedrálisához hasonlóan egy káptalan irányította. A katedrális káptalanja eredetileg három méltóságból és huszonnégy kanonokból állt. 1671-ben tizennyolc, 1741-ben újra huszonnégy kanonok volt. 1885-ben, Olaszország egyesítése után négy méltóság és tizenhat kanonok volt. 2019-ben tíz kanonok (olaszul: Canonici effetivi) és nyolc tiszteletbeli kanonok volt. Jegyzetek Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben a Roman Catholic Archdiocese of Lecce című angol Wikipédia-szócikk fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
Archidiecezja Lecce

Archidiecezja Lecce – diecezja rzymskokatolicka we Włoszech. Powstała w 1057 jako diecezja. Promowana do rangi archidiecezji metropolitalnej 20 października 1980. Lista ordynariuszy diecezjalnych Heiliger Oronzo Heiliger Fortunatus (68–...) Donato (około 163) Leucio I. Dionisio (261–...) Biagio Leucio II. ... Teodoro Bonsecolo (około 1057) Formoso (około 1114) Penetrano (około 1179) Pietro Guarini (1180–...) Fulco Bello (1200–...) Roberto Vultorico (1214–...) Marco Ziani (1246–...) M. Gualterio (około 1253) Roberto de Noha (1301 - 1339) Giovanni de Glandis (1339–...) Roberto (1348–...) Nicola da Taranto (1384–...) Ludovico (1386–...) Leonardo (1386–...) Antonio da Viterbo, O.F.M. (1391–...) Tommaso Morganti (1409–...) Gurello Ciccaro (1413–...) Tommaso Ammirato, O.S.B. (1429–1438) Guido da Lecce, O.F.M. (1438–1453) Antonio Ricci (1453–1484) Roberto Caracciolo, O.F.M. (1484–1485) Marco Antonio de' Tolomei (1485–1498) Luigi d’Aragona (1498–1502) (administrator apostolski) Giacomo Piscicelli (1502–...) Pietro Matteo d'Aquino (1508–1511) Ugolino Martelli (1511–1517) Giovanni Antonio Acquaviva d'Aragona (1517–1525) Consalvo de' Sangro (1525–...) Alfonso de' Sangro (...–1534) Giovanni Battista Castromediano (1534–1534) Ippolito de’ Medici (1534–1535) (administrator apostolski) Braccio Martelli (1552–...) Giovanni Michele Saraceni (1560–1560) (administrator apostolski) Annibale Saraceni (1560–1591) Scipione Spina (1591–1639) Luigi Pappacoda (1639–1670) Antonio Pignatelli (1671–1681) Michele Pignatelli, C.R. (1682–1695) Fabrizio Pignatelli (1695–1734) Giuseppe Maria Ruffo di Bagnara (1735–1744) Scipione Sersale (1744–1751) Alfonso Sozy Carafa,(1751–1783) Salvatore Spinelli, O.S.B.Cas. (1792–1796) Nicola Caputo de' Marchesi di Cerreto (1818–1862) Valerio Laspro (1872–1877) Salvatore Luigi Zola, C.R.L. (1877–1898) Evangelista di Milia, O.F.M.Cap. (1898–1901) Gennaro Trama (1902–1927) Alberto Costa (1928–1950) Francesco Minerva (1950–1981) Michele Mincuzzi (1981–1988) Cosmo Francesco Ruppi (1988–2009) Domenico Umberto D’Ambrosio (2009–2017) Michele Seccia (2017–2025) Angelo Panzetta (od 2025) Bibliografia Archidiecezja Lecce [online], catholic-hierarchy.org [dostęp 2025-07-20] (ang.). Gcatholic
Base Aérea de Amendola

La Base Aérea de Amendola o aeropuerto de Amendola (OACI: LIBA) es un aeropuerto militar italiano ubicado en Apulia, a 15 km al noreste de la ciudad de Foggia, a lo largo de la carretera estatal 89 Garganica, en la aldea de Amendola, entre los municipios de San Giovanni Rotondo, Manfredonia y San Marco in Lamis. La infraestructura aérea, que lleva el nombre del teniente Luigi Rovelli, medalla de oro al valor militar, está equipada con una pista de 2720 m de largo. Con una superficie de 1050 hectáreas, es el aeropuerto militar más grande de Italia. El aeropuerto está gestionado directamente por la Aeronautica Militare y según Decreto ministerial de 25 de enero de 2008, publicado en la Gaceta Oficial el 7 de marzo de 2008, el aeropuerto está clasificado como MOB (Main Operating Base) de primer grupo y como tal realiza exclusivamente actividades militares. Historia El aeropuerto ya estaba operativo durante la Segunda Guerra Mundial, primero para la Regia Aeronautica y luego para la Luftwaffe alemana. Tras el 8 de septiembre de 1943 se convirtió en la base de la 15.ª Fuerza Aérea de Estados Unidos.​ Hoy es la segunda base aérea más grande de Europa, solo superada por la Base Aérea de Ramstein, Alemania.​ Las unidades estadounidenses con base en Amendola fueron:​ 2d Bombardment Group, (B-17 Flying Fortress), 19 de noviembre de 1945 - 28 de febrero de 1946 57th Fighter Group, (P-47 Thunderbolt), 27 de octubre de 1943 - 1 de marzo de 1944 97th Bombardment Group, (B-17 Flying Fortress), 16 de enero de 1944 - 1 de octubre de 1945 321st Bombardment Group, (B-25 Mitchell), 20 de noviembre de 1943 - 14 de enero de 1944 El aeropuerto, además de albergar a los bombarderos pesados que partían en misiones de largo alcance sobre territorio alemán, era también el cuartel general de la Fuerza Aérea Balcánica, formada por aviones de la recién creada Aeronáutica Cobeligerante Italiana, que dio apoyo a los partisanos yugoslavos y griegos . En la década de 1950 acogió la escuela de vuelo básica avanzada y el 15 de marzo de 1950 recibió los primeros De Havilland DH.100 Vampire, que fueron los primeros aviones a reacción suministrados a la Aeronautica Militare. Posteriormente se asignaron modelos North American F-86 Sabre y desde el 1 de julio de 1993 albergó al 13th Fighter Group . La base alberga el 32.º Stormo de la Fuerza Aérea Italiana, del que depende el 28º Grupo de Aeronaves Guiadas a Distancia, equipado con aeronaves pilotadas a distancia (UAV) MQ-1C y MQ-9A. Los Predator se desplegaron operativamente en Irak en 2005, en Afganistán ( 2006-2007 ) [ y en Libia (2010-2011). Actualmente los Predators del 32.º Stormo están desplegados en Kuwait en apoyo a las operaciones contra ISIS y en Yibuti en ayuda a las operaciones contra la piratería en el Cuerno de África y el Océano Índico. Amendola fue la primera base en Europa en recibir el avión F-35 JSF (Joint Stirke Fighter) de quinta generación: el 12 de diciembre de 2016 aterrizaron los dos primeros aviones en el 32 Stormo.​​ Referencias Enlaces externos Información histórica y actual del aeropuerto de Amendola
Амендола (авіабаза)

Авіаційна база Амендола «Лейтенант Луїджі Ровеллі» (італ. Base Aerea «Tenente Luigi Rovelli» de Amendola) — складова частина ВПС Італії. Розташована у громаді Сан-Джованні-Ротондо провінції Фоджа на півночі Південної Італії. Тут базуються 13-та і 101-ша винищувальні (обидві озброєні літаками F-35) та 28-ма розвідувальна ескадрилья (озброєна БпЛА MQ-9 Reaper) з 32-го авіаполку. Командувач — полковник Роберто Лосенго. Історія Авіабаза використовувалася 15-ю повітряною армією США для винищувальних та бомбардувальних операцій в Італійській кампанії Другої Світової. До середини 90-х тут базувалася 60-та навчальна авіаційна бригада, яка оперувала літаками Fiat, але після зняття цих машин з експлуатації сюди з Бриндізі перевели 32-й винищувально-розвідувальний авіаполк. У його складі на той час перебували наступні ескадрильї: 13-та винищувальна 201-ша навчальна 204-та навчальна 632-га розвідувально-рятувальна. 31 липня 1995 року 101-ша навчальна ескадрилья була передана під командування 32-го крила, а 201-шу і 204-ту згодом розформували. Під час бомбардування Югославії у 1999-му на аеродромі базувалися нідерландські та бельгійські F-16, а також італійські F-104 Starfighter і AMX; Амендола, на відміну від півночі Італії (де дислокувалися ВПС США), уникла протестів проти інтервенції. 1 березня 2002 року на авіабазі розгорнули загін БпЛА MQ-1 Predator, а за три роки розширили до 28-ї ескадрильї. У грудні 2013 року 13-ту ескадрилью було тимчасово кадровано, а в липні 2014 року 101-шу переведено до 51-го АП в Істрані і, зрештою, розпущено 2016 року. Сучасність Італія стала першою країною Європи, що отримала F-35: 2016 року дві машини F-35A надійшли до 13-ї ескадрильї, яку одночасно з цим відновили в Амендолі. На 2018 тут було заплановано створити міжнародний навчальний льотний центр зі спеціалізацією на F-35. 1 липня 2025 року у складі 32-го АП відновили 101-шу ескадрилью, а в листопаді тут відбулися міжнародні навчання «Falcon Strike 2025». Примітки
Ланузеи

Ланузѐи (на италиански: Lanusei; на сардински: Lanusèi) е малък град и община в Италия, един от двата административни центъра на провинция Нуоро, на остров и автономен регион Сардиния. Разположен е на 595 m надморска височина. С 5655 души (към 31 декември 2010 г.), Ланузеи е административният провинциален център с най-малкото население в цяла Италия. Източници Външни препратки Уебсайт на града
Lanusei

Lanusei (en sard Lanusè[1] Arxivat 2013-07-06 at Archive.is) és un municipi italià, situat a la regió de Sardenya i a la província de Nuoro. Es troba a la regió d'Ogliastra. L'any 2021 tenia 5.120 habitants. Limita amb els municipis d'Arzana, Bari Sardo, Cardedu, Elini, Gairo, Ilbono, Jerzu, Loceri, Osini i Tertenia. Evolució demogràfica Administració
Lanusei

Lanusei (sardinsky: Lanusè) je italská obec (comune) v provincii Nuoro v regionu Sardinie. Nachází se ve výšce 595 metrů nad mořem a má přibližně 5 000 obyvatel. Rozloha obce je 53,17 km². Odkazy Reference Externí odkazy Oficiální stránky Obrázky, zvuky či videa k tématu Lanusei na Wikimedia Commons
Lanusei

Lanusei (sardisk: Lanusè) er en by og en kommune (comune) i provinsen Nuoro i regionen Sardinien i Italien. Byen ligger i 595 meters højde og har 5.399 indbyggere (2016). Kommunen har et areal på 53,17 km² og grænser til kommunerne Arzana, Bari Sardo, Cardedu, Elini, Gairo, Ilbono, Jerzu, Loceri, Osini og Tertenia. Referencer Henvisninger
Lanusei

Lanusei ist eine italienische Gemeinde (comune) mit 4968 Einwohnern (Stand 31. Dezember 2024) in der Provinz Ogliastra auf Sardinien. Die Gemeinde liegt etwa elf Kilometer südwestlich von Tortolì. Geschichte Lanusei wurde erstmals 1119 erwähnt, wenngleich die beiden in der Gemeinde liegenden Gigantengräber (1956 – Tomba I – und 1964 – Tomba II – gefunden) bereits auf eine Besiedlung in der Steinzeit hindeuten. Seit 1824 besteht das Bistum Lanusei. Bedeutung gewann der Ort durch die Schule der Salesianer Don Boscos, die sich unter anderem hier niederließen. Im Mai 2015 ist Lanusei eine Partnerschaft mit der deutschen Kleinstadt Meerane bei Zwickau in Sachsen eingegangen. Verkehr Lanusei wird von folgenden Staatsstraßen erreicht: Strada Statale 198 di Seui e Lanusei von Tortolì kommend weiter Richtung Serri (Provinz Cagliari) Strada Statale 389var Nuoro-Lanusei und die Strada Statale 389 di Buddusò e del Correboi enden bereits nördlich in der Nachbargemeinde Elini. Strada Statale 390 di Bari Sardo, die von Lanusei Richtung Bari Sardo führt. Lanusei besitzt einen Bahnhof an der schmalspurigen Bahnstrecke Mandas–Arbatax, der in den Sommermonaten vom Trenino Verde bedient wird. Weblinks Einzelnachweise
Lanusei

Lanusei (Italian: [lanuˈzɛi] ; Sardinian: Lanusèi) is a town and comune (municipality) which along with Tortolì is a co-capital of the Province of Ogliastra in the autonomous island region of Sardinia in Italy, located about 80 kilometres (50 mi) northeast of Cagliari and about 10 kilometres (6.2 mi) southwest of Tortolì. It has 4,881 inhabitants. Lanusei borders the municipalities of Arzana, Bari Sardo, Cardedu, Elini, Gairo, Ilbono, Jerzu, Loceri, Osini, and Tertenia. Demographics As of 2026, the population is 4,881, of which 49.1% are male, and 50.9% are female. Minors make up 11.8% of the population, and seniors make up 29.9%. Immigration As of 2025, immigrants make up 5.5% of the total population. The 5 largest foreign countries of birth are Germany, Argentina, Nigeria, Brazil, and France. References
Lanusei

Lanusei (en sardo: Lanusèi [1]) es un municipio de Italia de 5.699 habitantes en la provincia de Nuoro, región de Cerdeña. Hasta 2016, junto con Tortolì, fue la capital de la provincia de Ogliastra. Es sede de la Diócesis de Lanusei así como de Tribunal, de la Empresa Sanitario Local y relativo hospital. La importancia histórica de la presencia del clero en la ciudad es debida en primer lugar a la presencia de los Salesianos que edificaron el primero su casa de Cerdeña el 14 de junio de 1902. La Diócesis de Lanusei, también comprende comunes no entrantes en la Provincia del Ogliastra como Villaputzu en provincia de Cáller. En Lanusei es presente uno de los observatorios astronómicos públicos más grandes de Italia el observatorio Astronómico F. Caliumi, sitio sobre el monte Armidda a unos 1100 m s. l. m. . Evolución demográfica Galería fotográfica Véase también Enlaces externos Página web oficial del municipio (en italiano) Lanusei en comunas.it (en italiano)