Кандия (езеро)

Езерото Кàндия (на италиански: Lago di Candia, Лаго ди Кандия) се намира в община Кандия Канавезе, на около 30 km северно от Торино, Северна Италия. Разположено е на 226 m надморска височина и представлява последния водоем с висока степен на естественост в Пиемонтската Паданска низина преди планинската бариера на Западните Алпи. Площта му е приблизително 1,5 km², а средната дълбочина – 4,7 m. Поради запазената си природна среда езерото е една от най‑важните влажни зони в Пиемонт за птиците, особено по време на миграционните периоди и през зимата. В района са регистрирани около 200 вида, включително големият и малкият воден бик, пурпурната чапла и потапницата, която прави парка едно от ключовите места за гнездене в Италия. Природен парк От 1995 г. езерото Кандия и околните територии са защитени като Природен парк от провинциален интерес, което налага забрана за лов, а риболовът е разрешен само за определени видове и при наличие на редовно разрешително. Паркът е създаден по инициатива на тогавашната провинция Торино и представлява първият италиански провинциален парк, обхващащ площ от 336,17 ha и периметър около 11,5 km. През 2009 г. защитата е разширена чрез признаването на района като територия от значение за Общността (SIC IT1110036) по мрежата „Натура 2000“. Защитената зона включва почти 350 ha, обхващащи самото езеро, блатото и малкото блато (paludetta), считано за най‑ценната част от природозащитна гледна точка. Езерото се захранва от извори по южния бряг, а оттокът се осъществява чрез канала Траверсаро, известен със своята характерна растителност. В района са установени над 400 растителни вида, сред които редки хидрофилни растения като фибринова детелина, утрикулария, potentilla palustre и много рядката водна теменужка (Hottonia palustris). Най‑значимият елемент на биоразнообразието е орнитофауната. Разположено на важен миграционен маршрут, езерото служи като място за почивка на зимуващи и прелитащи птици. Регистрирани са около 200 вида, включително големият воден бик, малкият воден бик, пурпурната чапла и по-специално потапницата, което превръща парка в едно от основните места за гнездене в Италия. Историческите сведения за рибите са оскъдни, но е известно, че от XVI век до преди няколко десетилетия местните жители са имали право на професионален риболов – основен източник на препитание за десетки семейства. Сред установените видове са шаран, лин, щука, кефал, червеноперка, костур и сом (последните две – привнесени). Паркът включва не само езерната екосистема, но и околните гори, тръстикови масиви и ливади. Районът може да бъде посещаван пеша, с велосипед или с лодка, като защитеният статут допринася за опазването и устойчивото развитие на територията. Легенда С езерото Кандия е свързана древна легенда за саласите – местните жители, управлявани от Ипа, кралица и жрица на водната богиня Матиака, по-известна в Ирландия като Mórrígan или Моргана – страховитата богиня на гнева и господарка на бродовете, почитан от келтите. Според преданието, след дълъг период на мир и плодородие населението нараства толкова, че Ипа решава да бонифицира езерото, за да създаде нови обработваеми земи. Тя нарежда на група мъже, водени от нейния любим, да изкопаят изпускателен тунел. По време на работата обаче Ипа се влюбва в друг мъж. За да се отърве от първия, тя решава внезапно да скъса дигите, докато тунелът се копае. Планът ѝ се обръща срещу нея: водите заливат голяма част от селището, причинявайки множество жертви, сред които и новият ѝ любим. Съкрушена от вина, Ипа се хвърля в езерото и слага край на живота си. Климат Районът на Кандия се характеризира със средногодишна температура около 12°C, с най-ниски средни дневни стойности през януари и най-високи през юли. Средногодишните валежи достигат приблизително 815 mm, като минимумът е през януари, а максимумът – през май. Средно 55 дни годишно са мразовити, а почвата остава влажна през цялата година. Микроклиматът е умерен и влажен, без истински сух сезон. Зимите са сравнително студени, с малко снеговалежи, ниски температури и чести мъгли. Лятото е горещо и сухо, но с внезапни и интензивни валежи. Пролетта е силно променлива, с редуване на слънчеви и дъждовни дни. Есента е мека, с много ясни и слънчеви дни. Тези особености обуславят богатото биоразнообразие на езерото и околните влажни зони, като създават благоприятни условия за множество растителни и животински видове, особено за птиците, за които районът е ключов миграционен и зимувален пункт. Галерия с изображения Източници PARCO NATURALE LAGO DI CANDIA – SITO RETE NATURA 2000 IT1110036 Външни препратки Видео за езерото в Ютюб