NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Тре Виле

Трѐ Вѝле (на италиански: Tre Ville) е община в Северна Италия, автономна провинция Тренто, автономен реf<u<c<k<n<i<g<g<e<r<sгион Трентино-Южен Тирол. Административен център на общината е селоf<u<c<k<n<i<g<g<e<r<s Раголи (Ragoli), което е разположено на 556 m надморска височина. Населението на общината е 1396 души (към 2018 г.).f<u<c<k<n<i<g<g<e<r<s Общината е създадена в 1 януари 2016 г. Тя се състои от три предшествуващи общини Монтание, Преоре и Раголи, които сега са най-важните центрове на общината. Източници Външни препратки Уебсайт на общината
Tre Ville

Tre Ville ist eine italienische Gemeinde mit 1370 Einwohnern (Stand 31. Dezember 2024) in der Provinz Trient (Region Trentino-Südtirol). Sie ist Teil der Talgemeinschaft Comunità delle Giudicarie. Geographie Tre Ville ist eine Streugemeinde in den Inneren Judikarien auf der orographisch linken Talseite des Flusses Sarca an den südlichen Ausläufern der Brenta-Gruppe. Der Gemeindesitz in Ragoli liegt etwa 26,5 Kilometer westlich von Trient. Die Nachbargemeinden sind Bocenago, Borgo Lares, Comano Terme, Dimaro Folgarida, Molveno, Pelugo, Pinzolo, Porte di Rendena, San Lorenzo Dorsino, Spiazzo, Stenico, Tione di Trento und Ville d’Anaunia. Geschichte Die Gemeinde Tre Ville entstand 2016 aus dem Zusammenschluss der bis dahin eigenständigen Gemeinden Montagne, Preore und Ragoli. Verwaltungsgliederung Neben Ragoli (Gemeindesitz) gehören zur Gemeinde noch die Fraktionen bzw. Weiler: Binio, Coltura, Cort, Larzana, Montagne, Palù di Madonna di Campiglio, Pez und Preore. Weblinks Einzelnachweise
Tre Ville

Tre Ville est une commune italienne d'environ 1 500 habitants dans le val Giudicarie (province autonome de Trente - région du Trentin-Haut-Adige), dans le Nord-Est de l'Italie. Créée le 1er janvier 2016, elle est issue de la fusion de Ragoli, Preore et Montagne. Géographie Les communes limitrophes sont Bocenago, Borgo Lares, Comano Terme, Dimaro Folgarida, Molveno, Pelugo, Pinzolo, Porte di Rendena, San Lorenzo Dorsino, Spiazzo, Stenico, Tione di Trento et Ville d'Anaunia. Références Portail du Trentin-Haut-Adige
Tre Ville

Tre Ville è un comune italiano di 1 355 abitanti della provincia autonoma di Trento in Trentino-Alto Adige. Storia Il comune di Tre Ville fu istituito il 1º gennaio 2016 dalla fusione dei comuni di Montagne, Preore e Ragoli, che ne è il capoluogo. Simboli Lo stemma e il gonfalone del Comune sono stati approvati con delibera della Giunta provinciale n. 475 dd. 31.03.2016. Stemma Gonfalone Monumenti e luoghi d'interesse Architetture religiose Chiesa di Santa Maria Maddalena, nella frazione di Preore. Chiesa di San Giacomo Maggiore, in località Irone. Chiesa di San Faustino, nella sede comunale di Ragoli Chiesa di San Bartolomeo, in località di Larzana. Società Evoluzione demografica Abitanti censiti Amministrazione Sport La società calcistica del paese è la ASD Virtus Giudicariese, che nella stagione 2022/23 milita nel campionato di seconda categoria girone A Trentino. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Tre Ville Collegamenti esterni Sito ufficiale, su comune.treville.tn.it.
Тре-Вілле

Тре-Вілле (італ. Tre Ville) — муніципалітет в Італії, у регіоні Трентіно-Альто-Адідже, провінція Тренто. Муніципалітет утворено 1 січня 2016 року шляхом об'єднання муніципалітетів Раголі, Преоре та Монтаньє. Тре-Вілле розташоване на відстані близько 490 км на північ від Рима, 26 км на захід від Тренто. Населення — 1396 осіб (2015). Щорічний фестиваль відбувається 15 лютого. Покровитель — San Faustino. Демографія Населення за роками: Сусідні муніципалітети Бледжо-Інферіоре Дімаро-Фольгарида Мольвено Пінцоло Сан-Лоренцо-ін-Банале Стеніко Тіоне-ді-Тренто Туенно Борго-Ларес Порте-ді-Рендена Боченаго Пелуго Сп'яццо Див. також Список муніципалітетів провінції Тренто Примітки
Santa Maria Liberatrice a Monte Testaccio

Santa Maria Liberatrice a Monte Testaccio ist eine römisch-katholische Titeldiakonie und Pfarrkirche in Rom. Seit der Schließung von Santa Maria della Divina Provvidenza a Testaccio 2008 ist sie die einzige Pfarrei des Rione Testaccio. Geschichte Zum Ende des Kirchenstaats 1870 war das Gebiet der Pfarrei noch unbewohnt. 1889 wurde als erste Kirche im Rione Santa Maria della Divina Provvidenza a Testaccio gebaut. Zu Anfang des 20. Jahrhunderts bestand die Bevölkerung ausschließlich aus Arbeitern und Bürgermeister Ernesto Nathan beauftragte Domenico Orano mit der kulturellen und gesellschaftlichen Förderung der Gemeinde. Im Auftrag von Pius X. wurde zwischen 1906 und 1908 vom Architekten Mario Ceradini die Pfarrkirche Santa Maria Liberatrice errichtet. Er übertrug die Seelsorge zunächst den Benediktinern und dann den Salesianern. Der Papst wählte ein Patrozinium, welches mit der Geschichte Roms verbunden war: Eine gleichnamige Kirche war im 13. Jahrhundert über den Ruinen von Santa Maria Antiqua al Foro errichtet worden. Sie wurde 1617 von Onorio Longhi barockisiert und 1899 im Zuge der Ausgrabungen am Forum Romanum abgerissen. Das antike Fresko Sancta Maria libera nos a poenis inferni („Heilige Maria erlöse uns von den Höllenstrafen“) stammt aus der Apsis der alten Kirche und wurde über dem Hochaltar installiert. Es wurde bis dahin von den Oblaten von Tor de’ Specchi verwahrt, deren Wappen neben dem von Papst Pius X. und dem der Salesianer über der Fassade zu sehen ist. Am 5. Februar 1965 wurde die Kirche mit der Apostolischen Konstitution Auctis hodie von Papst Paul VI. zur Titeldiakonie erhoben. Kardinaldiakone Folgende Kardinäle waren bisher Titelträger: Giuseppe Beltrami, Kardinalpriester pro illa vice, 26. Juni 1967 – 13. Dezember 1973 (verstorben) Opilio Rossi, 24. Mai 1976 – 22. Juni 1987 (ernannt zum Kardinalpriester von San Lorenzo in Lucina) Antonio María Javierre Ortas, SDB, 28. Juni 1988 – 9. Januar 1999Kardinalpriester pro illa vice, 9. Januar 1999 – 1. Februar 2007 (verstorben) Giovanni Lajolo, seit 24. November 2007 Orgel Die Orgel wurde 1950 von der Firma Pinchi gebaut und 1980 restauriert und versetzt. Sie verfügt über zwanzig Register, die auf zwei Manuale und Pedal verteilt sind. Die Transmission ist elektrisch. Literatur Giuliano Malizia: Testaccio. Tascabili Economici Newton, Rom 1996. Massimo Alemanno: Santa Maria Liberatrice. In: Le chiese di Roma moderna. Armando Editore, Rom 2006, Bd. III, S. 24–28. Weblinks Pfarreiseite Apostolische Konstitution Auctis hodie Santa Maria Liberatrice a Monte Testaccio auf Catholic-hierarchy.org Santa Maria Liberatrice a Monte Testaccio im Churches of Rome-Wiki Einzelnachweise
Santa Maria Liberatrice a Monte Testaccio

Santa Maria Liberatrice a Monte Testaccio is a 20th-century parochial church and titular church on the Monte Testaccio in Rome, dedicated to Mary, mother of Jesus. History Santa Maria Liberatrice a Monte Testaccio was built in 1908 to serve the new suburb at Monte Testaccio, and put in the care of the Salesian Order and the Oblates of St. Frances of Rome. It took its title and much of its artwork from the old church of Santa Maria Liberatrice in the Forum. On 5 February 1965, it was made a titular church to be held by a cardinal-deacon. Cardinal-Protectors Giuseppe Beltrami (1967–1973); cardinal-priest pro hac vice Opilio Rossi (1976–1987) Antonio María Javierre Ortas (1988–2007); promoted to cardinal-priest pro hac vice in 1999 Giovanni Lajolo (2007–present); promoted to cardinal-priest pro hac vice in 2018 References External links Official website
Iglesia de Maria Liberatrice a Monte Testaccio

La iglesia de Santa Maria Liberatrice (del italiano: Chiesa di Santa Maria Liberatrice) es una de las iglesias de Roma. Historia Situada en Roma, es la única parroquia del barrio romano de Testaccio. Está confiada a los salesianos. Su construcción trata de inicios del siglo XX (1906-1908). En aquella época la población de Testaccio era exclusivamente trabajadora. El alcalde Ernesto Nathan encargó a Domenico Orano la promoción cultural y social de la zona. El papa Pio X confió la parroquia, proyecto del arquitecto Mario Ceradini, primero a los benedictinos, y finalmente a los salesianos, los cuales ya se encontraban trabajando en el distrito. El papa deseaba que aquella nueva iglesia fuese particularmente legada a la memoria del pueblo romano. Por ello le dio el título de Santa Maria Liberatrice, el mismo título que la iglesia del mismo nombre construida en el siglo XIII sobre las ruinas de Santa Maria Antiqua al Foro y reconstruida por Onorio Longhi en 1617. El papa donó la venerada imagen de "Santa Maria libertadora de las penas del infierno". Este antiquísimo fresco, ligeramente cóncavo, provenía del ábside de la iglesia antigua, y sobrevivió a la matanza de los Oblatos de Tor de' Specchi, cuyo escudo de armas actualmente adorna la iglesia junto a los de los salesianos y Pio X. La historia de la iglesia se resume en una inscripción en su interior: Esta iglesia perpetúa el culto a Santa María Libertadora, elevando el título y el icono de la iglesia homónima demolida en el siglo XVI en el año MDCCCXCIX. Custodia la memoria de Santa María la antigua, el primer santuario de la madre de Dios en el mundo. Los salesianos del venerable Juan Bosco con la ayuda de sus colaboradores y de los Nobles Oblatos de Tor de' Specchi levantaron el renovado Santuario para honrar a su Santidad Pio X en el año jubilar de su sacerdocio. Referencias Giuliano Malizia, Testaccio Tascabili Economici Newton, Roma 1996 Enlaces externos Chiesa di Santa Maria Liberatrice ad testaccio.
Église Santa Maria Liberatrice

L'église Santa Maria Liberatrice (en français : Église Sainte-Marie-Libératrice) est une église romaine située dans le rione de Testaccio sur la place homonyme. Historique L'église abrite depuis 1965 le titre cardinalice de Santa Maria Liberatrice institué par Paul VI. Architecture et intérieur Sources et références (it) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en italien intitulé « Chiesa di Santa Maria Liberatrice » (voir la liste des auteurs). Liens externes Site officiel Portail de l’architecture chrétienne Portail du catholicisme Portail de Rome
Santa Maria Liberatrice a Monte Testaccio

De Santa Maria Liberatrice a Monte Testaccio is een aan Maria, Verlosseres gewijde kerk in Rome, gelegen in de wijk Testaccio. Het is de enige parochiekerk in deze wijk. De parochie wordt bediend door de Paters Salesianen. De kerk werd tussen 1906 en 1908 gebouwd op last van paus Pius X, met het doel de kerkelijke infrastructuur in deze snel groeiende wijk te verstevigen. Aanvankelijk was de bediening toegedacht aan de Benedictijnen. Later kregen de Salesianen deze kerk toegewezen. De kerk werd vernoemd naar een eerdere kerk aan het Forum Romanum, de Santa Maria Liberatrice al Foro Romano die in 1899 was gesloopt om de daaronder gelegen - veel oudere - kerk van Santa Maria Antiqua te kunnen blootleggen. Door de vernoeming bleef de titel Maria, Verlosseres voor de Romeinen behouden. Een icoon uit die eerste Maria Liberatrice, voorstellende Maria, verlos ons van de straffen in de hel, werd naar de nieuwe kerk overgebacht. Het opschrift voor op de kerk verhaalt de geschiedenis: Questa chiesa perpetua il culto di S.Maria Liberatrice ereditando titolo e icone dell'omonoma chiesa demolita che dal secolo XVI all'anno MDCCCXCIX tenne il luogo e custodì le memorie di Santa Maria antiqua, primo santuario della madre di Dio nel mondo. I Salesiani del venerabile Giovanni Bosco con l'aiuto dei loro cooperatori e delle Nobili Oblate di Tor de' Specchi eressero il rinnovato Santuario perché fosse solenne e non perituro omaggio a S.S.Santità Pio X nell'anno giubilare del suo sacerdozio. Titeldiakonie De kerk is in 1965 door paus Paulus VI verheven tot titeldiakonie. Houders van de titel waren: Giuseppe Beltrami, (1967-1973) Opilio Rossi (1976-1987) Antonio María Javierre Ortas, S.D.B. (1988-1999); titkerk pro hac vice (1999-2007) Giovanni Lajolo (2007- )
Santa Maria Liberatrice a Monte Testaccio

Santa Maria Liberatrice ou Igreja de Nossa Senhora Libertadora é uma igreja de Roma, Itália, localizada no rione Testaccio. É dedicada a Nossa Senhora Libertadora e sede de uma paróquia de mesmo nome. O cardeal-diácono protetor da Santa Maria Libertadora no Monte Testácio é Giovanni Lajolo, prefeito-emérito da Pontifícia Comissão para o Estado da Cidade do Vaticano. É a única igreja paroquial do rione e está em seu ponto central. Desde o fechamento de Santa Maria della Divina Provvidenza, em 2008, é atualmente a única igreja em Testaccio. História Esta igreja é sede da única paróquia do rione Testaccio e é oficiada pelos salesianos de Dom Bosco. A construção foi realizada na primeira metade do século XX, entre 1906-8. Na época, a população de Testaccio era quase inteiramente operária e, enquanto o prefeito Ernesto Nathan encarregou Domenico Orano de promover projetos culturais e sociais no rione, o papa Pio X ordenou a construção da nova igreja paroquial, um projeto do arquiteto Mario Ceradini, primeiro para os beneditinos e, depois, para os salesianos, que já atuavam na região. O papa quis que esta nova igreja fosse dedicada à memória da população romana e, por isto, deu-lhe o título de "Nossa Senhora Libertadora", que era até então venerada em Santa Maria Liberatrice al Foro Romano, construída no século XIII acima das ruínas da antiga igreja Santa Maria Antiqua al Foro e restaurada por Onorio Longhi em 1617. Ele também doou à igreja a venerada imagem de "Sancta Maria libera nos a poenis inferni" ("Nossa Senhora, livrai-nos das penas do inferno"). Este antiquíssimo afresco, ligeiramente côncavo por ter vindo da abside da igreja antiga, foi armazenado pelas Oblatas de Tor de' Specchi, cujo brasão adorna a igreja atual, assim como o dos salesianos e o do papa Pio X. A história da igreja é resumida por esta inscrição no interior: "Esta igreja perpetua o culto de Nossa Senhora Libertadora herdando o título e o ícone da igreja homônima demolida que, do século XVI até 1899, esteve no lugar e custodiou a memória de Santa Maria Antiqua, o primeiro santuário da Mãe de Deus no mundo. Os salesianos do venerável João Bosco, com a ajuda dos cooperadores e das nobres oblatas de Tor de' Specchi construíram o renovado santuário para que fosse solene e perpétua homenagem a Sua Santidade Pio X no ano jubilar de seu sacerdócio". Na fachada, um mosaico, reconstruído em 1925 depois de uma desastrosa tentativa de destacamento, reproduz fielmente um afresco em Santa Maria Antiqua. A linha central do piso foi realizada também em mosaico, branco e preto, e é constituída por painéis alternados de motivos geométricos e signos zodiacais, representando uma sequência que parte de Aquário e conclui, no altar, com Capricórnio (o suposto "signo de Cristo"). Galeria Bibliografia Ligações externas
Santa Maria Liberatrice

Santa Maria Liberatrice är en kyrkobyggnad och titeldiakonia i Rom, helgad åt Jungfru Maria. Kyrkan är belägen vid Piazza di Santa Maria Liberatrice i Rione Testaccio och tillhör församlingen Santa Maria Liberatrice. Kyrkan innehas av Don Boscos salesianer. Historia Kyrkan Santa Maria Liberatrice al Foro Romano revs år 1900 och denna kyrka i Testaccio övertog då dess namn. Den nya Santa Maria Liberatrice är ritad av Mario Ceradini och konsekrerades av kardinalvikarie Pietro Respighi den 29 november 1908. Fasaden Fasaden har två gigantiska mosaiker: Korsfästelsen och nedanför denna Sancta Maria libera nos a poenis inferni; de utgör kopior av fresker i Santa Maria Antiqua. Interiören Kyrkans interiör är treskeppig med tvärskepp. Högaltarets Mariaikon från 1500-talet härstammar från den rivna kyrkan Santa Maria Liberatrice på Forum Romanum. Luciano Bartoli freskmålade absiden mellan 1956 och 1964; motivet är Den heliga Treenigheten med Jungfru Maria. Titeldiakonia Santa Maria Liberatrice a Monte Testaccio stiftades som titeldiakonia av påve Paulus VI år 1965. Kardinaldiakoner Giuseppe Beltrami, titulus pro illa vice (1967–1973) Opilio Rossi (1976–1987) Antonio María Javierre Ortas (1988–1999); titulus pro illa vice (1999–2007) Giovanni Lajolo (2007–) Bilder Referenser Noter Tryckta källor Ausenda, Marco (2002) (på italienska). Roma (9). Milano: Touring Club Italiano. ISBN 88-365-2541-5 Lombardi, Ferruccio (1993) (på italienska). Roma: chiese, conventi, chiostri: progetto per un inventario 313—1925. Roma: Edilstampa. OCLC 30727273 Rendina, Claudio (2000) (på italienska). Guida insolita ai misteri, ai segreti, alle leggende e alle curiosità delle Chiese di Roma. Roma: Newton & Compton. ISBN 88-8289-419-3 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Santa Maria Liberatrice. Panoramavy över kyrkans interiör
Санта-Марія-Лібератріче-а-Монте-Тестаччо

Санта-Марія-Лібератріче-а-Монте-Тестаччо (італ. S. Maria Liberatrice a Monte Testaccio) — римська церква та дияконство. Храм розташований на однойменній площі, яка отримала свою теперішню назву вже після будівництва церкви. Її попередня назва — площа Промисловості (італ. piazza dell'Industria). Історія Будівництво церкви Санта-Марія-Лібератріче-а-Монте-Тестаччо було розпочате у понтифікат папи Лева ХІІІ на землі придбаній Святим Престолом. Роботи по зведенню достатньо великої культової будівлі були доручені бенедиктинцям св. Ансельма, але під їх керівництвом роботи були доведені лише до фундаменту. У 1904 році папа Пій X вирішив продовжити будівництво і передоручив його салезіанам Дона Боско та облатам св. Франциски Римської. У облатів була своя церква, що також мала назву Санта-Марія-Лібератріче, на Римському Форумі і яка була зруйнована для того, щоб звільнити місце для палеохристиянської базиліки Санта Марія Антіква. Саме в пам'ять про цю церкву був названий новий храм, вівтар якої був прикрашений образом «Мадонна з дитям», перенесення якого було відшкодуванням з боку уряду за зруйнування церкви на форумі. Шанований образ XVI століття «Мадонна з дитям», який був коронований 4 серпня 1653 року, був перенесений і поміщений на вівтар під балдахін з червоного каменю, який підтримують чотири колони з рожевого граніту із символами євангелістів на капітелях. Церква збудована у романському стилі туринським архітектором Маріо Черадіні. Фасад розділений трьома порталами, які мають по шість аркових дуг. Над сімома вікнами знаходиться барельєф, який зображує герби Пія Х (по центру), салезіан (зліва) та облатів (справа). Верхня мозаїка зображує розп'ятого Христа у одязі. По боках від хреста стоять Марія Магдалина та Іван Богослов, а також два римські солдати, які протягують розп'ятому губку. На нижній мозаїці, пошкодженій у 1924 році та відновленій наступного року, між двома пальмами зображена Мадонна, зліва від якої стоять св. Петро, Павло, Кірик та Улита, а з правої сторони папи Захарія та Теодор з макетом церкви Санта Марія Антіква та квадратними німбами, що малювались над головами живих осіб. Інтер'єр церкви прикрашений мозаїкою у чорно-білих тонах з фрагментами поліхромного мармуру. Вона в основному представляє геометричні фігури та знаки зодіаку. Між 1956 та 1964 роками. Лучано Бартолі розписав інтер'єр фресками з Трійцею, епізодами з життя Богородиці, фігурами святих. Дияконство Дияконство Санта-Марія-Лібератріче-а-Монте-Тестаччо було створене папою Павлом VI апостольською конституцією Auctis hodie 5 лютого 1965 року. Кардинали-диякони Джузеппе Бельтрамі, титул pro illa vice (1967—1973) Опіліо Россі (1976—1987) Антоніо Марія Хав'єр Ортас S.D.B (1988—1999), титул pro illa vice (1999—2007) Джованні Лайоло (2007-) Посилання Le chiese di Roma moderna M. Alemanno Armando Editore, Roma 2006, Том. III, ст. 24-28 [Архівовано 15 лютого 2018 у Wayback Machine.](італ.)
Scoglio di Poglina

Lo scoglio di Poglina è uno scoglio del mar di Sardegna situato a ridosso della costa nord-occidentale della Sardegna. Appartiene amministrativamente al comune di Alghero. Bibliografia Carta IGM - scala 1:25.000, Firenze, Istituto Geografico Militare. Voci correlate Isole italiane
Îlot Sa Pagliosa

L'Îlot Sa Pagliosa (en italien Isolotto Sa Pagliosa) est une île italienne rattachée administrativement à Bosa, commune de la province d'Oristano, en Sardaigne. Description L'îlot, inhabité, est situé à une cinquantaine de mètres de la côte sarde. Notes et références Voir aussi Articles connexes Liste des îles d'Italie Liste des îles de la mer Méditerranée Bibliographie Mimmo Martinucci, Sognando le isole italiane – Guida per radioamatori, Vol. 2 (« Sardegna e le sue isole minori – Liguria e le sue isole »), Albino, Sandit Libri, 2007. (ISBN 9788889150566) Portail des îles Portail de la mer Méditerranée Portail de la Sardaigne
Isolotto di Sa Pagliosa

L'isolotto di Sa Pagliosa è un'isola del mar di Sardegna situata a ridosso della costa occidentale della Sardegna. Appartiene amministrativamente al comune di Bosa. Bibliografia Carta IGM - scala 1:25.000, Firenze, Istituto Geografico Militare. Voci correlate Isole italiane Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su isolotto di Sa Pagliosa
Scogli di Corona Niedda

Gli scogli di Corona Niedda sono un gruppo di scogli del mar di Sardegna situati a ridosso della costa occidentale della Sardegna. Appartengono amministrativamente al comune di Tresnuraghes. Bibliografia Carta IGM - scala 1:25.000, Firenze, Istituto Geografico Militare. Voci correlate Isole italiane Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su scogli di Corona Niedda
Île Sa Mesalonga

L'Île Sa Mesalonga (en italien Isola Sa Mesalonga) est une île italienne rattachée administrativement à San Vero Milis, commune de la province d'Oristano, en Sardaigne. Description Sa Mesalonga, qui signifie « Longue table », est une plateforme rocheuse inhabitée située à une centaine de mètres de la côte sarde, entre le cap Mannu et la pointe Su Pallosu. Notes et références Voir aussi Articles connexes Liste des îles d'Italie Liste des îles de la mer Méditerranée Bibliographie Mimmo Martinucci, Sognando le isole italiane – Guida per radioamatori, Vol. 2 (« Sardegna e le sue isole minori – Liguria e le sue isole »), Albino, Sandit Libri, 2007. (ISBN 9788889150566) Liens externes Photo de l'île Portail des îles Portail de la mer Méditerranée Portail de la Sardaigne
Isola di Sa Mesalonga

L'isola di Sa Mesalonga è un'isola del mar di Sardegna situata a ridosso della costa occidentale della Sardegna. Appartiene amministrativamente al comune di San Vero Milis. Bibliografia Carta IGM - scala 1:25.000, Firenze, Istituto Geografico Militare. Voci correlate Isole italiane
Caogheddas

Caogheddas est une île d'Italie en mer de Sardaigne à l'ouest de la Sardaigne appartenant administrativement à Cabras. Géographie Il s'agit d'un îlot s'étendant sur une centaine de mètres. Il est compris dans l'Area marina protetta Penisola del Sinis - Isola Mal di Ventre (it). Voir aussi Liste des îles d'Italie Portail des îles Portail de la Sardaigne
Isolotto di Caogheddas

L'isolotto di Caogheddas è un'isola del mar di Sardegna situato a ridosso della costa occidentale della Sardegna. Appartiene amministrativamente al comune di Cabras ed è compreso nell'area marina protetta Penisola del Sinis - Isola Mal di Ventre. Bibliografia Carta IGM - scala 1:25.000, Firenze, Istituto Geografico Militare. Voci correlate Isole italiane
Stagno di Colostrai

Lo stagno di Colostrai è una zona umida situata nel comune di Muravera, in prossimità della costa sud-orientale della Sardegna. In base alle direttive comunitarie n. 92/43/CEE e n. 79/409/CEE viene considerato sito di interesse comunitario (SIC ITB040019) e zona di protezione speciale (ZPS ITB043025). Lo stagno appartiene al demanio della Regione Sardegna che concede lo sfruttamento professionale delle sue risorse ittiche; viene esercitata l'attività di pesca a diverse specie tra cui orate, spigole, mugilidi, anguille, saraghi e vongole veraci. Bibliografia Agenzia regionale Laore Sardegna, Stagni e lagune produttive in Sardegna (PDF), su sardegnaagricoltura.it, 2014. URL consultato il 7 gennaio 2016. Ministero dell'ambiente e della tutela del territorio e del mare, La Direttiva 92/43/CEE "Habitat", su minambiente.it. URL consultato il 7 gennaio 2016 (archiviato dall'url originale il 17 novembre 2015). Voci correlate Geografia della Sardegna Siti di interesse comunitario della Sardegna