NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
San Giovanni in Bragora (Velence)

A San Giovanni in Bragora-templom (olaszul Chiesa di San Giovanni in Bragora) Velence történelmi belvárosában, a Castello negyedben álló kisebb katolikus templom. A Campo Bandiera e Moro terén, a riva della Schiavonitól csupán pár lépésre helyezkedik el. A legelső dokumentumok a XI. századra teszik alapítását. A mai építmény a XVI. század elejéről származik, jelen formáját a XV. században nyerte el. Gótikus homlokzatán már a reneszánszra utaló nyomok is felfedezhetők. A belső tér a restaurálás után visszakapta eredeti formáját, számos mesterművel dicsekedhet (Cima da Conegliano és Alvise Vivarini alkotásai). Érdekessége, hogy ebben a templomban keresztelték meg Antonio Vivaldit. Források Alta Macadam: Velence (Blue Guide sorozat), Corvina Kiadó, Bp. 1994. ISBN 963-13-3888-6 Ileana Chiappini, Franco Cristinelli, Gianni Formenton: Venedig und seine Umgebung, kiad. Azienda di Promozione Turistica, 1998. További információk San Giovanni in Bragora a Save Venice honlapján
Igreja de São João em Bragora

A Igreja de São João em Bragora (em italiano: Chiesa di San Giovanni in Bragora) é uma igreja de Veneza (Itália), templo católico situado no sestiere de Castello. Foi fundada em princípios do século VIII, supostamente por São Magno de Oderzo. No século seguinte, com o Doge Pietro III Candiano, foi reconstruída para albergar as supostas relíquias de São João Batista, a quem está dedicada, e de novo em 1178. Pietro Barbo, futuro Papa Paulo II, e Antonio Vivaldi foram ambos batizados nesta igreja. O aspeto actual deve-se à sua última renovação (1475-1505), que manteve a planta de basílica mas juntou uma fachada de tijolo num estilo gótico local tardio, e uma fachada dividida em três secções. No interior podem ver-se obras de Cima da Conegliano e Alvise Vivarini, bem como um teto sustentado com vigas de madeira. A origem do termo Bragora é incerta, podendo derivar do grego agorá (praça), em referência ao campo que fica em frente à igreja, ou de termos do dialeto local bragora («mercado») ou bragolare («pescar»). Notas
San Giovanni in Bragora

San Giovanni Battista in Bragora är en kyrka i stadsdelen Castello i Venedig, Italien. Kyrkan grundades på tidigt 700-tal av biskopen i Oderzo, San Magno, renoverades under 800-talet och 1000-talet, och fick sitt nuvarande utseende 1475–1505. Fasaden, vars arkitekt är Michele Codussi, härrör från den sista perioden. Betydelsen av Bragora är osäker men kan antingen komma från dialektordet bragola som betyder marknadsplats, från bragolare som betyder fiskande eller från det grekiska ordet agorà som betyder torg. Kyrkan hyser reliker av Johannes Döparen. I kyrkan finns målningarna Kristus inför Kaifas, (Cristo dinanzi a Caifa), och Fottvagningen, (Lavanda dei piedi), av Jacopo Palma il Giovane; Den sista måltiden, (Ultima Cena), av Paris Bordone; Kristi dop, (Battesimo di Cristo), av Cima da Conegliano. Antonio Vivaldi döptes i kyrkan 1678. Noter Källor ”in Venice today”. Arkiverad från originalet den 12 mars 2012. https://web.archive.org/web/20120312125331/http://www.invenicetoday.com/art-tour/churches/castello/sangiov_battista.htm. Läst 13 december 2012.
Церква Сан-Джованні-ін-Брагора

Церква Сан-Джованні-ін-Брагора (італ. San Giovanni in Bragora) — церква у Венеції, в районі Кастелло. Спочатку церква була закладена на початку VIII століття. У IX столітті дож П'єтро III Кандіано перебудовує її, щоб зробити сховищем мощей Святого Івана Хрестителя. Церква виконана в простому готичному стилі. Такий вигляд вона отримала в результаті ще однієї перебудови, виконаної між 1475 і 1505 роками. У прибудові зліва від головного вівтаря знаходиться триптих Бартоломео Віваріні «Мадонна з немовлям, св. Іоанном і св. Андрієм». У церкві також знаходяться декілька робіт Чими да Конельяно і Альвізе Віваріні. Церква відома тим, що в ній були хрещені Антоніо Вівальді і П'єтро Барбо, майбутній папа римський Павло II. В даний час в церкві зберігаються нетлінні мощі святого патріарха Александрійського Іоанна Милостивого, шип з тернового вінця Ісуса Христа, а також хрест з частинками Дерева Святого Животворного Хреста Господнього, ним користувався під час богослужінь преподобний Савва Освячений.
Кастри ди Лече

Ка̀стри ди Лѐче (на италиански: Castri di Lecce, на местен диалект Castrì, Кастри) е малко градче и община в Южна Италия, провинция Лече, регион Пулия. Разположено е на 47 m надморска височина. Населението на общината е 3010 души (към 2011 г.). Източници Външни препратки Уебсайт на общината
Castri di Lecce

Castri di Lecce ist eine südostitalienische Gemeinde (comune) mit 2724 Einwohnern (Stand 31. Dezember 2024) in der Provinz Lecce in Apulien. Die Gemeinde liegt etwa 13,5 Kilometer südöstlich von Lecce im mittleren Salento. Geschichte Auf dem Gemeindegebiet befinden sich noch drei erhaltene Menhire. Erwähnt wird die Gemeinde urkundlich erstmals 1190. Die Gemeinde wurde in zwei Orte, Castrifrancone und Castriguarino, geteilt bzw. stand seit Anfang des 14. Jahrhunderts unter der Herrschaft zwei verschiedener Häuser. Seit 1891 sind beide Orte wieder vereinigt. Persönlichkeiten Adriano Barbano (1923–1985), Theater- und Filmregisseur Weblinks Einzelnachweise
Castri di Lecce

Castri di Lecce, connue comme Castrì di Lecce, est une commune de la province de Lecce dans les Pouilles en Italie. Étymologie Le nom Castri di Lecce dérive du latin castrum. L'administration communale a changé le nom en Castri. Administration Hameaux Communes limitrophes Calimera, Caprarica di Lecce, Lizzanello, Vernole. Notes et références Portail des Pouilles
Castri di Lecce

Castri di Lecce község (comune) Olaszország Puglia régiójában, Lecce megyében. Fekvése A Salentói-félszigeten fekszik, Leccétől délkeletre. Története A település két középkori település (Guarino és Francone) összeolvasztásával jött létre, a 19. század végén (1891). Erre utal neve is, ami a latin castrumból származik és erődítményt jelent. A nevének jelentése Lecce erődei. Népessége A lakosság számának alakulása: Főbb látnivalói Madonna delle Luce-kápolna (16. század) Santa Maria della Visitazione-templom (17. század) San Vito-templom (18. század) Santa Maria delle Grazie-templom (17. század) Jegyzetek Források Nyerges László: Puglia tartomány. Budapest: Dekameron Könyvkiadó. 2004. = Dekameron Útikönyvek, ISBN 963933156-2 Blanchard, Paul (2007). Southern Italy (angol nyelven). London: Somerset Books Company. ISBN 9781905131181. Comuni-Italiani
Castri di Lecce

Castri di Lecce is een gemeente in de Italiaanse provincie Lecce (regio Apulië) en telt 3010 inwoners (31-12-2011). De oppervlakte bedraagt 12,2 km², de bevolkingsdichtheid is 252 inwoners per km². Demografie Castri di Lecce telt ongeveer 1133 huishoudens. Het aantal inwoners steeg in de periode 1991-2001 met 1,8% volgens cijfers uit de tienjaarlijkse volkstellingen van ISTAT. Geografie Castri di Lecce grenst aan de volgende gemeenten: Calimera, Caprarica di Lecce, Lizzanello en Vernole. Galerij Externe link http://www.comunecastri.le.it/
Castri di Lecce

Castri di Lecce é uma comuna italiana da região da Puglia, província de Lecce, com cerca de 3.112 habitantes. Estende-se por uma área de 12 km², tendo uma densidade populacional de 259 hab/km². Faz fronteira com Calimera, Caprarica di Lecce, Lizzanello, Vernole. Demografia Referências
Castri di Lecce

Castri di Lecce este o comună din provincia Lecce, regiunea Puglia, Italia, cu o populație de 2.789 locuitori (1 ianuarie 2023) și o suprafață de 12,95 km². Demografie Castri di Lecce - evoluția demografică Date: Recensăminte sau birourile de statistică - grafică realizată de Wikipedia Referințe Legături externe Comunele Italiei Arhivat în 8 septembrie 2010, la Wayback Machine.
Кастри-ди-Лечче

Кастри-ди-Лечче (итал. Castri di Lecce) — коммуна в Италии, располагается в регионе Апулия, в провинции Лечче. Население составляет 3112 человека (2008 г.), плотность населения составляет 259 чел./км². Занимает площадь 12 км². Почтовый индекс — 73020. Телефонный код — 0832. Покровителем коммуны почитается святой Вит, празднование 15 июня. Демография Динамика населения: Администрация коммуны Официальный сайт: http://www.comunecastri.le.it/ Архивная копия от 20 апреля 2010 на Wayback Machine Ссылки Официальный сайт населённого пункта (итал.) Архивная копия от 20 апреля 2010 на Wayback Machine Национальный институт статистики (итал.) Архивная копия от 22 февраля 2011 на Wayback Machine http://www.istat.it/english/ Архивная копия от 7 декабря 2009 на Wayback Machine
Кастри ди Лече

Кастри ди Лече (итал. Castri di Lecce) је насеље у Италији у округу Лече, региону Апулија. Према процени из 2011. у насељу је живело 2899 становника. Насеље се налази на надморској висини од 49 м. Географија Становништво Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе Медији везани за Кастри ди Лече на Викимедијиној остави Званични веб-сајт „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Кастрі-ді-Лечче

Кастрі-ді-Лечче (італ. Castri di Lecce, сиц. Castrì) — муніципалітет в Італії, у регіоні Апулія, провінція Лечче. Кастрі-ді-Лечче розташоване на відстані близько 520 км на схід від Рима, 155 км на південний схід від Барі, 13 км на південний схід від Лечче. Населення — 2945 осіб (2014). Щорічний фестиваль відбувається 15 червня. Покровитель — святий Віт. Демографія Населення за роками: Станом на 1 січня 2023 року в муніципалітеті офіційно проживав 101 іноземець з 20 країн, серед них 14 громадян країн Євросоюзу. Сусідні муніципалітети Калімера Капрарика-ді-Лечче Ліццанелло Верноле Див. також Список муніципалітетів провінції Лечче Примітки
Галиполи (Италия)

Галипо̀ли (на италиански: Gallipoli, на местен диалект Caddhrìpuli, Кадрипули) е пристанищен и морски курортен град и община в Южна Италия, провинция Лече, регион Пулия. Разположен е на брега на Йонийско море. Населението на общината е 20 169 души (към 2012 г.). Източници Външни препратки Уебсайт на общината
Gallipoli

Gallipoli (grč.: Kallipolis) je grad na jugu Italije u oblasti Apuliji, kotar Lecce, na obali Jonskog mora u Tarantskom zaljevu, na zapadnoj strani poluotoka Salenta ("peta talijanske čizme"). Povijest Prema legendi grad je osnovao mitski kretski kralj Idomenej. Plinije Stariji osnivanje grada pripisuje galskom plemenu Senona, dok su prva naselja najvjerojatnije osnovali Mesapi. Zna se da je u antička vremena grad bio dio Velike Grčke i da je vladao širom okolicom. Godine 265. zajedno s Tarentom sukobio se s Rimom, a u sukobu je poražen. U srednjem vijeku grad su poharali Vandali i Goti, a obnovio ga je Bizant, za čije se vladavine grad ekonomski znatno razvio. Kasnije je grad prešao u vlasništvo rimskih papa. Stanovništvo Broj stanovnika registriranih 1. siječnja 2026. godine bio je 18 826. Djeca i mladi činili su 13,1 %, a starije osobe 27,9 % stanovništva. Etničke skupine Najzastupljeniji su bili državljani sljedećih zemalja (po mjestu rođenja): Italija (17 827 – 95,5 %), Njemačka (270 – 1,4 %), Belgija (93 – 0,5 %), … Vanjske poveznice Ostali projekti
Gallipoli (Olaszország)

Gallipoli város (közigazgatásilag comune) Olaszország Puglia régiójában, Lecce megyében. Fekvése A város a Jón-tenger partján fekszik, Salentói-félsziget nyugati részén. Két részből áll: a Borgo (az új város) valamint a történelmi óváros, mely egy partközeli szigeten található és egy többíves híd köti össze a várossal. Története A település neve a görög kalé pólis-ból származik, melynek jelentése szép város. A rómaiak i. e. 265-ben hódították meg. Rómával a Via Traiana kötötte össze. A középkor során a Szicíliai majd Nápolyi Királyság része lett. Elsősorban lámpaolajkereskedelméről volt híres. Népessége A népesség számának alakulása: Látnivalók Sant’Agata-katedrális (17. század) - barokk katedrális San Francesco di Paola-templom (17. század) San Francesco d’Assisi-templom (13. század) San Domenico al Rosario-templom (17. század) Santissimo Crocifisso-templom (18. század) Santa Maria della Purità-templom (17. század) Santa Maria degli Angeli-templom (17. század) Santa Maria del Canneto-templom (16. század) Castello Aragonese - az erődítmény, melyet a bizánciak építettek, majd a 16. században az Anjouk építettek újra. Városfalak Görög-kút - 16. századi díszkút Palazzo Pirelli (16. század) Közlekedés Gallipoliban van egy vasútállomás, ahol két vasútvonal végződik: Zollino–Gallipoli-vasútvonal Gallipoli–Casarano-vasútvonal A város területén három másik megálló is található: Gallipoli Baia Verde (Casarano-Gallipoli vasútvonal) Gallipoli Via Salento (Casarano-Gallipoli vasútvonal) Gallipoli Via Agrigento (Lecce-Gallipoli vasútvonal) A korábbi Gallipoli Porto megállóhelyet és a kikötői összeköttetést már nem szolgálják ki. Jegyzetek Források Nyerges László: Puglia tartomány. Budapest: Dekameron Könyvkiadó. 2004. = Dekameron Útikönyvek, ISBN 963933156-2 Blanchard, Paul (2007). Southern Italy (angol nyelven). London: Somerset Books Company. ISBN 9781905131181. Comuni-Italiani Italy World Club További információk A Wikimédia Commons tartalmaz Gallipoli témájú kategóriát.
Gallipoli (Italië)

Gallipoli is een Italiaanse stad in de regio Apulië, in de provincie Lecce. De stad is van Griekse oorsprong. De huidige naam is afgeleid van het Griekse Kalepolis, hetgeen mooie stad betekent. Gallipoli ligt op een schiereiland dat in de Ionische Zee steekt, aan de Golf van Tarente. De stad is grotendeels afhankelijk van de visserij en het toerisme. De stad heeft nog steeds een Griekse uitstraling vanwege de wit gepleisterde huizen met platte daken. Enkele kerken zijn de kathedraal en de Santa Maria della Purità. LGBT-cultuur Rond Gallipoli heeft zich een verfijnde homoscene ontwikkeld, vaak "Gay-lipoli" genoemd. De stad is vooral bekend als bestemming voor de Italiaanse homobevolking en is uitgegroeid tot "Italië's gay zomerparadijs". Een bruisend nachtleven betekent dat Gallipoli tijdens de zomermaanden een internationaal homopubliek trekt, waarbij bezoekers ook worden aangetrokken door de nabijgelegen naturistenstranden en de populaire lido's in Baia Verde. Foto's Demografie Geboren Vespasiano Genuino (1552-1637), beeldhouwer Emanuele Barba (1819-1887), leraar, medicus, wethouder, schrijver en tegenstander van het Huis Bourbon in het koninkrijk der Beide Siciliën Leonida Tonelli (1885-1946), wiskundige
Gallipoli (Włochy)

Gallipoli – miejscowość i gmina we Włoszech, w regionie Apulia, w prowincji Lecce. Według danych na rok 2004 gminę zamieszkiwało 20 513 osób, 512,8 os./km². Historia W czasach starożytnych miasto nosiło nazwę Anxa. Zostało przemianowane przez Greków na Kallipolis, co oznacza "piękne miasto". W 265 r. p.n.e. zostało podbite przez Rzymian i przemianowane na Callipolis. Po upadku imperium rzymskiego miasto zostało ok. 500 r. zajęte przez Bizancjum, które rozbudowało miasto, stworzyło umocnienia oraz zbudowało port na potrzeby floty wojennej. W XI w. miasto zajęli Normanowie, w kolejnych latach było przedmiotem zatargów i wojen. Strategiczne położenie sprzyjało rozwojowi miasta, a zwłaszcza portu. Po staniu się częścią Królestwa Neapolu miasto przeżyło kolejny rozkwit i umocniło swoją pozycję centrum handlu oliwą. Po zjednoczeniu Włoch Gallipoli stało się stolicą regionu. Zabytki i atrakcje Zamek Aragoński (Castello Aragonese) – forteca położona na wschodnim krańcu historycznego centrum Gallipoli. Otoczony z trzech stron wodami Morza Jońskiego, zamek stanowił kluczowy punkt obronny miasta i portu. Odbudowany w VI w. przez Bizantyjczyków, wielokrotnie przebudowywany przez Normanów i Aragończyków. Obecna struktura pochodzi z XV wieku i charakteryzuje się masywnymi murami oraz wieżami obronnymi. Zamek był ważnym punktem strategicznym w regionie. Fontanna Grecka – znajduje się przy wejściu do starego miasta, jest uważana za jedną z najstarszych fontann we Włoszech. Jej obecny wygląd pochodzi z XVI w., a reliefy przedstawiają sceny mitologiczne. Fontanna była ważnym źródłem wody dla mieszkańców miasta. Kościół Matki Bożej Czystości (Chiesa di Santa Maria della Purità) – zbudowany w latach 1662–1665 przez bractwo portowych robotników znanych jako Bastasi. Jest znany z bogato zdobionego wnętrza, w tym malowideł sufitowych i ołtarza z polichromowanego marmuru. Odzwierciedla silne związki lokalnej społeczności z morzem i handlem portowym. Katedra św. Agaty (Basilica Concattedrale di Sant'Agata ed è la co-cattedrale della Diocesi di Nardò-Gallipoli) – barokowa świątynia zbudowana na miejscu wcześniejszego kościoła romańskiego poświęconego św. Janowi Chryzostomowi. Zgodnie z tradycją, po odnalezieniu relikwii św. Agaty w 1126 r., kościół został jej poświęcony. Obecna budowla została zaprojektowana przez Giovan Bernardino Genuino, a jej fasada wykonana z lokalnego kamienia została ukończona w 1696 r. Wnętrze katedry ma plan krzyża łacińskiego z trzema nawami oddzielonymi kolumnami doryckimi. W katedrze znajduje się dwanaście barokowych ołtarzy oraz liczne obrazy Giovanniego Andrei Coppoli i Nicola Malinconico przedstawiające sceny z życia św. Agaty. Osoby związane z Gallipoli Alessio Celadoni di Celadonia – biskup Gallipoli w latach 1494–1508, Giovanni Montoya de Cardona – biskup Gallipoli od 1659 do 1667, Antonio del Buffalo – biskup Gallipoli w latach 1668–1677, Emanuele Barba – lekarz, nauczyciel i działacz społeczny, Antonietta De Pace – włoska patriotka, edukatorka i pielęgniarka wojskowa, Rocco Buttiglione – włoski polityk. Przypisy Linki zewnętrzne Źródło danych: Istituto Nazionale di Statistica
Galípoli (Itália)

Galípoli (em italiano: Gallipoli) é uma comuna italiana da região da Apúlia, província de Lecce, com cerca de 20.513 habitantes. Estende-se por uma área de 40 km², tendo uma densidade populacional de 513 hab/km². Faz fronteira com Alezio, Galatone, Matino, Sannicola, Taviano. Demografia Referências
Gallipoli, Apulia

Gallipoli este o comună din provincia Lecce, regiunea Puglia, Italia, cu o populație de 19.561 locuitori (1 ianuarie 2023) și o suprafață de 41,22 km². Demografie Gallipoli - evoluția demografică Date: Recensăminte sau birourile de statistică - grafică realizată de Wikipedia Referințe Legături externe Comunele Italiei
Галлиполи (Апулия)

Галлиполи (итал. Gallipoli) — коммуна в Италии, располагается в регионе Апулия, в провинции Лечче. Население составляет 21 148 человек (2008 г.), плотность населения составляет 529 чел./км². Занимает площадь 40 км². Почтовый индекс — 73014. Телефонный код — 0833. Покровителями коммуны почитается святой Себастьян, празднование 20 января, святая Агата, празднование 5 февраля, и святая Христина Тирская, празднование 23, 24 и 25 июля. Демография Динамика населения: Администрация коммуны Официальный сайт: https://web.archive.org/web/20150816023025/http://www.comune.gallipoli.le.it/ Литература Галлиполи (Италия) // Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона : в 86 т. (82 т. и 4 доп.). — СПб., 1890—1907. Ссылки Официальный сайт населённого пункта (итал.) http://www.istat.it/ Архивная копия от 22 февраля 2011 на Wayback Machine http://www.istat.it/english/ Архивная копия от 7 декабря 2009 на Wayback Machine
Галиполи

Галиполи (итал. Gallipoli) је насеље у Италији у округу Лече, региону Апулија. Према процени из 2011. у насељу је живело 19176 становника. Насеље се налази на надморској висини од 23 м. Становништво Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе Званични веб-сајт „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Gallipoli, Apulien

Gallipoli är en stad och kommun i provinsen Lecce i regionen Apulien i Italien. Kommunen hade 20 545 invånare (2017).. Den ligger vid Joniska havet, på Salentohalvöns västkust. Staden Gallipoli är indelad i två delar, nya och gamla stan. I den nyare delen finns alla nya byggnader, inklusive en skyskrapa. Gamla stan, å sin sida, ligger på en kalkstensö, sammanbunden med fastlandet genom en bro byggd på 1500-talet. Transport De närmaste flygplatserna är Brindisi (88 km) och Bari (200 km). Gallipoli nås från båda via en modern motorväg, riksväg 101. Tåg går från Lecce på Ferrovie del Sud-Est-linjen. Gallipoli kan också ståta med en nybyggd hamn för privata båtar. Kultur Gallipoli är också känd som "Joniens pärla". Bland dess viktigaste monument återfinns angioiniska slottet, S:t Agatha-katedralen och den grekiska fontänen. Ekonomi I gamla tider baserades Gallipolis ekonomi på den internationella vin- och oljehandeln. Nuförtiden är dess viktigaste aktiviteter fiske och turism. Turismen blomstrar året runt, tack vare det milda klimatet och maten. Det förekommer också ett otal firanden (profana och religiösa) och bland dessa bör särskilt omnämnas karnevalen, påskparaderna, Sant'Agata, Premio Barocco och schacktävlingen. Viktiga är Santa Cristina-festligheterna i juli, då staden i tre dagar bokstavligt talat exploderar av marknadsstånd, ljusspel, fyrverkerier, parader i gamla stan med mera. Sommarsäsongen inleds i maj och slutar i oktober, då vädret nästan är oföränderligt varmt och klart. Under denna tid samlas semesterfirare i staden. Sport Det lokala fotbollslaget heter Gallipoli Calcio och de vann 2005-2006 års Serie C2/C-mästerskap. Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Gallipoli, Italien. Gallipoli Virtuale Kalepolis Gallipoli Turismo Anxa nyheter Lega Navale Italiana - sezione di Gallipoli Italiensk sida om Gallipoli Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia.
Галліполі (Італія)

Галліполі, Ґалліполі (італ. Gallipoli, сиц. Caddhrìpuli) — місто і муніципалітет в Італії, у регіоні Апулія, провінція Лечче. Галліполі розташоване на березі затоки Таранто на відстані близько 510 км на південний схід від Рима, 155 км на південний схід від Барі, 34 км на південь від Лечче. Населення — 20 766 осіб (2014). Щорічний фестиваль відбувається 20 січня. Покровитель — San Sebastiano. Демографія Населення за роками: Станом на 1 січня 2023 року в муніципалітеті офіційно проживало 368 іноземців з 58 країн, серед них 132 громадяни країн Євросоюзу та 6 громадян України. Сусідні муніципалітети Алеціо Казарано Матіно Парабіта Саннікола Тав'яно Галерея зображень Див. також Список муніципалітетів провінції Лечче Примітки
Леверано

Левера̀но (на италиански: Leverano, на местен диалект Liranu, Лирану) е град и община в Южна Италия, провинция Лече, регион Пулия. Разположен е на 37 m надморска височина. Населението на общината е 14 238 души (към 2012 г.). Източници Външни препратки Уебсайт на общината
Leverano

Leverano (lokale Bezeichnung: Liranu) ist eine süditalienische Gemeinde (comune) mit 13.372 Einwohnern (Stand 31. Dezember 2024) in der Provinz Lecce in Apulien. Die Gemeinde liegt im nordöstlichen Salento etwa 16 Kilometer westsüdwestlich von Lecce. Zum Ionischen Meer sind es 9 Kilometer in westlicher Richtung. Geschichte Leverano wurde mehrfach zerstört. Zunächst durch die Ostgoten unter Totila noch vor dessen Tod 552. Schließlich gelang es im 9. Jahrhundert den Sarazenen, den Ort zu zerstören. Eine Befestigungsanlage (der Torre Friedriciana), die der normannischen Bauweise entspricht, wurde 1220 zum Schutz vor Piraten errichtet. Sein Name stammt vom Staufer Friedrich II. Wirtschaft Wein aus Leverano steht unter dem Schutz der Herkunftsbezeichnung (DOC). Roter Leverano DOC besteht zu 65 % aus Negroamaro und zu 35 % aus Montepulciano, Sangiovese oder Malvasia. Der Alkoholgehalt beträgt mindestens 12 Volumenprozent. Weißer Leverano muss mindestens 11 Volumenprozent haben. Er muss zu 65 % aus weißem Malvasia (Malvasia Bianca) bestehen. Die übrigen 35 % können durch Trebbiano oder Bombino Bianco ergänzt werden. Gemeindepartnerschaften Leverano unterhält Partnerschaften mit dem griechischen Sfakiotes im Regionalbezirk Lefkada auf den Ionischen Inseln und mit der spanischen Stadt Guillena in der Provinz Sevilla. Einzelnachweise Weblinks Pro Loco (italienisch)