Santa Sofia, Benevento

Santa Sofia je rimskokatoliška cerkev v mestu Benevento v deželi Kampanija v južni Italiji; ustanovljena je bila konec 8. stoletja in je ohranila številne elemente svoje prvotne lombardske arhitekture. Leta 2011 je postala del Unescove svetovne dediščine kot del skupine sedmih cerkva, vpisanih kot Longobardi v Italiji. Kraji moči (568–774 n. št.). Zgodovina Cerkev je ustanovil Arehis II. Beneventski okoli leta 760, o čemer pričajo številni privilegiji, ki jih je podpisal, nekateri od njih so v muzeju Samnija v bližini cerkve. Stavba je bila zgrajena po vzoru Palatinske kapele lombardskega kralja Liutpranda v Pavii in je po porazu Deziderija Langobardskega s strani Karla Velikega in padcu lombardskega kraljestva v severni Italiji (774) postala nacionalna cerkev Lombardov, ki so se zatekli v vojvodino Benevento. Cerkev je bila del obsežnega gradbenega programa, ki bi upravičil Arehisovo zahtevo po statusu najvišje langobardske oblasti po njegovem neuspešnem poskusu pridobitve naziva kralja in preimenovanja vojvodine v kneževino. Arehis jo je posvetil Sveti Modrosti (Hagia Sofia v grščini), podobno kot Konstantinovo cerkev Hagija Sofija v Konstantinoplu; priključil je tudi bližnji benediktinski samostan, ki je bil odvisen od samostana Monte Cassino. Samostan je bil postavljen pod vodstvo njegove sestre Gariperge. V svetišču so bile shranjene tudi relikvije svetega Merkurija, ki jih je leta 633 v bližini Quintodecima domnevno zapustil vzhodnorimski cesar Konstans II.. Cerkev je bila močno poškodovana v potresu leta 1688 in še enem leta 1702, ki je podrl prvotno kupolo in nekaj poznejših srednjeveških prizidkov. Kardinal Orsini, bodoči papež Benedikt XIII., je dal cerkev obnoviti v baročnem slogu. Obnovitvena dela, ki so se začela leta 1705, so spremenila zvezdasti tloris v krožnega, dodala dve stranski kapeli ter spremenila videz apside, fasade in stebrov. Poleg tega so bile freske, ki so krasile notranjost, večinoma uničene: danes je ostalo le nekaj fragmentov, ki prikazujejo zgodbe o Kristusu in Mariji. Opis Cerkev ima centralni tloris s premerom 23,5 metra, ki ga je navdihnila Hagija Sofija. V središču je šest stebrov, morda vzetih iz starodavnega mestnega templja Izide, postavljenih na ogliščih šesterokotnika in povezanih z loki, ki podpirajo kupolo. Notranji šesterokotnik je obdan z desetkotnim obročem z osmimi stebri iz belega apnenca in dvema stebroma ob straneh vhoda. Površina treh apsid je krožna, osrednji in čelni del pa tvorita del zvezde, ki jo prekinja portal, s štirimi nišami v vogalih. Leta 1957 je bila večina prvotnega videza obnovljena na podlagi dokazov iz zgodovinske dokumentacije, z izjemo baročne fasade. Fasada ima ukrivljene zatrepe od obnove v 18. stoletju. Romanski portal je zelo lep, z luneto, ima relief iz 13. stoletja, ki je delno zgrajen iz ostankov starejših stavb. Slednji je bil prvotno del verande, ki je zdaj uničena in prikazuje Kristusa na prestolu med Devico Marijo, sv. Markurijem in klečečim opatom (nekateri pravijo Janez IV. Slovničar, drugi Gregor III.). Portal je zaprt v večji votlini, ki prav tako spominja na portal, ob straneh pa sta dva stebra, ki podpirata še en lok. Na strukturo je vplivalo več virov. Dvignjen osrednji del spominja na neobstoječo cerkev Santa Maria in Pertica v Pavii, medtem ko členitev volumnov kaže vpliv bizantinske arhitekture. Poleg nekaterih sodobnih kipov so med umetniškimi deli freske iz poznega 8. in začetka 9. stoletja, od katerih so se v obeh stranskih apsidah ohranili le fragmenti: Zaharijevo oznanjenje, Zaharijev mutizem, Oznanjenje in Obiskovanje. Izvedli so jih umetniki, povezani s šolo iluminatorjev iz Beneventa. Zvonik je dal zgraditi opat Gregor II. pod vladavino Pandulfa III. Salernskega, o čemer priča napis v lombardski pisavi in je varoval grobnico Arehisa II. Zrušil se je v potresu leta 1688 in bil leta 1703 obnovljen na drugem mestu. Križni hodnik omogoča dostop do muzeja Samnium z ostanki iz antike in srednjega veka. Med njimi je obelisk, eden od dveh, ki sta nekoč krasila Izidin tempelj. Drugega si je še vedno mogoče ogledati na osrednjem mestnem trgu Piazza Papiniano. Galerija Sklici Zunanje povezave Italia Langobardorum: Benvento