Toszkána

Toszkána (olaszul: Toscana IPA: [tosˈkaːna]) régió Olaszország középső részén, amely elsősorban művészetéről, gazdag kulturális örökségéről és lenyűgöző tájairól híres. Emellett gyönyörű dombvidékeiről, szőlőültetvényeiről és kiváló borairól, különösen a Chianti-ról, valamint történelmi városairól, mint Siena és Pisa, ismert. A régió híres a gasztronómiájáról is, ahol az egyszerű, természetes alapanyagok dominálnak. 22 987 km²-es területével Olaszország ötödik legnagyobb régiója, ezzel az ország területének mintegy 6,1%-át fedi le. Közel 3,7 millió fős lakosságával pedig az ország kilencedik legnépesebb része, ezzel az Olaszország népességének 8,27%-ával rendelkezik. Népsűrűsége az országos felett van. A régióhoz több sziget is tartozik (Arcipelago toscano), ezek nagyrészt Livorno megye, kisebb részben Grosseto megye részét képezik. Nyugatról a Tirrén-tenger és Liguria, északról Emilia-Romagna, keletről Marche és Umbria, délről pedig Lazio határolja. Székhelye "a reneszánsz bölcsőjének" is nevezett Firenze, amely elsősorban a reneszánsz művészet és építészet fellegváraként híres, itt születtek és alkottak olyan nagyságok, mint Michelangelo, Leonardo da Vinci és Botticelli. A város ikonikus épületei közé tartozik a dóm kupolája (Santa Maria del Fiore), az Uffizi képtár, a Ponte Vecchio és a Palazzo Vecchio. Firenze fontos kulturális központ volt, amely jelentős hatással volt Európa művészeti és tudományos fejlődésére, ma pedig világszerte a művészet szerelmeseinek egyik legfontosabb úti célja. De nevezetesebb települései közé tartozik Siena középkori hangulatú városa, mely híres történelmi városmagjáról illetve a Palio lóversenyről, Pisa, a világörökségi Csodák terével és a híres ferde toronnyal, valamint Lucca, amely városfalakkal övezett bájos kisváros reneszánsz épületekkel és szűk utcákkal. Közép-Olaszország egyik legváltozatosabb régiója, melyet délen az Appenninek hegyvonulatai, nyugaton pedig az Ligur-tenger és az Tirrén-tenger partvidéke határol. Tájai között dombvidékek, zöldellő szőlőültetvények, olajfaligetek és termékeny síkságok váltakoznak. A régió folyói, mint az Arno, meghatározó szerepet játszanak a mezőgazdaságban és a városok életében. Toszkána éghajlata mediterrán, enyhe telekkel és meleg nyarakkal, ami ideális a bor- és olívatermeléshez. A régióban találhatók természeti parkok és védett területek is, amelyek gazdag növény- és állatvilágot rejtenek. Ez a változatos földrajz és éghajlat tette Toszkánát Olaszország egyik legismertebb és legkedveltebb régiójává. Történelme az ókori etruszk civilizációval kezdődött, amely virágzó kultúrát épített ki a régióban az i. e. 8–3. század között. Ezt követően Róma uralta a területet, amely fontos gazdasági és kulturális központtá vált. A középkorban Toszkána számos önálló városállamra bomlott, amelyek gyakran rivalizáltak egymással, közülük Firenze vált a leggazdagabbá és kulturális vezetővé a reneszánsz idején. A Medici család uralma alatt Firenze és egész Toszkána virágzott, művészet, tudomány és politika terén egyaránt. A 19. században Toszkána az Olasz Királyság része lett, és azóta is fontos kulturális és gazdasági régió. Nevének eredete Neve az etruszkokra utal, akik hajdan a területen éltek. Természetesen megjegyzendő, hogy az etruszk a latin neve volt a népcsoportnak. Földrajz Fekvése Délen Lazióval, keleten Umbriával és Marchéval, északon Emilia-Romagnával és Liguriával, nyugaton a Tirrén-tengerrel határos. Domborzata Éghajlat Mivel Toszkána az Appenninek völgyeiben terül el, a hegyvonulat védi az északi szelek elől. A Tirrén part meleg mediterrán klímát ad neki. A magasabb hegyek, a völgyek, amelyek északnyugatról délkeleti irányba metszik, és a domborzat fokozatos emelkedése számos eltérő mikroklímát alkot. Története A mai Toszkána földje nagyjából megfelel az egykori etruszk városállamok által uralt területnek. Az etruszkokat a rómaiak igázták le, akik a földet lakóiról, az ún. Tuszikról vagy etruszkokról Tusciának hívtak. A Római Birodalom bukása után a vidék keleti gót, bizánci és longobárd uralom alá került. Nagy Károly a Frank Birodalom számára elhódította a longobárdok királyságát. 1030-ban II. Bonifác lett a hercegség ura. Meggyilkolása után felesége, Beatrice uralkodott a toszkán vidékek felett. Tőle aztán leányára, Matilda grófnőre szállt örökségként. Az invesztitúraharcok idején a grófnő a pápa oldalára állt. De a Német-római Birodalom ura V. Henrik császár igényt tartott a toszkánai földekre, így az örökség száz évre konfliktust okozott a pápák és a német-római császárok között. Ebben az időszakban a nagyobb települések, városok kivívták függetlenségüket. Pisa erőteljes hatalommal rendelkező köztársasággá alakult. A 14. században Toszkána a művészetek és az irodalom igazi kulturális központjává vált, ehhez olyan személyiségek járultak hozzá tevékenységükkel, mint Dante, Giotto, a humanista Petrarca és Boccaccio. A toszkánai nyelv Itália irodalmi nyelvévé vált. 1406-ban Firenze már magáénak tudhatta Pisa városát. 1434 után Firenzében a Medici-család kormányzott. I. Cosimo de’ Medici, aki 1537-től Firenze hercege, majd 1569-től nagyhercege lett, megnövelte hercegsége területét Siena felé, melyet még V. Károly német-római császártól kapott ajándékba. Ez az adomány a Medicieket a Spanyol Királysághoz láncolta, így Toszkána csaknem két évszázadra spanyol fennhatóság alá került. 1737-ben férfiágon kihalt a Mediciek dinasztiája. A lengyel örökösödési háborút lezáró, 1735-ben megkötött, majd 1738-ban ratifikált bécsi békeszerződés értelmében a Toszkánai Nagyhercegség Lotaringiai Ferenc István hercegre szállt (III. Ferenc néven), aki később, Mária Terézia főhercegnő férjeként, I. Ferenc néven német-római császár lett. III. Habsburg Ferdinánd nagyherceget a franciák 1799-ben egy időre megfosztották hatalmától, majd 1814-től 1824-ig ismét ő uralkodott a toszkánai birtokok felett. A hercegséget 1859-ben II. Viktor Emánuel szárd–piemonti király csapatai vették be. 1860-ban a Toszkánai Nagyhercegséget beolvasztották az egyesült Olasz Királyságba. Közigazgatás Toszkána közigazgatásilag az alábbi tíz megyéből (provincia) áll: Arezzo megye (Provincia di Arezzo), székhelye: Arezzo, Firenze megye (Provincia di Firenze), székhelye: Firenze, Grosseto megye (Provincia di Grosetto), székhelye: Grosseto, Livorno megye (Provincia di Livorno), székhelye: Livorno, Lucca megye (Provincia di Lucca), székhelye: Lucca, Massa-Carrara megye (Provincia di Massa-Carrara), székhelye: Massa, Pisa megye (Provincia di Pisa), székhelye: Pisa, Pistoia megye (Provincia di Pistoia), székhelye: Pistoia, Prato megye (Provincia di Prato), székhelye: Prato, Siena megye (Provincia di Siena), székhelye: Siena. Művészet Toszkána az olasz reneszánsz szülőföldje, kiemelkedő alkotásokkal az építészet, festészet és szobrászat területén. Az etruszk időszakból az egész régióban igen értékes kincsekre bukkanhatunk. Ősi települések falai, templomok, tornyok, síremlékek tanúskodnak a kultúra egykori gazdagságáról Fiesole, Cortona, Chiusi, Volterra, Pupolonia, Vetulonia, Sovana területén. Kevesebb emlék maradt fenn a római korból: Cosa falai Ansedonia mellett, Pisa termái, Luni, Lucca és Arezzo amfiteátrumai, Volterra arénája és termái, Fiésole temploma illetve színháza és fürdője. Képzőművészetek A firenzei művészetek kiemelkedő korszaka a 13–16. századra tehető. Az ekkor alkotó szobrászok, festők gyűjtőneveként alkalmazzák a firenzei iskola elnevezést. Kialakulása a város gyors ipari és kereskedelmi fejlődésével függött össze. A többi itáliai iskolától megkülönbözteti a firenzeiekét a nagyvonalú szerkesztésmód, a perspektíva tanulmányozása és a vonalas ábrázolás. Kezdete Giotto (1266–1336) nevéhez köthető, de kiváló mesterek sokaságát mutatta fel. Többek között Masaccio (1401–1429?), Leonardo da Vinci (1452–1519), Michelangelo (1475–1564), Raffaello Santi (1483–1520), Cimabue (1240–1302), Fra Angelico (1387–1455), Fra Filippo Lippi (1406–1469), Sandro Botticelli (1445–1510), Paolo Ucello (1397–1475), Fra Bartolomeo (1472–1517), Pisano (1290–1349), Luca della Robbia (1399–1482), Andrea del Vecchio (1436–1488) alkotásainak sokszínűségében gyönyörködhetünk Firenzében és szerte Itáliában. Iparművészet Igen híres, nemzetközileg elismert kézműves termékei: ezüst, dekoráció (Firenze), vas (Arezzo), alabástromcikkek (Volterra). Világörökségi helyszínek Firenze történelmi belvárosa Pienza történelmi belvárosa Pisa, Dóm tér San Gimignano történelmi belvárosa Siena történelmi belvárosa a Val d’Orcia (Orcia-völgy) Gazdaság Mezőgazdaság Fő szócikk: Toszkánai borutak Toszkána a borvidékeiről és gasztronómiájáról is nevezetes. A borok közül a leghíresebbek a Chianti vidékéről származók, valamint a Vino Nobile di Montepulciano és a Brunello di Montalcino). A borok alapanyaga a vidék fő szőlőfajtája, a Sangiovese, melynek helyi variánsai ismertek Prugnolo Gentile, illetve Morello di Scansano néven is. Mezőgazdaságának jelentős terményei még - többek között - a búza, a kukorica, az olívabogyó és a dohány. Ipar Nagy mennyiségben bányásznak márványt, sót, vas- és cinkércet. Magasan fejlett iparágak: a fémgyártás (Piombino), a hajógyártás (Livorno, Carrara, Viareggio), a vegyipar (Solvay), az üvegipar (Valdarno, Empoli, Pisa, Livorno), a kerámiagyártás (Sesto Fiorentino, Firenze). Fontos ipari termékei a textíliák. Kereskedelem Turizmus Kulturális turizmus A mesés szépségű táj, a Földközi-tenger partvidéke, a számos történelmi és művészettörténeti látnivalóban bővelkedő város, – mint Firenze, Siena, Lucca, Pisa, San Gimignano, Cortona, Volterra – egész évben vonzóvá teszik Toszkánát a turisták számára. Üdülőturizmus Tengerpartja 330 km-en homokos strandokkal és enyhe klímával csábítja a fürdőzni vágyó vendégek sokaságát, néhány jellegzetes üdülőtelepülése: Marina di Massa, Marina di Pietrasanta, Marina di Cécina, Follónica, Punta Ala, Principina a Mare, illetve kedvelt úticél még Elba szigete. Gasztronómiai turizmus Fő szócikk: Toscanai borutak Falusi turizmus – apartmanházak Az ország agroturisztikai létesítményeinek 20%-a e tartományban található (2001-es adat). A tartomány egyik jellegzetessége hogy szinte minden dombon áll egy kisebb vagy nagyobb kőház, vagyis tanyaféle. Ezek nagy részét felújították meghagyva a rusztikus fagerendákat, kőfalakat és szépen gondozott kertjében ma már medencével várja az üdülni vágyókat. Ideális minden korosztálynak, a természet közelsége miatt igazi pihenést jelent a városnéző túrákról visszatérőknek is. A kis falvakban szinte ismerősként üdvözölnek mindenkit és meg lehet kóstolni a helyi finomságokat, olívaolajat, bort. Közlekedés Vasúti közlekedés Toszkána vasútállomásainak listája Vízi közlekedés Tengeri kikötők Toszkánában: Híres toszkánaiak Turizmus Jegyzetek Források Hivatalos honlap Archiválva 2010. október 4-i dátummal a Wayback Machine-ben Kapcsolódó szócikkek Toszkána uralkodóinak listája Toszkánai Nagyhercegség Toszkána települései További információk Toszkánai kastélyok Toszkána földje