NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Santa Croce (sestiere de Venècia)

Santa Croce (Santa Cróxe en vènet) és un dels sis sestieri de Venècia. Geografia El districte de Santa Croce limita al sud i a l'est amb el districte de San Polo, i té com a límits el Rio di San Stae, el Rio Marin i la primera part del Rio della Frescada, fins a la parròquia de San Pantalon. Al sud limita amb el districte de Dorsoduro a Corte Gallo i Corte Barbo. Al nord limita amb el Gran Canal i està connectat amb Cannaregio a través del pont Scalzi i el pont de la Constitució. Si excloem la zona del Tronchetto, d'origen recent, el sestiere resulta ser el més petit de la ciutat. Història El barri deu el seu nom a l'església de Santa Croce, un important lloc de culte enderrocat després de la desamortització de béns eclesiàstics feta per Napoleó Bonaparte. Com a part de San Polo, aquest sestiere va pertànyer antigament a la zona anomenada Luprio, on hi havia nombroses salines. És el districte que durant el segle XX va patir més que altres l'impacte de la connexió viària entre Venècia i el continent, primer amb la construcció de l'Estació Marítima i després amb la creació de la zona de Piazzale Roma, l'obertura del Rio Novo i la construcció de l'aparcament de l'illa artificial de Tronchetto, conseqüència directa de la construcció del pont de cotxes de la Libertà l'any 1933 (aleshores Ponte Littorio), que va transformar la part nord del districte en la terminal de cotxes i autobusos de la ciutat llacuna. Juntament amb una part de Dorsoduro, a la parròquia de Santa Marta, és l'únic barri de Venècia on hi ha una petita zona on hi poden circular vehicles, encara que de manera molt limitada. Monuments i llocs d'interès El barri es caracteritza per carrers estrets intercalats amb alguns campi. Entre les esglésies, cal destacar San Giacomo dell'Orio, San Stae i el temple de San Nicola da Tolentino. També cal destacar les dues esglésies de Sant Simeó: la de San Simeon Grando dedicada al profeta Simeó, l'altra, San Simeon Piccolo, dedicada als sants Simó el Cananeu i Judes Tadeu. Els adjectius utilitzats per distingir-los feien referència a la mida dels edificis abans de les obres d'ampliació de San Simeon Piccolo al segle XVIII, i encara es fan servir tot i que l'església de San Simeon Grando és avui molt més petita que l'altra. Els edificis civils més valuosos es troben al llarg del Gran Canal. Entre aquests, destaca en importància Ca' Pesaro, que acull el Museu d'Art Oriental i la Galeria Internacional d'Art Modern on s'hi exposen obres significatives de grans autors, com Gustav Klimt, Wassily Kandinsky o Matisse. El Fontego dei Turchi era el magatzem on els comerciants otomans podien descarregar les seves mercaderies a Venècia. Ara és la seu del Museu d'Història Natural, on també es poden admirar dos esquelets complets de dinosaures trobats durant una expedició científica finançada per l'empresari venecià Giancarlo Ligabue. Referències
Santa Croce (Venedig)

Santa Croce er en af de seks sestieri (distrikter) i Venedig, Norditalien. I det ellevte århundrede, i 1273, blev distriktet administreret af den ungarske adelsmand og korsfarer Ridder Giovanni, medlem af en af de største kristne familier i Ungarn, Renoldi. Geografi Distriktet befinder sig i den nordvestlige del af hovedøerne og kan opdeles i to områder: Det østlige, stort set middelalderlige, område og det vestlige område(herunder den primære havn og Tronchetto)der hovedsageligt ligger på land, der blev genvundet i det 10. århundrede. Distriktet omfatter Piazzale Roma, der er hjemsted for Venedigs busstation og parkeringspladser, som også er omkring det eneste område i byen, hvor der må køre biler. Turistattraktionerne er beliggende hovedsageligt i den østlige del af kvarteret, og omfatter kirkerne San Nicolo da Tolentino, San Giacomo dell'Orio og San Zan Degola; Fondaco dei Turchi; Museet for stoffer og kostumers historie i Palazzo Mocenigo; det Patriciske Palads og Pallazo Corner della Regina. Historie Området var engang en del af Luprio-sumpen, er blevet indvundet over tid. Det er distriktet i byen, der er mest påvirket ved åbningen af Ponte della Libertá i april 1933, som forbinder Venedigs historiske bykerne med det venetianske fastland.
Santa Croce (Sestiere di Venezia)

Santa Croce ist einer der sechs Stadtteile (Sestiere) Venedigs und liegt am westlichen Rand der Stadt, mit einer Fläche von 94 Hektar. Die Insel Tronchetto bildet den westlichsten Teil dieses Stadtteils. Seinen Namen leitet das Sestiere von der antiken Kirche Santa Croce ab, die im 19. Jahrhundert abgerissen wurde, um den Giardini Papadopoli Platz zu machen. Santa Croce hat 4542 Einwohner (Stand 31. Dezember 2024), die sich auf die Pfarren San Nicola da Tolentino (mit SS. Nome di Gesù oder Santa Chiara), San Simeon Grande (San Simeone Profeta) (mit San Simeone Piccolo) und San Giacomo dall’Orio (mit San Zandegolà) verteilen. Auf Tronchetto verzeichnete das Einwohnermeldeamt von Venedig zum gleichen Zeitpunkt 19 Einwohner. Gliederung Kirchen Nachstehende Kirchen finden sich im Sestiere Santa Croce: San Nicola da Tolentino Santa Maria Maggiore, Sant’Andrea della Zirada, San Simeone Piccolo, San Simeone Grande o San Simeone Profeta, San Giacomo dall’Orio, San Zan Degolà, San Stae, Santa Maria Mater Domini, San Cassan Das Sestiere hatte im Jahr 1171 acht Kirchengemeinden. Weblinks le séte contrade del Sestier de Santa Crose, VeneziaMuseo (die sieben Contrade von Santa Croce) Einzelnachweise
Santa Croce (Venice)

Santa Croce is one of the six sestieri of Venice, northern Italy. During the eleventh century, in 1273, it was administered by the Hungarian nobleman and crusader knight Giovanni, member of one of the biggest Christian families in Hungary Renoldi, as reported by the book published in 1866 in Florence book of the Venetian noblemen for the first time shown. Geography It occupies the north west part of the main islands, and can be divided into two areas: the eastern area being largely mediaeval, and the western - including the main port and the Tronchetto - mostly lying on land reclaimed in the 20th century. The district includes the Piazzale Roma, home to Venice's bus station and car parks, and around which is the only area of the city in which cars can travel. The tourist attractions lie mostly in the eastern part of the quarter, and include the churches of San Nicolo da Tolentino, San Giacomo dell'Orio, and San Zan Degola; the Fondaco dei Turchi; the Museum of the History of Fabric and Costume at Palazzo Mocenigo; the Patrician Palace; and Ca' Corner della Regina. History The area was once part of the Luprio swamp, but has been steadily reclaimed. In the sixteenth century, likely 1536, Santa Croce was recorded to have a population of 16,777. It is the area of the city most affected by the opening of the lagoon road in April 1933. See also Sestieri of Venice Palazzo Correggio Palazzo Emo Diedo Palazzo Giovanelli Palazzo Gradenigo Palazzo Soranzo Cappello Palazzo Marcello Toderini Santa Maria Maggiore (Venice) References
Santa Croce (sestiere)

Santa Croce je jedan od šest povijesnih sestiera u Veneciji, u Sjevernoj Italiji od 5.500 stanovnika (2007.) Zemljoposne karakteristike Santa Croce se nalazi na sjeverozapadu Venecije, to je jedini dio grada do kojeg je moguće doći automobilom do trga Piazzale Roma i okolnih parkirališta na Tronchettu. Od Santa Crocea počinje kanal Grande žila kucavica Venecije. Santa Croce može se podijeliti na dva dijela, stariji srednjovjekovni na istoku, i noviji na zapadu koji je nastao nasipanjem zemlje u 19. i 20. stoljeću. Na novom dijelu Santa Crocea nalazi se venecijanska putnička i trajektna luka. Nova luka za prihvat velikih cruisera, izgrađena je 2009. u Tronchettu. Ona omogućuje da se putnici s tih velikih brodova prebace iz luke do Piazzale Roma za tri minute, pomoću žičare - People Mover duge 822 km. Povijest Teren Santa Crocea bio je nekoć močvara Luprio, koja je vremenom isušena i naseljena. Velika promjena za život ovog kvarta bila je izgradnja ceste do Mestrea u travnju 1933. Znamenitosti Santa Crocea Većina atrakcija Santa Crocea nalazi se u starijem istočnom dijelu grada, to su; crkve San Nicolo da Tolentino, San Giacomo dell'Orio, Fondaco dei Turchi i palača Ca'Corner della Regina. Izvori Vanjske poveznice Il sestiere Santa Croce Il sestiere Santa Croce
Santa Croce (negyed)

A Santa Croce negyed (olaszul Sestiere di Santa Croce, velenceiül Sestièr de Santa Cróxe) Velence Venezia-Murano-Burano községének kisebb közigazgatási egysége a város történelmi központjában. A város északkeleti részén fekszik, a San Polo illetve a Dorsoduro negyedek mellett. Összeköti a vízre emelt Velencét a szárazfölddel, mivel itt található a Piazzale Roma. A negyedet a Santa Croce kolostorról nevezték el, melyet a második francia megszállás alkalmával, 1810-ben romboltak le. Híres utcái, terei és hídjai Calle della Regina: a velencei nemesi családból származó Cornaro Katalin élt itt, aki Ciprus királynéja lett és a szigetet a Köztársaságnak adta. Nevezetességei Templomok: San Giacomo dell'Orio, San Simeone Profeta, San Stae, San Zandegolà, Sant'Andrea della Zirada, Santa Maria Mater Domini, Tolentini- templom és kolostora Kereskedőház: Fontego dei Turchi vagy Fondaco dei Turchi (Török Kereskedők Háza) Érdekességek A Canal Grande felett a Santa Croce negyedben épül az a modern híd, amelyet Santiago Calatrava spanyol építész tervezett. Források Ileana Chiappini, Franco Cristinelli, Gianni Formenton: Venedig und seine Umgebung, kiad. Azienda di Promozione Turistica, 1998. Alta Macadam: Velence (Blue Guide sorozat), Corvina Kiadó, Bp. 1994. ISBN 963-13-3888-6
Santa Croce (Venetië)

Santa Croce is een van de zes historische sestieri (stadsdelen) van de Italiaanse stad Venetië gelegen in het westen van de stad. Het oosten van Santa Croce was al in de middeleeuwen een druk bewoond stadsdeel. Het westen, inclusief de haven van Venetië, bevindt zich op het eiland Santa Chiara dat in de 10e eeuw uit de zee werd gewonnen maar pas later werd ontgonnen. Rond 1960 werd met de Tronchetto nog een bijkomend artificieel eiland aan het stadsdeel toegevoegd. De toegang tot de stad is het plein Piazzale Roma, waar ook het busstation van Venetië is gelegen. Gekende kerken in Santa Croce zijn San Nicolo da Tolentino, San Giacomo dell'Orio, San Simeone Piccolo en San Zan Degola. Stadspaleizen in de wijk zijn onder meer Ca' Pesaro, de Fondaco dei Turchi, het Palazzo Gradenigo, het Palazzo Mocenigo en de Ca' Corner della Regina. Twee van de vier bruggen over het Canal Grande, de Ponte degli Scalzi en de Ponte della Costituzione, verbinden de wijk met de sestiere Cannaregio. De People Mover verbindt de Tronchetto met de Piazzale Roma. Eilanden Van west naar oost: Tronchetto, kunstmatig aangelegd in 1960, bevat parkeerplaatsen voor auto's Santa Chiara, vernoemd naar de Kerk van Santa Chiara (it) die op dit eiland stond tussen 1236 en 1819 (op deze plaats staat sinds 1960 het politiebureau van Venetië). Thans beslaat dit eiland de Haven van Venetië met de in 1869–1880 gebouwde Nuova Stazione Marittima. Piazzale Roma, vernoemd naar het busstation dat sinds 1933 dit eiland domineert. Santa Maria Maggiore, vernoemd naar een klein kerkgebouw aldaar. Ca'Rizzi Giardini Papadopoli, vernoemd naar de tuinen die dit eilandje domineren. De restanten van de Kerk van Santa Croce (it) die op dit eiland stond tussen 568 en 1810 zijn nog te zien. Tolentini, vernoemd naar het kerkgebouw Chiesa di San Nicolò da Tolentino aldaar. San Zan Degola, vernoemd naar het Russisch-Orthodoxe kerkgebouw aldaar. San Giacomo Megio San Stae Ca'Mocenigo Santa Maria Mater Domini, vernoemd naar het kerkgebouw aldaar. Do Torri
Santa Croce (Veneza)

Santa Croce (Santa Cruz) é um dos seis sestieri de Veneza. Tal como o sestiere de San Polo, este sestiere pertence à zona chamada Luprio, onde se encontravam os pântanos salgados nos primeiros tempos da história da cidade. O seu nome faz referência à cruz de Jesus Cristo. Geografia Este sestiere é vizinho de Dorsoduro, de Cannaregio, ao qual está ligado pela Ponte dos Descalços sobre o Grande Canal, e do de San Polo. O sestiere está delimitado pelo Grande Canal a norte, pelo rio de San Cassiano a leste e Tronchetto a oeste. É o único sestiere com uma parte para circulação automóvel pois aí se encontra o parque de estacionamento da Piazzale Roma onde os automóveis que vêm de Mestre pela Ponte della Libertà. Monumentos e igrejas Santa Croce é o sestiere menos rico em monumentos da cidade, mas contém alguns edifícios notáveis. Aqui se situa a igreja de San Giacomo dell'Orio no campo do mesmo nome, a igreja de San Stae sobre o Grande Canal, a San Zan Degolà, a igreja de Santa Maria Materdomini, a igreja de San Simeon Grande e a igreja de San Simeon Piccolo, esta frente à estação de Venezia Santa Lucia, e o grande santuário da Igreja de San Nicola da Tolentino. A Ca' Pesaro é o museu de arte moderna de Veneza, rica em arte dos séculos XIX e XX, com obras de Gustav Klimt, Vassili Kandinsky e Henri Matisse. Ainda se pode ver sobre o Grande Canal o Fondaco dei Turchi que servia de entreposto onde os comerciantes muçulmanos descarregavam as suas mercadorias e que constituiu hoje o Museu de História Natural da cidade.
Санта-Кроче (район)

Санта-Кроче (итал. Santa Croce «Святой Крест») — один из шести исторических районов Венеции. Расположен в центре, между районами Сан-Поло и Каннареджо. В западной части района находится большая парковка для тех, кто приехал в Венецию на личном автомобиле или автобусе. Парковка располагается на Piazzale Roma. Из достопримечательностей можно выделить церкви Сан-Джакомо-даль-Орио (итал. Chiesa di San Giacomo dall'Orio), Сан-Никола-да-Толентино, Сан-Стае, Сан-Симеоне Гранде и Сан-Симеоне Пикколо. Санта-Кроче мало посещается туристами, в основном, в районе Гранд-канала, на котором располагаются дворец Фондако деи Турки, где в настоящее время находится Государственный музей естественной истории (итал. Museo civico di storia naturale), а также дворец Ка' Пезаро с Музеем восточного искусства (итал. Museo d'arte orientale) и Международной галереей современного искусства (итал. Galleria internazionale d'arte moderna).
Санта-Кроче

Санта-Кроче (італ. Santa Croce) — один з шести історичних районів (сест'єре) Венеції. Розташований в центрі, між районами Сан-Поло і Каннареджо. Назва району переводиться як «Святий хрест». У західній частині району знаходиться велика парковка для тих, хто приїхав до Венеції на особистому автомобілі або автобусі. Парковка розташовується на Piazzale Roma. Санта-Кроче мало відвідується туристами, в основному, в районі Гранд-каналу. З визначних пам'яток можна виділити церкви Сан-Джакомо делл'Оріо, Сан-Ніколо да Толентіні, Сан-Ста, дві церкви Сан-Сімеоне Гранде і Сан-Сімеоне-Пікколо. На Гранд-каналі розташовуються палац Фондако деі Туркі, в якому в наш час[коли?] знаходиться Державний музей природної історії, і палац Ка' Пезаро з Музеєм східного мистецтва і Міжнародною галереєю сучасного мистецтва. Примітки
Сан Поло

Сан Поло (на венециански: San Poło) е един от шестте административни района на Венеция, известни като сестиери. Разположен в сърцето на историческия център на града, той е един от най-малките, но и един от най-старите венециански квартали, възникнал още през 1097 г. около оживен пазар. Названието си получава по името на църквата „Сан Поло“, разположена в центъра и включваща квартала Риалто. В западната част на Сан Поло се намират няколко известни църкви, докато в източната са дворците и по-малките жилищни сгради. Забележителностите в района са мостът Риалто, най-старата църква на Венеция – „Сан Джакомо ди Риалто“, църквите „Сан Поло“, „Санта Мария Глориоса дей Фрари“ и „Сан Роко“, дворецът „Палацо Бернардо“. Източници
San Polo

San Polo és el més petit dels sis sestieri de Venècia (Itàlia), amb una extensió de 35 hectàrees al llarg del Gran Canal. És una de les parts més antigues de la ciutat, havent-se establert abans del segle ix, quan ell i San Marco formaven part de les Illes Realtinas. El sestiere rep el seu nom de l'Església de San Polo. El districte ha estat el lloc on s'assenti el principal mercat de Venècia des del 1097, i connectat amb la ribera dreta de la ciutat pel pont de Rialto des del segle xiii. La part occidental del barri és coneguda actualment per les seves esglésies, mentre que l'oriental, a vegades dita simplement el Rialto, és conegut pels seus palaus i petites cases. Entre els atractius de San Polo es troben el pont de Rialto, l'església de San Giacomo di Rialto (segons la llegenda, la més antiga de la ciutat), el Camp San Polo, la Casa de Goldoni, la basílica de Santa María Gloriosa dei Frari, l'església de San Roque i la Scuola Grande di San Rocco.
San Polo (Venedig)

San Polo (venetiansk: Skabelon:Lang-vec) er den mindste af de seks sestieri (distrikter) i Venedig, Norditalien, der dækker 86 hektar langs Canal Grande. Det er en af de ældste dele af byen, der er blevet bosat før det 9. århundrede, da det og San Marco dannede en del af Realtine-øerne. Sestieren er navngivet efter San Polo-kirken. Oversigt Området har været beliggenhed for Venedigs hovedmarked siden 1097 og forbundet med den østlige del af Grande Canal med Rialto-broen siden det 13. århundrede. Den vestlige del af distriktet er nu kendt for sine kirker, mens den østlige del (nogle gange blot kaldet Rialto) er kendt for sine paladser og mindre huse. Seværdigheder i San Polo omfatter Rialtobroen, San Giacomo di Rialto Kirke (ifølge legende den ældste i byen), Campo San Polo med San Polo Kirke, Casa di Goldoni, Santa Maria Gloriosa dei Frari kirke, San Rocco Kirke og Scuola Grande di San Rocco. Referencer
San Polo

San Polo ist einer der sechs Stadtteile (Sestiere) des historischen Zentrums von Venedig. Er liegt rechts des Canal Grande in der durch diesen gebildeten großen Schleife. Seinen Namen leitet das Sestiere (Sechstel) von der Kirche San Polo ab, benannt nach dem hl. Paulus. Dieser Kirche war ehemals eine eigene Pfarrei zugeordnet; heute gehört sie zur Gemeinde Santa Maria Gloriosa dei Frari, auch als Frari-Kirche bekannt. Das Sestiere hatte im Jahr 1171 acht Contrade (Kirchengemeinden); bis 1586 stieg die Zahl auf neun. San Polo zählt 4039 Einwohner (Stand 31. Dezember 2024), die sich auf die Pfarreien San Silvestro (mit San Giacometto), San Cassiano (mit Santa Maria Mater Domini) und Santa Maria Gloriosa dei Frari (mit San Polo und San Rocco) verteilten. Inseln Die Bevölkerung verteilt sich wie folgt auf die sieben Einzelinseln: Sehenswürdigkeiten Das Sestiere ist mit rund 34 Hektar das kleinste der Stadt, birgt in seinen Grenzen jedoch den ältesten Teil Venedigs und den zweitgrößten Platz, den Campo San Polo. Herzstück ist der Rialto mit dem Mercato di Rialto, dem Markt der Stadt. Der Name ist von rivo alto (dt. hohes Ufer) abgeleitet und umfasste zu Beginn der Stadtentwicklung eine Gruppe von Inselchen, die Isole Rialtine, die ihr Zentrum um den Rio Businiaco bildeten. In diesem Teil der Stadt befand sich im 9. Jahrhundert auch der erste Regierungssitz, der von Metamaucum hierher verlegt worden war. Von den ursprünglichen Bauten ist nach der Brandnacht vom 10. Januar 1514, ausgenommen die Kirche San Giacometto, kaum etwas übrig geblieben. Siehe auch Republik Venedig Wirtschaftsgeschichte der Republik Venedig Brücken in Venedig Wasserwege in Venedig Literatur Gabriele Matino, Dorit Raines (Hrsg.): La chiesa e la parrocchia di San Polo. Spazio religioso e spazio pubblico, Viella, Rom 2020. Jean-François Chauvard: Pour une histoire dynamique de la propriété vénitienne. L’exemple de la paroisse de San Polo (XVIIe-XVIIIe siècles), in: Mélanges de l'Ecole française de Rome. Italie et Méditerranée 111,1, 1999, S. 7–72. Joseph Wheeler: The Sestiere of San Polo. A Cross Section of Venetian Society in the Second Half of the Fifteenth Century, thesis, Warwick University, 1995. Weblinks la Téra, La Terra zoé i sestieri e le contrade, VeneziaMuseo (Sestiere San Polo) Einzelnachweise
San Polo

San Polo (Venetian: San Poło) is the smallest and most central of the six sestieri of Venice, northern Italy, covering 86 acres (35 hectares) along the Grand Canal. It is one of the oldest parts of the city, having been settled before the ninth century, when it and San Marco formed part of the Realtine Islands. The sestiere is named for the Church of San Polo. The district has been the site of Venice's main market since 1097, and connected to the eastern bank of the Grande Canal by the Rialto bridge since the thirteenth century. The western part of the quarter is now known for its churches, while the eastern part, sometimes just called the Rialto, is known for its palaces and smaller houses. Attractions in San Polo include the Rialto Bridge, the Church of San Giacomo di Rialto (according to legend the oldest in the city), the Campo San Polo with the Church of San Polo, the House of Goldoni, the Church of Santa Maria Gloriosa dei Frari, the Church of San Rocco and the Scuola Grande di San Rocco. References
San Polo (Venecia)

San Polo es el más pequeños de los seis sestieri de Venecia (Italia), con una extensión de 35 hectáreas a lo largo del Gran Canal. Es una de las zonas más antiguas de la ciudad, anterior al siglo IX cuando, junto con San Marco formaban parte de las islas Realtinas. El sestiere recibe su nombre de la iglesia de San Polo. El barrio de San Polo es el lugar donde se asentó el principal mercado de Venecia desde 1097, conectando con la ribera derecha de la ciudad por el puente de Rialto desde el siglo XIII. La parte occidental del barrio es conocida por sus iglesias, mientras que la oriental, a veces llamada simplemente el Rialto, es conocida por sus palacios y pequeñas casas. Entre los atractivos de San Polo se encuentran el puente de Rialto, la iglesia de San Giacomo de Rialto, el Campo San Polo, la casa de Goldoni, la basílica de Santa María Gloriosa dei Frari, la iglesia de San Roque y la Escuela Grande de San Roque. Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre San Polo.
San Polo

San Polo je jedan od šest povijesnih sestiera u Veneciji. Zemljopisne karakteristike San Polo nalazi se u središtu Venecije duž kanala Grande i najmanji je po veličini sestiere u Veneciji, od 35 hektara. i 8.000 stanovnika (2007.). Povijest San Polo jedan je od najstarijih dijelova grada, koji se počeo obllikovati već prije 9. stoljeća, zajedno s prvim dijelovima San Marco oko Rialta. Ime je dobio po trgu Campo San Polo i istoimenoj crkvi koja se nalazi u njemu, to je najveći venecijanski trg nakon Trga svetog Marka. U San Polu se nalazi najveća venecijanska tržnica već od 1097., tako da je tu izgrađen prvi pontonski most preko kanala Grande već 1181., a današnji zidani Ponte di Rialto u 16. stoljeću. Zapadni dio ovog sestiera poznat je po crkvama, a istočni, koga često zovu Rialto, poznat je po svojim palačama. Znamenitosti San Pola Najveća atrakcija ovog sestiera je Ponte di Rialto, od ostalih znamenitosti valja spomenuti crkve; San Giacomo di Rialto (koja je po legendi najstarija venecijanska crkva iz 5. stoljeća), Santa Maria Gloriosa dei Frari, bratovšine San Rocco i San Giovanni Evangelista i Campo San Polo. Izvori Vanjske poveznice Il sestiere San Polo[neaktivna poveznica]