Вила Ла Ротонда

Ла Ротонда е вила близо до Виченца в Северна Италия. Всъщност, истинското наименование на вилата е: Вила Алмерико Капра Валмарана (на италиански: Villa Almerico Capra Valmarana; или накратко Вила Капра (Villa Capra)), но поради заоблената си форма в тип ротонда е известна под името Ла Ротонда или Вила Ротонда. Тя е проектирана от италианския архитект на Ренесанса – Андреа Паладио. Вилата е планирана и построена около 1567 – 1571 г.. Строежът е поръчан от епископ Паоло Алмерико, висш служител на папа Пий IV. Вилата е включена в списъка на ЮНЕСКО като световно културно наследство през 1994 г. заедно със стария град на Виченца и други паладийски вили. 45.531464, 11.559961 Местоположение и околна среда Вилата е разположена на хълм в югоизточната покрайнина на гр. Виченца. Оттук има прекрасна гледка към венецианския ландшафт във всички четирите посоки. Диагоналите и ъглите на вилата са подравнени с четирите посоки на света, като ъгълът отляво на входа сочи на север. Функция По време на Ренесанса се преоткрива красотата на ландшафта и „простия живот“ на село като допълнение към градския живот. Вилата не е била замислена като селскостопанска сграда или чисто жилищна сграда. Тя е била място за разсейване, отпочиване и духовно извисяване, особено през летните месеци. Всички стопански помещения (винарска изба, кухня и др.) са се намирали в подземния етаж, а белетажът (piano nobile) – т. е. най-красивия и представително обзаведен етаж – бил оставен за ползване като „къща за отдих“. Може да се предположи, че тук са се провеждали фестивали и културни събития от всякакъв вид. Много по-важно от практическото използване на къщата вероятно е създаването на идеална сграда, чиято естетика се стреми да съответства на древните модели. Аристократичният род Капра купува вилата през 1591 г., а семейство Валмарана през 1911 г., която я отваря за обществеността през 1986 г. Днес Вила Ротонда е музей. Архитектура Паладио е изучавал задълбочено древноримската архитектура. Неговите скици на храмовете Ромул и Веста, но също така и на Пантеона, със сигурност са били ярки образци за неговия дизайн на вилата. Ротондата с поставен въз нея купол като центрично помещение сочи за заимстване от римските кръгли храмове като Пантеона. Планът на пода се базира на основните форми – квадрат и кръг – и има формата на гръцки кръст. Кубовидната постройка е облицована от четирите страни с една и съща отворена фасада: класически портик, съставен от шест йонийски колони, увенчани с триъгълен фронтон. Широко стълбище води от парка до белетажа. Оттам се стига до Sala centrale – централната куполна зала. Нейният помпозен декор с щукатура и стенописи от 1590-те години не отговаря на намеренията на Паладио. Вилата е разделена на три етажа: подземен етаж със стопански помещения, белетаж с представителни помещения, и над него мецанин, на който са разположени ежедневните жилищни помещения, който вероятно е добавен към скицата на сградата по желание на поръчителя и е завършен едва под Винченцо Скамоци. Статуите в стълбищата са от Лоренцо Рубини (преди 1570 г.), статуите върху портика и покривите от Джамбатиста Албанезе (1599 – 1606 г.). В градинска ниша е скулптурната група от Оразио Мариналис „Херкулес с козата Амалтея“, намекваща за името на поръчителя на сградата – Капра (на български: коза). Препратки в по-нататъшната архитектурна история Вила Рока Пизана в Лониго (Италия), от Виченцо Скамоци, 1576 г. Замъкът Мереуърт край Мереуърт (Англия, графство Кент), от Колен Кембъл, от 1723 г. Чизик хаус в Лондон (Англия), от Ричард Бойл, 1720 – 30 г. Имението Монтичело близо до Шарлотсвил (САЩ, Вирджиния), от Томас Джеферсън, от 1768 г. Ротонда де ла Вилет в Париж (Франция), от Клод-Никола Леду, 1786 – 88 г. Гробищен параклис на връх Вюртемберг в Щутгарт (Германия), от Джовани Салучи, 1820 – 24 г. Ловен дворец Плате близо до Висбаден (Германия), от Фридрих Лудвиг Шрумпф, 1823 – 1826 г. Вила Роза в Дрезден (Германия), от Готфрид Земпер, 1839 г. Салон на изкуствата в Хамбург (Германия), от Освалд Матиас Унгерс, 1993 – 97 г. Външни препратки Музейна вила „La Rotonda“ Архив на оригинала от 2014-03-10 в Wayback Machine. (на английски и италиански език) Снимки на интериора Архив на оригинала от 2016-03-04 в Wayback Machine. Записка в Списъка на световното културно и природно наследство на ЮНЕСКО (тук на английски и френски език) Източници