Bazilika sv. Frančiška, Ravena

Bazilika sv. Frančiška je pomembna cerkev v Raveni. Zgodovina Prvič jo je leta 450 zgradil ravenski škof Neo in jo posvetil sv. Petru in sv. Pavlu. Kasneje je bila znana tudi kot cerkev apostolov (Chiesa degli Apostoli). V drugi polovici 9. stoletja in v 10. stoletju so prejšnjo cerkev porušili, da bi zgradili večjo in visok zvonik, ki sta se ohranila. Nova cerkev je bila posvečena sv. Petru in poimenovana San Pietro Maggiore. Stenski mozaiki, ki prikazujejo svetnika Petra in Pavla, od takrat manjkajo. Bazilika je dobila svoje sedanje ime leta 1261, ko jo je nadškof Fontana podaril frančiškanskemu redu. Med letoma 1500 in 1700 je bila cerkev večkrat obnovljena, dodani pa so bili baročni oltarji in okraski. Najhujše spremembe z umetnostnozgodovinskega vidika so se zgodile v 18. stoletju, ko so bili prvotni kapiteli stebrov izklesani in prekriti z barvnim štukom. Sedanji pokrovi kapitelov so izdelani iz alabastrnega ometa. Najpomembnejša obnova je bila tista pod Pietrom Zumaglinijem leta 1793. Raveno so kmalu zatem zasedli Francozi, leta 1810 pa je bil samostan ukinjen, oblasti so zasegle njegove stavbe, cerkev pa je ostala odprta kot župnijska cerkev, kar je še danes. Med letoma 1918 in 1921 so v pripravah na 600. obletnico Dantejeve smrti cerkev temeljito obnovili, odstranili vse baročne dodatke in ji vrnili nekaj podobnega prvotnemu slogu. Ob obletnici je bil razpisan natečaj za novo notranjost cerkve, ki je temeljila na Dantejevem najbolj znanem delu, Božanski komediji. Adolfo De Carolis je zmagal na natečaju, vendar je njegova nenadna smrt preprečila uresničitev njegovega načrta. Kripta je bila obnovljena med letoma 1926 in 1970, leta 1949 pa so frančiškani ponovno prevzeli cerkev. Namesto starih samostanskih poslopij so se preselili v stavbo nasproti cerkve in jo še naprej upravljali kot župnijsko cerkev. Obok prvotne cerkvene stavbe, katerega mozaična tla so zdaj potopljena v podtalnico, so odkrili več kot 3,5 metra pod prezbiterijem in se zdaj uporablja kot akvarij. Grobnica škofa Neona je bila odkrita pod tlemi prezbiterija. Med izkopavanji leta 1879 so odkrili stari prezbiterij z originalnimi mozaičnimi tlemi, katerega raven je bila več kot 3,5 metra pod gladino podtalnice. Tako kot vse druge starodavne stavbe v Raveni se je tudi prvotna cerkvena stavba skozi stoletja posedla v relativno mehko podtalje. Izpostavljen obok prezbiterija, ki ga podpirajo stebri in kjer je podtalnica, je mogoče s pritiskom na gumb osvetliti od znotraj in si ga nato ogledati od zunaj skozi odprtine v steni. Med izkopavanji so odkrili marmorni sarkofag in dragocen starodavni zlati nakit. Zlati nakit, ki je bil nato razstavljen v Narodnem muzeju v Raveni, je bil od tam ukraden skupaj z zlatom okrašenim tako imenovanim Teoderikovim oklepom, ki so ga našli med izkopavanji v bližini Teoderikove grobnice in je od takrat pogrešan. Leta 2018 je bil v stranski oltar postavljen kip kanoniziranega frančiškanskega brata Maksimilijana Kolbeja (ki je umrl v Auschwitzu leta 1941) v naravni velikosti, presenetljivo realističen. Dantejev grob Pogrebna slovesnost Danteja Alighierija je bila v cerkvi leta 1321, njegovi posmrtni ostanki pa še vedno počivajo ob cerkvi v Dantejevi grobnici. Sklici Zunanje povezave