NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Oriolo (Kalabrien)

Oriolo ist eine italienische Gemeinde in der Provinz Cosenza in der Region Kalabrien mit 1793 Einwohnern (Stand 31. Dezember 2024) und liegt 126 km nördlich von Cosenza. Der Ort ist seit 2017 Mitglied der Vereinigung I borghi più belli d’Italia (Die schönsten Orte Italiens) Die Nachbargemeinden sind: Albidona, Alessandria del Carretto, Amendolara, Canna, Castroregio, Cersosimo (PZ), Montegiordano, Nocara, Roseto Capo Spulico und San Giorgio Lucano (MT). Weblinks Informationen bei comuni-italiani.it (italienisch) Einzelnachweise
Oriolo

Oriolo est une commune de la province de Cosenza, dans la région de Calabre, en Italie. Administration Hameaux Communes limitrophes Albidona, Alessandria del Carretto, Amendolara, Canna, Castroregio, Cersosimo, Montegiordano, Nocara, Roseto Capo Spulico, San Giorgio Lucano Notes et références Portail de la Calabre
Oriolo

Oriolo község (comune) Olaszország Calabria régiójában, Cosenza megyében. Fekvése A megye északkeleti részén fekszik. Határai: Albidona, Alessandria del Carretto, Amendolara, Canna, Castroregio, Cersosimo, Montegiordano, Nocara, Roseto Capo Spulico és San Giorgio Lucano. Története A település első említése a 12. századból származik. A 19. század elején, amikor a Nápolyi Királyságban felszámolták a feudalizmust Castroregio része lett, majd hamarosan elnyerte önállóságát. Népessége A népesség számának alakulása: Főbb látnivalói Castello Sanseverino Palazzo Santo Stefano San Giorgio Martire-templom Madonna della Virtù-templom Jegyzetek Források Rotter, Ekkehart (2009). Kalabrien, Basilikata. Dumont Reiseverlag, Ostfildern. ISBN 978-3770155415. Comuni-Italiani Italy World Club
Oriolo

Oriolo is een gemeente in de Italiaanse provincie Cosenza (regio Calabrië) en telt 2849 inwoners (31-12-2004). De oppervlakte bedraagt 83,5 km², de bevolkingsdichtheid is 35 inwoners per km². Demografie Oriolo telt ongeveer 1230 huishoudens. Het aantal inwoners daalde in de periode 1991-2001 met 7,7% volgens cijfers uit de tienjaarlijkse volkstellingen van ISTAT. Geografie Oriolo grenst aan de volgende gemeenten: Albidona, Alessandria del Carretto, Amendolara, Canna, Castroregio, Cersosimo (PZ), Montegiordano, Nocara, Roseto Capo Spulico, San Giorgio Lucano (MT).
Oriolo

Oriolo é uma comuna italiana da região da Calábria, província de Cosenza, com cerca de 2.885 habitantes. Estende-se por uma área de 83 km², tendo uma densidade populacional de 35 hab/km². Faz fronteira com Albidona, Alessandria del Carretto, Amendolara, Canna, Castroregio, Cersosimo (PZ), Montegiordano, Nocara, Roseto Capo Spulico, San Giorgio Lucano (MT). Demografia Referências
Ориоло

Ориоло (итал. Oriolo) — коммуна в Италии, располагается в регионе Калабрия, подчиняется административному центру Козенца. Население составляет 2885 человек, плотность населения составляет 35 чел./км². Занимает площадь 83 км². Почтовый индекс — 87073. Телефонный код — 0981. Покровителем коммуны почитается святой Георгий, празднование 23 апреля. Ссылки Официальный сайт населённого пункта (итал.)
Ориоло (Козенца)

Ориоло (итал. Oriolo) је насеље у Италији у округу Козенца, региону Калабрија. Према процени из 2011. у насељу је живело 2192 становника. Насеље се налази на надморској висини од 445 м. Становништво Према резултатима пописа становништва 2011. у општини је живело 2.386 становника. Партнерски градови Costigliole Saluzzo Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе Званични веб-сајт „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Оріоло

Оріоло (італ. Oriolo) — муніципалітет в Італії, у регіоні Калабрія, провінція Козенца. Оріоло розташоване на відстані близько 400 км на південний схід від Рима, 130 км на північ від Катандзаро, 85 км на північ від Козенци. Населення — 2270 осіб (2014). Щорічний фестиваль відбувається 23 квітня. Покровитель — святий Юрій. Демографія Населення за роками: Станом на 1 січня 2023 року в муніципалітеті офіційно проживали 32 іноземці з 6 країн, серед них 25 громадян країн Євросоюзу. Сусідні муніципалітети Альбідона Алессандрія-дель-Карретто Амендолара Канна Кастрореджо Черсозімо Монтеджордано Нокара Розето-Капо-Спуліко Сан-Джорджо-Лукано Див. також Список муніципалітетів провінції Козенца Примітки
Шидо

Шидо (итал. Scido) је насеље у Италији у округу Ређо ди Калабрија, региону Калабрија. Према процени из 2011. у насељу је живело 927 становника. Насеље се налази на надморској висини од 455 м. Становништво Према резултатима пописа становништва 2011. у општини је живело 976 становника. Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе Званични веб-сајт „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Торе Руфа (Вибо Валенција)

Торе Руфа је насеље у Италији у округу Вибо Валенција, региону Калабрија. Према процени из 2011. у насељу је живело 47 становника. Насеље се налази на надморској висини од 33 м. Партнерски градови Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Индустријска област (Беневенто)

Индустријска област је насеље у Италији у округу Беневенто, региону Кампанија. Према процени из 2011. у насељу је живело 22 становника. Насеље се налази на надморској висини од 403 м. Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе Медији везани за Индустријска област на Викимедијиној остави „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Pagliara (San Nicola Manfredi)

Pagliara è una frazione di 350 abitanti del comune beneventano di San Nicola Manfredi, di cui costituisce un'exclave, in Campania. Geografia fisica Territorio Pagliara è un'exclave amministrativa situata a 365 metri sul livello del mare, sul versante settentrionale dell'alto colle che guarda la valle del Sabato e che sovrasta l'antico territorio pontificio di Benevento sito a San Nicola Manfredi, comune della provincia il quale, oltre Pagliara, racchiude le frazioni di Monterocchetta, Santa Maria a Toro, Santa Maria Ingrisone e Toccanisi, borghi le cui parrocchie sono dipendenti dall'arcidiocesi di Benevento. Storia Sebbene l'origine di Pagliara sia sepolta nel passato, ne è accertata l'esistenza nel 956 da certificazioni di tipo ecclesiastico che attestano la donazione, tra le chiese del monastero di San Modesto, dell'ecclesiam San Damiani de loco Palearie. Qualche etimologo del tempo di Fra Arcangelo da Montesarchio, ha ipotizzato che Palearie potesse far riferimento a Pallade e, dunque, che il casale di Pagliara fosse sorto da qualche tempio in onore di Pallade. Inoltre, da una registrazione risalente al 1320 del cedolario del tempo, tra i casali di Montefusco compare il nome del casale Palearie, sotto la casata di Francesco Pandone di Capua tassato di once 3 e tarì 15. Dalla sfilza di nomi originari di Pagliara rinvenuti nel Necrologio di Santo Spirito di Benevento, si può affermare che fosse, dopo Montefusco, uno dei luoghi abitati più grandi. Nel 1415 è verificato tra i beni di Filippo Caracciolo e, nel 1507, in suffeudo della stessa famiglia con signore Bartolomeo Caracciolo. Le famiglie, in origine quaranta, nel 1532 ventisei, nel 1648 trentotto, vennero decimate nel 1656 a causa della peste. Nell'arco del 1600 e 1700, molte famiglie esercitarono il proprio dominio su Pagliara: Caracciolo, Geronimo de Lagni, Giovan Francesco de Francesco; nel 1651, Francesco Antonio de Francesco di Vitulano vendette la baronia di Pagliara a Carlo Venato conte di Santa Maria in Crisone, passò in casa Dentice per il matrimonio di Luisa Venato con Fabrizio Dentice che la vendettero il 17 settembre 1689 a Luigi Nauclerio, declaratario di un Pietro Paolo Alfieri di Benevento. Pagliara rimase lungamente sotto la famiglia Alfieri, ultimo fu Marzio Alfieri che trasmise il titolo baronale al nipote Antonio Sabariano. Nel 1811 Pagliara contava 316 abitanti. Monumenti e luoghi d'interesse Architetture religiose Chiesa di san Nicola vescovo Note Voci correlate San Nicola Manfredi Valle del Sabato Collegamenti esterni Scheda descrittiva o storia del Comune di San Nicola Manfredi dalla Guida ai Comuni d'Italia di www.metropolis.it, su guidacomuni.it. URL consultato il 14 settembre 2016.
Паљијара (Беневенто)

Паљијара је насеље у Италији у округу Беневенто, региону Кампанија. Према процени из 2011. у насељу је живело 350 становника. Насеље се налази на надморској висини од 359 м. Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Stazione di Solopaca

Stazione di Solopaca vasútállomás Olaszországban, Solopaca településen. Vasútvonalak Az állomást az alábbi vasútvonalak érintik: Nápoly–Foggia-vasútvonal Kapcsolódó állomások A vasútállomáshoz az alábbi állomások vannak a legközelebb: Stazione di Telese-Cerreto Stazione di San Lorenzo Maggiore Kapcsolódó szócikkek Campania vasútállomásainak listája További információk Források
Stazione di Solopaca

La stazione di Solopaca è una stazione ferroviaria a servizio del comune di Solopaca. La stazione è ubicata sulla linea Caserta-Foggia. Strutture e impianti La stazione presenta 3 binari, il primo di corretto tracciato, il secondo deviato, mentre il terzo è tronco e raccordato solo in direzione Benevento, senza banchina. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su stazione di Solopaca Collegamenti esterni Storia e immagini della stazione di Solopaca, su stazionidelmondo.it. URL consultato il 6 novembre 2014 (archiviato dall'url originale il 6 novembre 2014).
Стационе ди Солопака (Беневенто)

Стационе ди Солопака је насеље у Италији у округу Беневенто, региону Кампанија. Према процени из 2011. у насељу је живело 52 становника. Насеље се налази на надморској висини од 58 м. Партнерски градови Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Гарофали (Казерта)

Гарофали је насеље у Италији у округу Казерта, региону Кампанија. Према процени из 2011. у насељу је живело 308 становника. Насеље се налази на надморској висини од 583 м. Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе Медији везани за Гарофали на Викимедијиној остави „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Индустријска зона Марчанизе Норд (Казерта)

Индустријска зона Марчанизе Норд је насеље у Италији у округу Казерта, региону Кампанија. Према процени из 2011. у насељу је живело 27 становника. Насеље се налази на надморској висини од 26 м. Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе Медији везани за Индустријска зона Марчанизе Норд на Викимедијиној остави „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Индустријска зона Марчанизе Суд (Казерта)

Индустријска зона Марчанизе Суд је насеље у Италији у округу Казерта, региону Кампанија. Према процени из 2011. у насељу је живело 25 становника. Насеље се налази на надморској висини од 23 м. Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе Медији везани за Индустријска зона Марчанизе Суд на Викимедијиној остави „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Ка Рока (Болоња)

Ка Рока је насеље у Италији у округу Болоња, региону Емилија-Ромања. Према процени из 2011. у насељу је живело 134 становника. Насеље се налази на надморској висини од 211 м. Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе Медији везани за Ка Рока на Викимедијиној остави „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Пелицара (Болоња)

Пелицара (итал. Pellizzara) је насеље у Италији у округу Болоња, региону Емилија-Ромања. Према процени из 2011. у насељу је живело 207 становника. Насеље се налази на надморској висини од 196 м. Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе Медији везани за Пелицара на Викимедијиној остави „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Пикио (Болоња)

Пикио (итал. Picchio) је насеље у Италији у округу Болоња, региону Емилија-Ромања. Према процени из 2011. у насељу је живело 157 становника. Насеље се налази на надморској висини од 177 м. Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе Медији везани за Пикио на Викимедијиној остави „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Пицано (Болоња)

Пицано (итал. Pizzano) је насеље у Италији у округу Болоња, региону Емилија-Ромања. Према процени из 2011. у насељу је живело 2170 становника. Насеље се налази на надморској висини од 183 м. Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Сан Клементе (Болоња)

Сан Клементе (итал. San Clemente) је насеље у Италији у округу Болоња, региону Емилија-Ромања. Према процени из 2011. у насељу је живело 66 становника. Насеље се налази на надморској висини од 177 м. Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Индустријска зона ди Стјатико (Болоња)

Индустријска зона ди Стјатико (итал. Zona Industriale di Stiatico) је насеље у Италији у округу Болоња, региону Емилија-Ромања. Према процени из 2011. у насељу је живело 70 становника. Насеље се налази на надморској висини од 23 м. Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе Медији везани за Индустријска зона ди Стјатико на Викимедијиној остави „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Индустријска зона Квадерна (Болоња)

Индустријска зона Квадерна (итал. Zona Industriale Quaderna) је насеље у Италији у округу Болоња, региону Емилија-Ромања. Према процени из 2011. у насељу је живело 59 становника. Насеље се налази на надморској висини од 46 м. Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе Медији везани за Индустријска зона Квадерна на Викимедијиној остави „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Девиљија (Кунео)

Девиљија је насеље у Италији у округу Кунео, региону Пијемонт. Према процени из 2011. у насељу је живело 6 становника. Насеље се налази на надморској висини од 781 м. Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Драгонијере (Кунео)

Драгонијере је насеље у Италији у округу Кунео, региону Пијемонт. Према процени из 2011. у насељу је живело 26 становника. Насеље се налази на надморској висини од 1313 м. Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Гаравања (Кунео)

Гаравања је насеље у Италији у округу Кунео, региону Пијемонт. Према процени из 2011. у насељу је живело 47 становника. Насеље се налази на надморској висини од 701 м. Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Сант'Антонио (Ферара)

Сант'Антонио је насеље у Италији у округу Ферара, региону Емилија-Ромања. Према процени из 2011. у насељу је живело 5 становника. Насеље се налази на надморској висини од -1 м. Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе Медији везани за Сант'Антонио на Викимедијиној остави „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Монтемарино (Кунео)

Монтемарино је насеље у Италији у округу Кунео, региону Пијемонт. Према процени из 2011. у насељу је живело 28 становника. Насеље се налази на надморској висини од 626 м. Партнерски градови Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Прадебони (Кунео)

Прадебони је насеље у Италији у округу Кунео, региону Пијемонт. Према процени из 2011. у насељу је живело 32 становника. Насеље се налази на надморској висини од 872 м. Партнерски градови Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Ривалта (Кунео)

Ривалта је насеље у Италији у округу Кунео, региону Пијемонт. Према процени из 2011. у насељу је живело 82 становника. Насеље се налази на надморској висини од 308 м. Партнерски градови Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Роапијана (Кунео)

Роапијана је насеље у Италији у округу Кунео, региону Пијемонт. Према процени из 2011. у насељу је живело 245 становника. Насеље се налази на надморској висини од 527 м. Партнерски градови Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
San Martino di Mugnano

San Martino di Mugnano è una frazione del comune italiano di Modena, nell'omonima provincia, in Emilia-Romagna. Il centro abitato appartiene all'ex circoscrizione 3, conta 26 abitanti ed è situato a 7 km a sud del centro di Modena. Storia Sia ha notizie del territorio di "Mugnanum" sin dall'anno 891 dove, come si legge in alcuni documenti conservati nell'Archivio Nonantolano. Nell'epoca altomedievale si riconosce il possesso di diversi beni a Mugnano da parte del Marchese Bonifazio IV di Toscana, padre della celebre Contessa Matilde di Canossa e più importante fra i signori feudali italiani del tempo. I documenti riportano la concessione del territorio di Mugnano da parte del Marchese Bonifazio in permuta al Vescovo di Modena, nell'anno 1033. Un ulteriore pergamena, conservata nell'Archivio Capitolare di Modena, datata 2 gennaio 1186, sancisce il passaggio di diversi terreni dall'allora Vescovo Ardicione a "Pietrino, figlio di Adamino". Il testimone del passaggio è Guido, Arciprete di San Martino di Mugnano. Gli abitanti di Mugnano sono citati nella famosissima opera del Tassoni "La secchi rapita", dove si racconta che fra i combattenti modenesi vi fosse un manipolo di coraggiosi uomini di Mugnano: Origine del nome Nella suo opera di toponomastica sull'origine dei nomi della provincia modenese, il professor Franco Violi ritiene di riscontrare in "Mugnus" un nome o cognome di epoca romana. Monumenti e luoghi d'interesse Chiesa di San Martino di Mugnano Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su San Martino di Mugnano
Сан Мартино ди Муњано

Сан Мартино ди Муњано је насеље у Италији у округу Модена, региону Емилија-Ромања. Према процени из 2011. у насељу је живело 29 становника. Насеље се налази на надморској висини од 55 м. Партнерски градови Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Фоса (Модена)

Фоса (итал. Fossa) је насеље у Италији у округу Модена, региону Емилија-Ромања. Према процени из 2011. у насељу је живело 1344 становника. Насеље се налази на надморској висини од 17 м. Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе
Тето Пјано (Кунео)

Тето Пјано је насеље у Италији у округу Кунео, региону Пијемонт. Према процени из 2011. у насељу је живело 62 становника. Насеље се налази на надморској висини од 677 м. Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Алцо (Новара)

Алцо је насеље у Италији у округу Новара, региону Пијемонт. Према процени из 2011. у насељу је живело 473 становника. Насеље се налази на надморској висини од 379 м. Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе Медији везани за Алцо на Викимедијиној остави „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Албераса (Торино)

Албераса (итал. Alberassa) је насеље у Италији у округу Торино, региону Пијемонт. Према процени из 2011. у насељу је живело 18 становника. Насеље се налази на надморској висини од 240 м. Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе Медији везани за Албераса на Викимедијиној остави „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Кјеза ди Мадреголо (Парма)

Кјеза ди Мадреголо је насеље у Италији у округу Парма, региону Емилија-Ромања. Према процени из 2011. у насељу је живело 9 становника. Насеље се налази на надморској висини од 73 м. Партнерски градови Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Маротера (Торино)

Маротера је насеље у Италији у округу Торино, региону Пијемонт. Према процени из 2011. у насељу је живело 13 становника. Насеље се налази на надморској висини од 744 м. Партнерски градови Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Сан Габријеле (Пјаченца)

Сан Габријеле је насеље у Италији у округу Пјаченца, региону Емилија-Ромања. Према процени из 2011. у насељу је живело 35 становника. Насеље се налази на надморској висини од 279 м. Партнерски градови Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Монталето-индустријска зона (Равена)

Монталето-индустријска зона је насеље у Италији у округу Равена, региону Емилија-Ромања. Према процени из 2011. у насељу је живело 31 становника. Насеље се налази на надморској висини од 2 м. Партнерски градови Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Traversara (Bagnacavallo)

Traversara è una frazione del comune di Bagnacavallo, in provincia di Ravenna. Geografia Traversara è situata a margine dell'argine sinistro del fiume Lamone, 4,5 km ad est di Bagnacavallo. Storia La località risulta insediata almeno dall'epoca romana, come testimoniato dal rivenimento di monete imperiali. Fu uno dei castelli più antichi della Romagna, originariamente edificato nell'anno 495 da Teodoro Traversari, capostipite della potente famiglia ravennate dei Traversari. Nel 1281 Giovanni d'Appia assediò il castello di Traversara, ma fu respinto da Guglielmo Traversari con i suoi armati. Nel 1303, andando contro al divieto imposto dai Da Polenta e dal senato di Ravenna, Pietro Traversari portò nel suo castello un notevole quantitativo di grano e vettovaglie: per tale motivo, il senato ravennate decretò che il castello fosse raso al suolo, costringendo la famiglia Traversari a trasferirsi a Venezia e a Portico di Romagna, ove nel 1386 nacque l'umanista Ambrogio Traversari detto Ambrogio Camaldolese. Nel 1371 la comunità contava 54 famiglie nel territorio di Bagnacavallo e 11 famiglie in quello dei polentani. Monumenti e luoghi d'interesse La chiesa di Santa Maria Assunta risale al XIX secolo, edificata sulla precedente chiesa del XV secolo. Il campanile venne ricostruito nel 1927. La Torre di Traversara è una fortificazione del XIV secolo, già appartenuta ai conti Hercolani fino al XIX secolo, poi ceduta ai conti Vitelloni di Bagnacavallo che alla del fine secolo la vendettero a Leonardo Rambelli, Magistrato alle Acque di Venezia. La torre venne infine acquisita dal pittore Giuseppe Rambelli (1797-1849) e dai suoi discendenti. Note Voci correlate Traversari Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Traversara
Траверзара (Равена)

Траверзара је насеље у Италији у округу Равена, региону Емилија-Ромања. Према процени из 2011. у насељу је живело 486 становника. Насеље се налази на надморској висини од 4 м. Партнерски градови Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Индустријска област (Верчели)

Индустријска област је насеље у Италији у округу Верчели, региону Пијемонт. Према процени из 2011. у насељу је живело 36 становника. Насеље се налази на надморској висини од 125 м. Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе Медији везани за Индустријска област на Викимедијиној остави „Italian Railways”. „Italian National and Regional Parks”.
Терметрио (Бриндизи)

Терметрио (итал. Termetrio) је насеље у Италији у округу Бриндизи, региону Апулија. Према процени из 2011. у насељу је живело 23 становника. Насеље се налази на надморској висини од 308 м. Види још Покрајине Италије Италијани Референце Литература Спољашње везе