NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Shoresh

Shoresh (Hebrew: שורש, שֹׁרֶשׁ, lit. Root / source) is a moshav shitufi in central Israel. Located five kilometres from Sha'ar HaGai in the Jerusalem corridor, it falls under the jurisdiction of Mateh Yehuda Regional Council. In 2024 it had a population of 1,399. History On 15 April 1948, the Harel Brigade captured the Arab village of Saris overlooking the highway to Jerusalem. The strategic hilltop position had been used to fire on Jewish vehicles travelling on the road below. Later that year, a group of immigrants from Eastern Europe founded a kibbutz on the site, they called him 'Shoresh' after the biblical village of Soris, which was, according to the Septuagint translation of the Book of Joshua, located in the territory of the Tribe of Judah. The biblical name was preserved in the name of the nearby Arab village, Saris. Four years later, it became a moshav. Today Shoresh operates a hotel, conference center and banquet hall. In July 1995, a fire destroyed the moshav's poultry and orchard industries, damaged the hotel, and left over half the moshav members homeless. Notable residents Anastasia Gloushkov, Olympic synchronized swimmer Matan Vilnai Eli Avidar References
Szoresz

Szoresz (hebr. שורש) – moszaw położony w samorządzie regionu Matte Jehuda, w Dystrykcie Jerozolimy, w Izraelu. Leży w górach Judzkich w odległości około 8 km na zachód od Jerozolimy, w otoczeniu moszawów Bet Me’ir, Newe Ilan, Sho'eva, Giwat Je’arim, Ramat Razi'el i Kesalon. Historia Pierwotnie była tu arabska wioska Saris, która leżała na strategicznym wzgórzu górującym nad drogą prowadzącą z równiny nadmorskiej do Jerozolimy. Podczas wojny domowej w Palestynie w 1948 Arabowie wykorzystywali to miejsce i ostrzeliwali żydowskie pojazdy usiłujące przebić się do okrążonej żydowskiej dzielnicy w Jerozolimie. W dniu 9 kwietnia 1948 mieszkańcy wioski uciekli, obawiając się masakry ze strony żydowskich oddziałów. 16 kwietnia członkowie żydowskiej organizacji militarnej Hagana zdobyli opuszczoną wioskę Saris. Aby uniemożliwić wykorzystanie wioski do stworzenia ufortyfikowanej pozycji obronnej, Żydzi wysadzili wszystkie domy. Współczesna osada została założona w 1948 przez żydowskich imigrantów z Europy Wschodniej. Początkowo przyjęto nazwę zniszczonej arabskiej wioski Saris. W 1952 wioska została przekształcona w moszaw i nazwana Shoresh. Gospodarka Gospodarka moszawu opiera się na sadownictwie i turystyce. Znajduje się tutaj winnica Tzora Vineyards. Dużą popularnością cieszy się tutejszy kompleks rekreacyjno-sportowy Shoresh Holiday Complex. Kompleks hoteli jest otoczony parkiem, w którym znajduje się basen kąpielowy, korty tenisowe oraz boisko do piłki nożnej. Komunikacja Przy moszawie przebiega droga nr 3955 , którą jadąc na zachód dojeżdża się do moszawu Bet Me’ir, natomiast jadąc na północny wschód dojeżdża się do moszawu Sho'eva i węzła drogowego z autostradą nr 1 (Tel Awiw–Jerozolima). Przypisy Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne moszawu Szoresz Google Maps Mapa moszawu Szoresz Amudanan
Giv'at Oz

Giv'at Oz (Hebrew: גִּבְעַת עֹז, lit. 'Hill of Strength') is a kibbutz in northern Israel. Located in the Jezreel Valley between Umm al-Fahm and Afula, it falls under the jurisdiction of Megiddo Regional Council. In 2024 it had a population of 470. The kibbutz lies north to Zalafa and Salem and Highway 66 runs near it. Etymology Giv'at Oz was named after the Battle of Mishmar HaEmek which occurred during the 1947–1948 Civil War in Mandatory Palestine. History The territory on which Giv'at Oz was built was transferred from Transjordan to Israel as part of the Israeli–Jordanian Armistice Agreement of 1949. In 1948 Holocaust survivors from Hungary, members of Hashomer Hatzair, established a gar'in named "Yas'ur". The members received training in Hungary and in some kibbutzim in Israel. On 20 September 1949, the gar'in members established the kibbutz near the Arab village of Zalafa. In its early years the kibbutz suffered from a lack of water, which was brought in tankers from Afula. In 1953 the water company Mekorot connected the kibbutz to a water system, allowing the agriculture sector to develop. In later years, Jewish immigrants from Brazil and members of various youth movements joined the kibbutz. In the kibbutz's first year, Jordanian forces stole a flock of five hundred sheep from the kibbutz after a brief fight. Most of the sheep were brought back thanks to the UN intervention. Until 1967 Giv'at Oz had the legal status of a border settlement, which gave it the right to have war reparations as it was built near the West Bank which was then controlled by Jordan. In the late 1950s Giv'at Oz established good relations with the nearby Arab villages Zalafa and Salem when a Kupat Holim health clinic was built in the kibbutz and also served the nearby villages. Later the kibbutz provided water and transportation services to the villages and social contact was built up between both communities as the Arab villagers started learning Hebrew. Towards the Six-Day War in 1967, trucks and tractors as well as many of the residents were conscripted to the army in May of that year. Youth from cities volunteered to help the kibbutzim that lay near the border in bringing the harvest and villagers from Zalafa and Salem also helped the kibbutz when many of its men were conscripted. In the first hours of the war, the Jordanian army shelled the kibbutz, which suffered from minor damage, as well as other kibbutzim near the Jordanian border. Israeli forces later passed through the kibbutz and entered the Jordanian-controlled West Bank to capture Jenin. Three Jordanian hunter jets attacked an Israeli convoy in the kibbutz; the workshop was damaged and an Israeli lieutenant was injured. The kibbutz remains cooperative and offers welfare services to the residents. Economy In the early 1980s, the "Aromor" fragrance factory was established in order to reduce the kibbutz's dependency on agriculture. By 2011 the factory provided 40% of the local budget. In 2014 it was sold to the American Company International Flavors & Fragrances. References Bibliography
Givat Oz

Givat Oz (גִּבְעַת עֹז) est un kibboutz créé en 1949 par des migrants hongrois. Histoire Localisé entre les communes de Umm al-Fahm et Afula, et construit sur l'ancien village de Khirbat Zalafa. Le village est créé en 1949 par des survivants de l'Holocauste de Hongrie, et rejoints plus tard par des immigrants du Brésil. Notes et références Liens externes Portail d’Israël
Mišmar Ajalon

Mišmar Ajalon (hebrejsky מִשְׁמַר אַיָּלוֹן, doslova „Stráž Ajalonu“, v oficiálním přepisu do angličtiny Mishmar Ayyalon, přepisováno též Mishmar Ayalon) je vesnice typu mošav v Izraeli, v Centrálním distriktu, v Oblastní radě Gezer. Geografie Leží v nadmořské výšce 138 metrů na pomezí hustě osídlené a zemědělsky intenzivně využívané pobřežní nížiny a regionu Šefela. Severovýchodně od vesnice protéká Nachal Ajalon. Obec se nachází 25 kilometrů od břehu Středozemního moře, cca 28 kilometrů jihovýchodně od centra Tel Avivu a cca 28 kilometrů severozápadně od historického jádra Jeruzalému. Mišmar Ajalon obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je etnicky převážně židovské. Mišmar Ajalon je na dopravní síť napojen pomocí lokální silnice číslo 424. Severně od mošavu probíhá dálnice číslo 1 spojující Tel Aviv a Jeruzalém. V 1. a 2. dekádě 21. století byla podél dálnice trasována i nová vysokorychlostní železniční trať Tel Aviv – Jeruzalém, která tu ovšem nemá stanici a na místní dopravní vztahy nemá vliv. Dějiny Mišmar Ajalon byl založen v roce 1949. Zakladateli vesnice byla skupina Židů z Československa. V červnu 1953 byl v mošavu vyhozen do povětří jeden dům při arabském útoku, který byl součástí širší vlny zostření napětí na tehdejším izraelsko-jordánském pomezí. Demografie Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Mišmar Ajalon Židé (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství). Jde o menší obec vesnického typu s dlouhodobě stagnující populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 499 lidí. Během roku 2014 populace stoupla o 3,7 %. Odkazy Reference Související články mošav Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Mišmar Ajalon na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální stránky Oblastní rady Gezer Archivováno 11. 6. 2008 na Wayback Machine.
Mishmar Ayalon

Mishmar Ayalon (Hebrew: מִשְׁמַר אַיָּלוֹן, lit. 'Ayalon Guard') is a moshav in central Israel. Located between Latrun and Ramla on the old Jerusalem-Tel Aviv road, it falls under the jurisdiction of Gezer Regional Council. In 2024 it had a population of 573. Etymology The moshav overlooks the Biblical valley of Ayalon (Joshua 10:12), after which it is named. History The moshav was founded in 1949 by a gar'in of Jewish Holocaust survivors from Czechoslovakia. The land had previously belonged to the depopulated Palestinian Arab village of Al-Qubab. The Lehi forest is located in the moshav. In 2005 a monument to Lehi fighters (the Stern Gang) was erected in the village. The moshav's main industry is agriculture, particularly focusing on fruit, vegetables and dairy farming known for their high quality cheese. References
Miszmar Ajjalon

Miszmar Ajjalon (hebr. משמר איילון) – moszaw położony w samorządzie regionu Gezer, w Dystrykcie Centralnym, w Izraelu. Leży w dolinie Ajjalon w Szefeli, w otoczeniu moszawów Kefar Szemu’el, Kefar Bin Nun i kibucu Gezer. Historia Wykopaliska archeologiczne odkryły przy moszawie pozostałości starożytnej drogi (szerokość 3,9-5,6 m) biegnącej wzdłuż osi wschód-zachód. Wzdłuż drogi odnaleziono liczne pozostałości ceramiki z okresu rzymskiego. Pierwotnie istniała tutaj arabska wioska al-Qubab, której mieszkańcy uciekli podczas wojny o niepodległość w 1948. Izraelscy żołnierze zajęli wioskę 15 maja, a we wrześniu zniszczono większość tutejszych domów. Współczesny moszaw został założony w 1949 przez żydowskich imigrantów z Czechosłowacji. 10 czerwca 1953 palestyńscy terroryści z Jordanii zaatakowali moszaw Miszmar Ajjalon i zniszczyli jeden dom mieszkalny. Gospodarka Gospodarka moszawu opiera się na intensywnym rolnictwie. Firma Rolling Cases produkuje różnorodne opakowania (drewniane, plastikowe, metalowe) dla potrzeb indywidualnych i przemysłowych odbiorców. Natomiast firma Be'kav Echad Deliveries Ltd. świadczy usługi kurierskie na terytorium całego Izraela. Sport W moszawie znajduje się centrum sztuki walki taekwondo Sang-Rok Taekwondo. Komunikacja Na wschód od moszawu przebiega autostrada nr 1 (Tel Awiw–Jerozolima), brak jednak bezpośredniego wjazdu na nią. Przez moszaw przebiega droga nr 424 , którą jadąc w kierunku północno-zachodnim dojeżdża się do moszawu Kefar Szemu’el i Gezer, natomiast w kierunku południowo-wschodnim dojeżdża się do moszawu Kefar Bin Nun. Przypisy Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne moszawu Miszmar Ajjalon Google Maps Mapa moszawu Miszmar Ajjalon Amudanan
Nir Moše

Nir Moše (hebrejsky נִיר מֹשֶׁה‎, doslova „Mošeho louka“, v oficiálním přepisu do angličtiny Nir Moshe) je vesnice typu mošav v Izraeli, v Jižním distriktu, v Oblastní radě Merchavim. Geografie Leží v nadmořské výšce 145 metrů na severozápadním okraji pouště Negev; v oblasti která byla od 2. poloviny 20. století intenzivně zúrodňována a zavlažována a ztratila částečně charakter pouštní krajiny. Jde o zemědělsky obdělávaný pás navazující na pobřežní nížinu. Východně od vesnice probíhá vádí Nachal Hoga, kam severovýchodně od mošavu teče vádí Nachal Mašlim, severně od vesnice Nachal Selek. Západně od mošavu se terén svažuje k vádí Nachal Šlachim. Na východě stojí pahorek Tel Mifsach. Obec se nachází 18 kilometrů od břehu Středozemního moře, cca 68 kilometrů jihojihozápadně od centra Tel Avivu, cca 66 kilometrů jihozápadně od historického jádra Jeruzalému a 28 kilometrů severozápadně od města Beerševa. Nir Moše obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je etnicky převážně židovské. Nir Moše je na dopravní síť napojen pomocí lokální silnice 2932. Dějiny Nir Moše byl založen v roce 1953. Zakladateli byli Židé z Maroka. Postupně je doplnili i židovští imigranti z Alžírska a několik rodin Židů z Egypta. Zpočátku se nová vesnice nazývala Šoval Alef ('שובל א) podle nedaleké vesnice Šoval. Mošav je v současnosti pojmenován podle ruskožidovského a izraelského spisovatele Mošeho Smilanského (1874–1953). Místní ekonomika je zčásti založena na zemědělství (pěstování polních plodin, citrusů a květin), kterým se zabývá 10 zdejších rodin. Většina obyvatel ale za prací dojíždí mimo mošav. Rozvíjí se turistický ruch. V obci je k dispozici obchod se smíšeným zbožím, synagoga, mikve, sportovní areály, mateřská škola a společenské centrum. Správní území vesnice měří 2 000 dunamů (2 kilometry čtvereční). Vesnice prošla v roce 1996 stavební expanzí. Soukromí uchazeči zde postavili 54 nových rodinných domů. Další fáze expanze se plánuje. Demografie Obyvatelstvo mošavu je smíšené, tedy sestávající ze sekulárních i nábožensky orientovaných lidí. Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Nir Moše Židé (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství). Jde o menší obec vesnického typu s dlouhodobě rostoucí populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 527 lidí. Během roku 2014 populace klesla o 1,1 %. Odkazy Reference Související články mošav Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Nir Moše na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální stránky Oblastní rady Merchavim (hebrejsky) Oficiální stránky obce
Nir Moshe

Nir Moshe (Hebrew: ניר משה, lit. 'Moshe's Meadow') is a moshav in southern Israel with an elevation of 145 m from sea level. Located in the north-western Negev desert, south-east of Sderot with an area of 2,000 dunams, it falls under the jurisdiction of Merhavim Regional Council. In 2024 it had a population of 518. History The moshav was established in 1953 by former city dwellers from Jerusalem, Haifa and Herzliya, and was initially named Shoval Mizrachi 1, before being renamed after Moshe Smiliansky, an author and agronomist. References External links Official website
Nir Moshe

Nir Moshe (in ebraico נִיר מֹשֶׁה‎?, letteralmente "il prato di Moshe") è un moshav nell'Israele meridionale che si trova ad un'altitudine di 145 metri sul livello del mare. Situato nel nord-ovest del Negev a sud-est di Sderot, la sua superficie è di 2.000 dunum. Rientra sotto la giurisdizione del consiglio regionale di Merhavim. Nel 2019, aveva una popolazione di 592 abitanti. Storia Il moshav fu fondato nel 1953 da ex abitanti delle città di Gerusalemme, Haifa e Herzliya, ed è stato inizialmente chiamato Shoval Mizrachi 1, prima di assumere il nome attuale in onore di Moshe Smiliansky, un autore e agronomo. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Nir Moshe
Nir Mosze

Nir Mosze (hebr. ניר משה) – moszaw położony w Samorządzie Regionu Merchawim, w Dystrykcie Południowym, w Izraelu. Leży na pograniczu północno-zachodniej części pustyni Negew, w pobliżu miasta Sederot. Historia Moszaw został założony w 1953. Gospodarka Gospodarka moszawu opiera się na intensywnym rolnictwie, sadownictwie i uprawach w szklarniach. Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne moszawu Nir Mosze Google Maps Mapa moszawu Nir Mosze
Bachan

Bachan (hebrejsky בַּחַן, v oficiálním přepisu do angličtiny Bahan) je vesnice typu kibuc v Izraeli, v Centrálním distriktu, v Oblastní radě Emek Chefer. Geografie Leží v nadmořské výšce 70 metrů na pomezí hustě osídlené a zemědělsky intenzivně využívané pobřežní nížině respektive Šaronské planiny, a kopcovitých oblastí podél Zelené linie oddělujících vlastní Izrael v mezinárodně uznávaných hranicích od okupovaného Západního břehu Jordánu. Severozápadně od obce leží umělá vodní nádrž Ma'agar ha-Mizrachi, protéká jí vádí Nachal Jikon. Podél jižního okraje vesnice prochází vádí Nachal Bachan. Obec se nachází 15 kilometrů od břehu Středozemního moře, cca 37 kilometrů severovýchodně od centra Tel Avivu, cca 50 kilometrů jižně od centra Haify a 13 kilometrů jihovýchodně od města Chadera. Bachan obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je etnicky smíšené. Na sever a severovýchod od kibucu začíná téměř souvislý pás měst a vesnic obývaných izraelskými Araby – takzvaný Trojúhelník (nejblíže je to město Zemer 2 kilometry odtud). Západním směrem v pobřežní nížině je osídlení ryze židovské. Rovněž na jihu stojí židovské sídlo Bat Chefer. Zelená linie probíhá 1 kilometr od vesnice. Bachan je na dopravní síť napojen pomocí místní silnice číslo 5714. Západně od kibucu probíhá také dálnice číslo 6 (Transizraelská dálnice). Dějiny Bachan byl založen v roce 1953. Šlo zpočátku o polovojenskou osadu typu Nachal, která byla součástí pásu židovských vesnic zřizovaných v pohraničních nebo odlehlých oblastech státu. V tomto případě v pohraničním prostoru mezi Izraelem a Jordánskem, poblíž arabských sídel. Během předchozí války za nezávislost v roce 1948 byla tato lokalita označována jako משלט 82 – Kóta 82. V říjnu 1954 byla osada proměněna na ryze civilní sídlo a přistěhovala se sem skupina Židů z Argentiny. Místní ekonomika je založena na zemědělství. Západně od kibucu se rozkládá zábavní park Utopia. Demografie Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Bachan Židé (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství). Jde o menší sídlo vesnického typu s dlouhodobě stagnující populací, která začala po roce 2008 prudce narůstat. K 31. prosinci 2014 zde žilo 896 lidí. Během roku 2014 populace stoupla o 7,2 %. Odkazy Reference Související články kibuc Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Bachan na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální stránky obce
Bahan, Israel

Bahan (Hebrew: בַּחַן, lit. 'Watchtower') is a kibbutz in central Israel. Located near Bat Hefer, it falls under the jurisdiction of Hefer Valley Regional Council. In 2024 it had a population of 1,062. History The kibbutz was established in 1954 by a Nahal gar'in group made up of immigrants from South America. Its name is a biblical word from Isaiah (32:14), also commemorating a watchtower located near the Jordanian border until 1967. Nearby is an archaeological site named Tel Bahan and ruins of the depopulated Palestinian village of Qaqun. Utopia Park The kibbutz is the location of Utopia Park, an orchid and tropical flower garden and park. Notable residents Eitan Bronstein immigrated to kibbutz Bahan from Argentina as a child References External links Official website (in Hebrew)
Bachan

Bachan (hebr. בחן) – kibuc położony w samorządzie regionu Emek Chefer, w Dystrykcie Centralnym, w Izraelu. Leży w Dolinie Hefer, na granicy równiny Szaron z zachodnią częścią Samarii, w otoczeniu miasteczka Zemer, moszawów Gan Joszijja i Omec, oraz wioski Bat Chefer. Na wschód od kibucu przebiega granica terytoriów Autonomii Palestyńskiej, która jest strzeżona przez mur bezpieczeństwa. Po stronie palestyńskiej znajduje się miasto Tulkarm. Członek Ruchu Kibuców (Ha-Tenu’a ha-Kibbucit). Historia Kibuc został założony w 1954 przez żydowskich imigrantów z Ameryki Południowej. Początkowo była to typowa osada rolniczo-obronna położona przy granicy z Jordanią. Kultura i sport W kibucu znajduje się ośrodek kultury, basen pływacki, boisko do piłki nożnej oraz korty tenisowe. Gospodarka Gospodarka kibucu opiera się na intensywnym rolnictwie, sadownictwie i hodowli kwiatów. W północno-wschodniej części kibucu znajdują się zakłady chemiczne Hamma Industrial Chemicals Ltd. Turystyka Tutejszą atrakcją turystyczną jest ogród botaniczny Park Utopia, który koncentruje się na hodowli różnorodnych kwiatów. Jest tutaj prezentowanych około 10 tys. storczyków. Wśród terenów zielonych poprowadzono alejki i wytyczono tereny rekreacyjne. Jest to popularne miejsce spędzania wolnego czasu przez całe rodziny, szczególnie atrakcyjne dla dzieci. Komunikacja Na zachód od kibucu przebiega autostrada nr 6, brak jednak możliwości bezpośredniego wjazdu na nią. Z kibucu wyjeżdża się na zachód na drogę nr 5714, którą jadąc na północ dojeżdża się do drogi nr 574 i miasteczka Zemer, lub jadąc na południe dojeżdża się do wioski Bat Chefer i drogi nr 5803, którą jedzie się na zachód do moszawu Gan Joszijja. Przypisy Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne kibucu Bachan Google Maps Mapa kibucu Bachan Amudanan Galeria zdjęć Parku Utopia
Baẖan

Baẖan (hebreiska: בחן) är en ort i Israel. Den ligger i distriktet Centrala distriktet, i den norra delen av landet. Baẖan ligger 64 meter över havet och antalet invånare är 260. Terräng och klimat Terrängen runt Baẖan är platt åt nordväst, men åt sydost är den kuperad. Runt Baẖan är det tätbefolkat, med 613 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Netanya, 15,0 km väster om Baẖan. Trakten runt Baẖan består till största delen av jordbruksmark. Kommentarer Källor Externa länkar Officiell webbplats (hebreiska)
Йокнеам (мошава)

Йокнеам (ивр. יקנעם‎) — мошава в Израиле в западной части Изреельской долины, находящееся в юрисдикции регионального совета Мегидо. Расположена в Нижней Галилее, в 30 км к юго-востоку от Хайфы и рядом с городом Йокнеам-Илит. История Мошава была основана в 1935 году репатриантами из Европы и Ирака, а также примкнувшими к ним коренными жителями и управляется местным комитетом. Йокнеам задумывался как большой поселок, в котором будут жить сотни семей, но постепенно превратился в сельскохозяйственное поселение, которое со временем сохранило свой сельский характер вместе с поглощением несельскохозяйственных семей. Мошава Йокнеам была названа в честь библейского поселения «Йокнеам», упомянутого в Книге Иисуса Навина. Население По данным Центрального статистического бюро Израиля, население на начало 2020 года составляло 1 401 человек. Примечания
Gvulot

Gvulot (Hebrew: גְּבוּלוֹת, lit. 'Borders') is a kibbutz in southern Israel. Located in the north-western Negev desert, it falls under the jurisdiction of Eshkol Regional Council. In 2024 it had a population of 430. Gvulot is located about 120 m above sea level. History The village was established on land owned by the Jewish National Fund (JNF) on 12 May 1943 by immigrants from Romania and Turkey, who were members of the "Kibbutz Eretz Israel Gimel" group of Hashomer Hatzair, with financial assistance from Keren Hayesod. Initially named Mitzpe Gvulot (Hebrew: מִצְפֶּה גְּבוּלוֹת, lit. 'Borders lookout'), it was the first of the three lookouts, the others being Beit Eshel and Revivim. It was the second modern Jewish settlement in the Negev and the first in the Gaza area. Its purpose was to guard JNF land, as well as to research the soil and climate of the region and assess their suitability for agriculture. It was recognised as a kibbutz in 1946. Before the 1948 Arab–Israeli War it was divided into two—a small cluster of families in its post-war location, and the rest in the nearby military base. During the war, the base served the 8th Brigade. After the war, in 1949, all the residents moved to Gvulot's present location, about 1.5 km south of the base. Duran Duran lead singer Simon Le Bon worked on Kibbutz Gvulot. While here he wrote early lyrics for "Careless Memories", “The Chauffeur”, "Sound of Thunder", "Tel Aviv". An anareboic waste plant is being built between Gvulot and Tzeelim. See also 11 points in the Negev, Zionist settlement project References External links Official website