NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Ein Sarid

Ein Sarid (Hebrew: עֵין שָׂרִיד, lit. 'Survivor Spring') is a moshav in central Israel. Located in the Sharon plain, it falls under the jurisdiction of Lev HaSharon Regional Council. In 2024 it had a population of 1,504. History Before the 20th century the area formed part of the Forest of Sharon. It was an open woodland dominated by Mount Tabor Oak, which extended from Kfar Yona in the north to Ra'anana in the south. The local inhabitants traditionally used the area for pasture, firewood and intermittent cultivation. The intensification of settlement and agriculture in the coastal plain during the 19th century, under the Ottoman Empire led to deforestation and subsequent environmental degradation. The village was founded in 1950 as a ma'abara. It was expanded in 1989 and again in 1994; the new part becoming known as Ein Sarid HaHadasha (lit. 'New Ein Sarid'). References External links Official website
En Sarid

En Sarid (hebr. עין שריד) – moszaw położony w samorządzie regionu Lew ha-Szaron, w Dystrykcie Centralnym, w Izraelu. Historia Moszaw został założony w 1950. Gospodarka Gospodarka moszawu opiera się na intensywnym rolnictwie, sadownictwie i ogrodnictwie w szklarniach. Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne moszawu En Sarid Google Maps Mapa moszawu En Sarid
Elišama

Elišama (hebrejsky אֱלִישָׁמָע, v oficiálním přepisu do angličtiny Elishama) je vesnice typu mošav v Izraeli, v Centrálním distriktu, v Oblastní radě Drom ha-Šaron. Geografie Leží v nadmořské výšce 28 metrů v hustě osídlené a zemědělsky intenzivně využívané pobřežní nížině, respektive Šaronské planině. Podél východní strany vesnice teče vádí Nachal Kana, na západní straně je to Nachal Hadas. Obec se nachází 12 kilometrů od břehu Středozemního moře, cca 17 kilometrů severovýchodně od centra Tel Avivu a cca 73 kilometrů jižně od centra Haify. Leží v silně urbanizované krajině, v místech, kde na jihovýchodním okraji města Hod ha-Šaron začíná fragment zachované zemědělské krajiny podél toku řeky Jarkon, který je na jihu omezen zastavěným územím města Petach Tikva. Elišamu obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je etnicky převážně židovské. Výjimkou je město Džaldžulja cca 2 kilometry na východ, které je součástí takzvaného Trojúhelníku obývaného izraelskými Araby. Elišama je na dopravní síť napojena pomocí dálnice číslo 40. Ta se tu kříží s novou dálnicí číslo 531. Dějiny Elišama byla založena v roce 1951. Původně se nazývala Mizrach Jarkona (מזרח ירקונה). Pak byla osada pojmenována podle Elišama ben Amichuda – zmiňovaného v bibli jako předáka kmene Efraim. Zakladateli mošavu byla skupina Židů původem z Tripolska (Libye). Správní území obce dosahuje 1600 dunamů (1,6 kilometru čtverečního). Místní ekonomika je založena na zemědělství (pěstování citrusů, zeleniny a květin a chov dobytka). Až do roku 1948 stála cca 1 kilometr severozápadně od nynějšího mošavu arabská vesnice Bijar Adas. V roce 1931 v ní žilo 161 lidí a stálo tu 38 domů. Během války za nezávislost roku 1948 byla ovládnuta izraelskými silami a arabské osídlení tu skončilo. Podle palestinských zdrojů při dobývání vesnice zabili příslušníci jednotek Hagany 15 arabských obyvatel. Zástavba vesnice pak byla na příkaz funkcionáře Židovského národní fondu Josefa Weitze zbořena a plocha vesnice proměněna na zemědělské pozemky (později stavebně využita při rozrůstání aglomerace Hod ha-Šaron. Demografie Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v obci Elišama Židé (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství). Jde o menší sídlo vesnického typu s dlouhodobě rostoucí populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 1204 lidí. Během roku 2014 populace stoupla o 2,8 %. Odkazy Reference Související články mošav Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Elišama na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální stránky Oblastní rady Drom ha-Šaron
Elishama, Israel

Elishama (Hebrew: אֱלִישָׁמָע) is a moshav in central Israel. Located in the Sharon plain near Hod HaSharon and Kfar Saba, it falls under the jurisdiction of Drom HaSharon Regional Council. In 2024 it had a population of 1,229. History The moshav was founded in 1950 by Jewish refugees from Tripoli (in modern Libya) on land that had belonged to the depopulated Palestinian Arab village of Biyar 'Adas. It was named after the Biblical character Elishama ben Ammihud, a leader of the Tribe of Ephraim (Numbers 10:22). References
Elishama

Elishama (en hébreu : אֱלִישָׁמָע) est un moshav situé dans le conseil régional de Drom HaSharon, dans le centre d'Israël, près des villes de Hod HaSharon et Kfar Saba. Il compte 1 210 habitants en 2017. Histoire Le moshav est fondé en 1950 par des réfugiés juifs venus de Tripoli, en actuelle Libye. Il se trouve sur les terres de l'ancien village palestinien de Biyar 'Adas. Il est nommé d'après le personnage biblique d'Elishama ben Ammihoud, le dirigeant de la tribu d'Ephraïm (Nombres 10:22). Notes et références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Elishama, Israel » (voir la liste des auteurs). Portail d’Israël
Eliszama (moszaw)

Eliszama (hebr. אלישמע) – moszaw położony w samorządzie regionu Derom ha-Szaron, w Dystrykcie Centralnym, w Izraelu. Historia Moszaw został założony w 1951 przez imigrantów z Libii. Gospodarka Gospodarka moszawu opiera się na intensywnym rolnictwie. Komunikacja Przy moszawie przebiega droga ekspresowa nr 40 (Kefar Sawa–Ketura). Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne moszawu Eliszama Google Maps Mapa moszawu Eliszama
Элишама

Элишама (ивр. אֱלִישָׁמָע‎) — мошав в центральном округе Израиле. Расположен на равнине Шарон недалеко от Ход-ха-Шарона и Кфар-Сабы. Подпадает под юрисдикцию регионального совета Дром-ха-Шарон. В 2020 году его население составляло 1 200 человек. История Мошав был основан в 1950 году еврейскими беженцами из Триполи (в современной Ливии). Он был назван в честь танахического персонажа Элишамы бен Аммихуда, вождя колена Ефремова (Чис. 10:22). Население По данным Центрального статистического бюро Израиля, население на начало 2020 года составляло 1 200 человек. Галерея Примечания
Kfar Hess

Kfar Hess (hebrejsky כְּפַר הֶס, doslova „Hessova vesnice“, v oficiálním přepisu do angličtiny Kefar Hess) je vesnice typu mošav v Izraeli, v Centrálním distriktu, v Oblastní radě Lev ha-Šaron. Geografie Leží v nadmořské výšce 76 metrů v hustě osídlené a zemědělsky intenzivně využívané pobřežní nížině, respektive Šaronské planině, nedaleko od kopcovitých oblastí podél Zelené linie oddělujících vlastní Izrael v mezinárodně uznávaných hranicích od okupovaného Západního břehu Jordánu. Obec se nachází 10 kilometrů od břehu Středozemního moře, cca 24 kilometrů severovýchodně od centra Tel Avivu, cca 62 kilometrů jižně od centra Haify a 12 kilometrů jihovýchodně od města Netanja. Kfar Hess obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je etnicky převážně židovské. Západním směrem v pobřežní nížině je osídlení ryze židovské. Na severovýchod a jihovýchod od mošavu ovšem leží téměř souvislý pás měst a vesnic obývaných izraelskými Araby – takzvaný Trojúhelník. Nejblíže je to město Tira necelé 2 kilometry odtud. Kfar Hess je na dopravní síť napojen pomocí lokální silnice číslo 5531 a dalších místních komunikací, které vedou do sousedního města Tel Mond, které k mošavu přiléhá na západní straně. Dějiny Kfar Hess byl založen v roce 1933. Ke zřízení vesnice došlo 5. ledna 1933. Šlo o součást masivního osidlovacího programu Hitjašvut ha-Elef (התיישבות האלף), který měl za cíl urychlit zřizování menších zemědělských osad, jež by pomohly utvořit územně kompaktní bloky židovského osídlení v tehdejší mandátní Palestině. Název obce odkazuje na židovského filozofa Mosese Hesse. Zakladateli mošavu byli židovští přistěhovalci z Ruska, Polska a Rumunska, kteří do mandátní Palestiny dorazili v rámci třetí alije. Byli od roku 1924 sdruženi do osadnické skupiny Jizre'el (ארגון יזרעאל) – Irgun Jizre'el. Koncem 40. let měl mošav rozlohu katastrálního území 1 892 dunamů (1,892 kilometru čtverečního). V červenci 1953 pronikl do vesnice arabský útočník z nedalekého území Západního břehu Jordánu (tehdy pod správou Jordánska) a zabil ručním granátem jednu ženu a zranil jejího manžela. V únoru 1965 pak byl mošav napaden skupinou bojovníků hnutí Fatah. Správní území obce dosahuje nyní 3800 dunamů (3,8 kilometru čtverečního). Místní ekonomika je založena na zemědělství (pěstování citrusů, květin nebo zeleniny a chov drůbeže). Demografie Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Kfar Hess Židé – cca 1500 osob (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství, cca 1600 osob). Jde o menší sídlo vesnického typu s dlouhodobě výrazně rostoucí populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 1556 lidí. Během roku 2014 populace stoupla o 0,2 %. Odkazy Reference Související články mošav Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kfar Hess na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální stránky obce
Kfar Hess

Kfar Hess (hebräisch כְּפַר הֶס ‚Hessdorf‘, auch Kefar Hess) ist ein Moschav in der Scharonebene in Israel. Lage Kfar Hess liegt etwa 30 km nordöstlich von Tel Aviv und gehört Verwaltungstechnisch zur Regionalverwaltung Lev haScharon im Zentralbezirk (Israel). Geschichte Gegründet wurde Kfar Hess im Jahre 1931. Der Moschav ist nach dem deutschen Frühsozialisten und 1848er Revolutionär Moses Hess benannt, der im Alter eines der grundlegenden Werke des Zionismus Rom und Jerusalem, geschrieben hat. Ein palästinensischer Terrorist hat am 10. November 2001 vor dem Moschav den israelischen Sicherheitsbeamten des Moschav, Aharon Ussischkin, 50 Jahre erschossen und zwei weitere Personen schwer verletzt. Einwohner Das israelische Zentralbüro für Statistik gibt bei den Volkszählungen vom 8. November 1948, 22. Mai 1961, 19. Mai 1972, 4. Juni 1983, 4. November 1995 und vom 28. Dezember 2008 für Kfar Hess folgende Einwohnerzahlen an: 2022 hatte der Moschav 1568 Einwohner. Söhne und Töchter der Stadt Giora Eiland (1952- ) Ehemaliger nationaler Sicherheitsberater Israels Weblinks Offizielle Website von Kfar Hess (hebräisch) Einzelnachweise
Kfar Hess

Kfar Hess (Hebrew: כְּפַר הֶס, lit. 'Hess Village') is a moshav in central Israel. Located in the Sharon plain to the south-east of Tel Mond and covering 3,800 dunams, it falls under the jurisdiction of Lev HaSharon Regional Council. In 2024 it had a population of 1,625. History The village was founded in 1931 as part of the Settlement of the Thousand, and together with Herut, Ein Vered, Tel Mond and Kfar Ziv, it formed part of Gush Tel Mond (lit. Tel Mond Bloc). It was named after Moses Hess, a secular Jewish philosopher and one of the founders of socialism and Labour Zionist thought. The founding group was organized under the Izrael organization, that was meant to establish a moshav on land bought from the village of Zarin in the outskirts of the Jezreel Valley, near Kfar Yehezkel. The idea for creating the new organization was conceived by the agricultural workers and Zionist pioneers, Nisan Boord and Mordechai Te'eni. Notable residents Giora Eiland, retired general Ram Rothberg, retired admiral References External links Village website (in Hebrew)
Kefar Hess

Kefar Hess (hebr. כפר הס) – moszaw położony w samorządzie regionu Lew ha-Szaron, w Dystrykcie Centralnym, w Izraelu. Historia Moszaw został założony w 1931. Gospodarka Gospodarka moszawu opiera się na intensywnym rolnictwie. Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne moszawu Kefar Hess Google Maps Mapa moszawu Kefar Hess
Кфар-Гес

Кфар-Гес (івр. כְּפַר הֶס) - мошав в центральній частині Ізраїлю. Розташований на рівнині Шарон на південний схід від Тель-Монду і охоплює 3900 дунамів. Підпадає під юрисдикцію регіональної ради Лев-га-Шарон . У 2018 мав 1,577 мешканців. Історія Мошав був заснований в 1931 році в рамках Поселення тисячі, і разом з Херутом, Ейн-Вередом, Тель-Мондом і Кфар-Зівом воно входило до складу Гуш-Тель-Монд. Він був названий на честь Моше Геса, світського єврейського філософа та одного з основоположників соціалізму та трудової сіоністської думки. Примітки Посилання Сторінка мошаву (івр.)
Nordija

Nordija (hebrejsky נוֹרְדִיָּה, v oficiálním přepisu do angličtiny Nordiyya, přepisováno též Nordia) je vesnice typu mošav v Izraeli, v Centrálním distriktu, v Oblastní radě Lev ha-Šaron. Geografie Leží v nadmořské výšce 38 metrů v hustě osídlené a zemědělsky intenzivně využívané pobřežní nížině, respektive Šaronské planině, na východním okraji města Netanja. Obec se nachází 5 kilometrů od břehu Středozemního moře, cca 29 kilometrů severoseverovýchodně od centra Tel Avivu, cca 55 kilometrů jižně od centra Haify a 5 kilometrů východně od města Netanja. Mošav Nordija obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je etnicky převážně židovské. Nordija je na dopravní síť napojena pomocí lokální silnice číslo 5702, jež severně od vesnice ústí do dálnice číslo 57. Východně od mošavu probíhá severojižním směrem dálnice číslo 4. Dějiny Nordija byla založena v roce 1948. K zřízení vesnice došlo 1. listopadu 1948. Pojmenována byla podle sionistického politika a organizátora Maxe Nordaua. Zpočátku se používalo též jméno obce Nordia (Irgun Margolin). Správní území obce dosahuje 2350 dunamů (2,35 kilometru čtverečního). Místní ekonomika je orientována na zemědělství a průmysl. Roku 1961 zde byla založena továrna Nordia Springs, která je od roku 1963 ve vlastnictví mošavu. Zabývá se výrobou pružin. Nordija vznikla poblíž zaniklé arabské vesnice Chirbet Bajt Lid, která stávala do války za nezávislost v roce 1948 na západním okraji nynějšího mošavu a která fixovala starší osídlení v této lokalitě. Křižáci ji nazývali Arthabec. Roku 1931 měl Chirbet Bajt Lid 298 obyvatel a 75 domů. Stála tu mešita a základní škola. Počátkem války v dubnu 1948 byla tato oblast ovládnuta židovskými silami a arabské osídlení zde skončilo. Zástavba vesnice pak byla zbořena. Název zaniklé vesnice se dodnes udržel v neoficiálním označení nedaleké křižovatky dálnic číslo 4 a 57 – Comet Bejt Lid (צומת בית ליד), oficiálně Comet ha-Šaron (צומת השרון‎). Demografie Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Nordija Židé – cca 2000 osob (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství, cca 2100 osob). Jde o menší sídlo vesnického typu s dlouhodobě rostoucí populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 2057 lidí. Během roku 2014 populace stoupla o 2,7 %. Věková skladba populace není příznivá. Roku 2013 zde byl nejnižší podíl obyvatelstva ve věku do 17 let ze všech sídel městského charakteru v Izraeli (jen 17,0 % z celkové populace obce). Odkazy Reference Související články mošav Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Nordija na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální stránky Oblastní rady Lev ha-Šaron
Nordia

Nordia (Hebrew: נוֹרְדִיָּה) is a moshav shitufi in central Israel. Located in the Sharon plain near Netanya and the HaSharon Junction, it falls under the jurisdiction of Lev HaSharon Regional Council. In 2024 it had a population of 2,128. History In 1926 the American Zion Commonwealth announced plans to establish a new agricultural village to be named "Nordia" in memory of the Zionist leader Max Nordau. Land was sold in the United States for this purpose, but the plan did not come to fruition. Nordia was founded on 2 November 1948 by demobilised Irgun and Betar soldiers, members of the Herut movement, on the land of the depopulated Palestinian village of Khirbat Bayt Lid, The founders came from two units – Margolim based in Kfar Yona and Wedgwood (named after Josiah Wedgwood) based in Mishmar HaYarden. In 1994 a new neighborhood, Neot Nordia, was established. References External links Village website (in Hebrew)
Nordijja

Nordijja (hebr. נורדיה) – moszaw położony w samorządzie regionu Lew ha-Szaron, w Dystrykcie Centralnym, w Izraelu. Leży na równinie Szaron, w otoczeniu miasta Netanja, miasteczek Kefar Jona i Pardesijja, moszawu Bet Jicchak-Sza’ar Chefer, oraz wioski Gannot Hadar. Historia Moszaw został założony w 1948 przez zdemobilizowanych żydowskich żołnierzy Irgunu oraz członków syjonistycznego ruchu Bejtar. Założyciele pochodzili z miejscowości Kefar Jona i zniszczonego podczas wojny o niepodległość w 1948 przez wojska syryjskie moszawu Miszmar ha-Jarden. W 1994 założono nową dzielnicę, Newe Nordijja. Kultura i sport W moszawie jest ośrodek kultury i basen kąpielowy. Gospodarka Gospodarka moszawu opiera się na intensywnym rolnictwie, sadownictwie i hodowli drobiu. Firma Nordia Springs jest międzynarodowym producentem wysokiej jakości sprężyn. Jest tu także zakład elektroniczny Liat Electronics Ltd. Komunikacja Wzdłuż wschodniej granicy moszawu przebiega droga ekspresowa nr 4 (Erez–Kefar Rosz ha-Nikra), na którą można wjechać poprzez sąsiadującą z moszawem stację benzynową. Z moszawu wychodzi w kierunku północnym droga nr 5702, którą dojeżdża się do wsi Gannot Hadar i drogi ekspresowej nr 57 (Netanja–Niccane Oz). Przypisy Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne moszawu Nordijja Google Maps Mapa moszawu Nordijja Amudanan
Nordiyya

Nordiyya (hebreiska: נורדיה) är en ort i Israel. Den ligger i distriktet Centrala distriktet, i den norra delen av landet. Nordiyya ligger 45 meter över havet och antalet invånare är 2 264. Terrängen runt Nordiyya är platt. Runt Nordiyya är det mycket tätbefolkat, med 1 135 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Netanya, 4,0 km nordväst om Nordiyya. Omgivningarna runt Nordiyya är en mosaik av jordbruksmark och naturlig växtlighet. Kommentarer Källor
Klášter svatého Mikuláše (Jaffa)

Klášter svatého Mikuláše sídlí ve čtvrti Stará Jaffa v Tel Avivu–Jaffě, ve státě Izrael. Je situován v blízkosti přístavu, od ulice Retzif HaAliya HaShniya č. 3-7 (na nábřeží) po jižní hranici Netif HaMazalot a z jihovýchodu Segev street. Patří mezi nejstarší křesťanské lokality a komunity ve městě: byl založen před rokem 1000. Je klášterem arménské apoštolské církve v Palestině, spadá pod správu Arménského patriarchátu jeruzalémského. Historie Přesné datum založení kláštera není známo, došlo k němu za vlády Abbásovců, před rokem 1000. Zasvěcení patronu námořníků, svatému Mikuláši z Myry, určilo umístění kostela s klášterem do blízkosti jaffského přístavu. Klášter sloužil jako první ze sítě vlastních církevních hospiců pro arménské poutníky ve Svaté zemi, jejich cesty organizovalo arménské bratrstvo sv. Jakuba. Z Jaffy na cestě do Jeruzaléma poutníci přespávali další noc v klášteře sv. Jiří v Ramle a pak v Arménské čtvrti v Jeruzalémě. Dále mohli pokračovat do svých enkláv v Nazaretu (je tam dosud, přímo za kostelem Narození Panny Marie), na sever do Haify a do Akkonu, nebo na západní břeh Jordánu do Betléma, Ramalláhu, Gazy, a dále do Ammanu v Jordánsku. Za francouzské invaze byl v klášteře vojenský lazaret. V březnu roku 1799 zde údajně Napoleon Bonaparte navštívil své vojáky, nakažené morem. Žánrový obraz Napoleon navštěvuje oběti moru v Jaffě namaloval na císařovu objednávku jako propagandu o pět let později dvorní malíř Antoine-Jean Gros, který v Jaffě nikdy nebyl a pro architekturu mohl využít jen zběžné dobové kresby. Architektura Klášter s kostelem tvoří velký architektonický komplex objektů, kaskádovitě uspořádaných do dvou až čtyř nadzemních pater a navazující na systém chodeb někdejší pevnosti, kam se obyvatelé v případě ohrožení města mohli ukrýt. Dále je obklopen obchody a obytnými (rekreačními) domy arménské komunity. Dříve tak tvořil arménskou čtvrť. Směrem k východu se rozkládá zahrada s mnoha palmami a bujnou vegetací. Zavlažuje ji moderní systém meliorace, která užívá odsolenou mořskou vodu. Kostel má v současnosti jeden vstup ze severozápadní strany (z nábřeží), vstup do kaple v patře je z nádvoří. Přiléhají k nim také další prostory komunitního centra. Kostel je poměrně malý a nízký, trojlodní, jeho středověké pilíře jsou obestavěné pozdějšími zdmi, klenby jsou křížové a valené s výsečemi. Ze staršího vybavení se dochovala jen ikona svatého Mikuláše v severní lodi. Ze ostatních středověkých prostor se dochovaly archeologické nálezy, fragmenty úseků zdiva a valených kleneb a síň sklenutá sloupem se středověkou hlavicí. Galerie Odkazy Reference Literatura DUM TRAGUT, Jasmine – WINKLER, Dietmar W. (editoři), Monastic Life in the Armenian Church. Glorious Past - Ecumenical Reconsideration. (Sborník statí). LIT Verlag Gmbh Wien-Zürich 2018, ISBN 978-3-643-96066-5 MONTERESCU Daniel: Jaffa Shared and Shattered: Contrived Coexistence in Israel/Palestine. Indiana University Press 2015, dostupné online ISBN 978-0-253-01677-5 Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Klášter svatého Mikuláše (Jaffa) na Wikimedia Commons Terra sancta on line (anglicky)
Saint Nicholas Monastery, Jaffa

Saint Nicholas Monastery (Armenian: Սուրբ Նիկողայոս Վանք Հայոց, Hebrew: מנזר ניקולאס הקדוש) is an Armenian monastery built in the first millennium AD. Located in Old Jaffa, Tel Aviv, Israel, near the harbour and facing the Mediterranean, the monastery consists of a large multi-story complex that includes an Armenian church and living quarters. The monastery is under the jurisdiction of the Armenian Patriarchate of Jerusalem, which rents out parts of the complex for residential and commercial purposes. The monastery is the setting of the Bonaparte Visiting the Plague Victims of Jaffa painting by Antoine-Jean Gros depicting Napoleon visiting his sick soldiers in the monastery's courtyard. History Founded before AD 1000, the monastery was named for Saint Nicholas, the patron saint of sailors. The church gave shelter to pilgrims and seamen looking for a rest on their journey for many centuries. In the 18th century, the monastery was expanded and fortified. During the Napoleonic Campaign in Egypt, the French army requested the aid of the Armenian priests at the monastery. The clerics used their secret medicines to cure some of the soldiers. Napoleon personally thanked the Armenian patriarch and gifted him with his own tent and sword. His visit to the monastery was depicted in the Bonaparte Visiting the Plague Victims of Jaffa painting by Antoine-Jean Gros. Gallery References External links
Monasterio de San Nicolás (Jaffa)

El Monasterio de San Nicolás ​ (en hebreo: מנזר ניקולאס הקדוש; en armenio: Սուրբ Նիկողայոս Վանք Հայոց) es un edificio religioso conocido desde el primer milenio de nuestra era como un monasterio armenio en la ciudad vieja de Jaffa, Israel, esta a lo largo del mar Mediterráneo. Situado a lo largo del puerto de Jaffa, el monasterio consiste en un complejo de varios pisos de gran tamaño que incluye una iglesia y espacios para hospedarse. El monasterio se encuentra bajo la jurisdicción del Patriarcado Armenio de Jerusalén que destina partes del complejo para fines residenciales y comerciales. El monasterio actual fue construido sobre las ruinas de uno anterior en 1663​ por el patriarca armenio de Jerusalén para servir de albergue a los peregrinos armenios Véase también Religión en Israel Cultura de Israel Historia de Israel Referencias
Monastère Saint-Nicolas de Jaffa

Le monastère Saint-Nicolas est un ancien monastère médiéval, situé dans la vieille ville de Jaffa, en Israël, qui appartient toujours à l'église apostolique arménienne. Après rénovation en 2008, les locaux sont loués comme appartements et lieux commerciaux. L'Église arménienne conserve néanmoins une chapelle dans la cour intérieure surélevée. Le monastère, situé au bord de la mer, offre une vue remarquable. On aperçoit aussi au loin les gratte-ciel de Tel-Aviv. Historique Illustrations Source (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Saint Nicholas Monastery, Jaffa » (voir la liste des auteurs). Portail des chrétiens d’Orient Portail d’Israël Portail de l’Arménie • Monastères arméniens