NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Nir Yitzhak

Nir Yitzhak (en hebreo: נִיר יִצְחָק‎, en árabe: نير اسحاق‎) es un kibutz en el suroeste de Israel, en la zona noroeste del desierto del Néguev. Situado entre Hevel Shalom y Hevel Eshkol, es dependiente del Concejo Regional Eshkol. En 2021 tenía una población de 649 habitantes.​ El kibutz se fundó el 8 de diciembre de 1949 y, al igual que Mashabei Sadeh, lleva el nombre del comandante del Palmaj Yitzhak Sadeh. Se estableció en el punto donde estuvo Nirim hasta después de la guerra árabe-israelí de 1948. Sus fundadores fueron miembros del undécimo núcleo de Hashomer Hatzair.​ La mayoría de ellos estaban a favor de la línea más izquierdista de Mapam, que entre otras cosas justificó las acusaciones de los comunistas en los juicios de Praga.​ A principios de la década de 1950 se unieron inmigrantes procedentes de Bulgaria, Rumania y Argentina.​ El kibutz acoge el programa Garin Tzabar, un marco para judíos no israelíes que se presentan voluntarios para servir en las Fuerzas de Defensa de Israel.​ Shahen Agriculture Co. es una empresa de producción de cultivos de campo propiedad conjunta de los kibutz Nir Yitzhak y Kerem Shalom. El 7 de octubre de 2023, como parte de un ataque sorpresa contra Israel, militantes de Hamás atacaron el kibutz y secuestraron a miembros del mismo para llevarlos a Gaza.​​ Economía Las principales ramas de la economía incluyen cultivos agrícolas: patatas, zanahorias, cacahuete, tubérculos, rábanos y trigo. En el kibutz hay una planta industrial: "Kimada", una planta de química fina para la industria farmacéutica. Tratándose de un asentamiento agrícola o de un asentamiento en zona de desarrollo, los trabajadores que trasladen su lugar de residencia al asentamiento y vivan allí durante al menos seis meses consecutivos, se benefician de que si renuncian a su trabajo con ese fin, la renuncia será considerado un despido para ellos.​ Al ser una de las localidades que rodean Gaza, sus residentes reciben un crédito fiscal sobre la renta de conformidad con el artículo 11 de la Ordenanza sobre el impuesto sobre la renta.​ Referencias Enlaces externos Sitio web oficial
Nir Jicchak

Nir Jicchak (hebr.: ניר יצחק) – kibuc położony w samorządzie regionu Eszkol, w Dystrykcie Południowym, w Izraelu. Leży w zachodniej części pustyni Negew, w pobliżu Strefy Gazy. Członek Ruchu Kibuców (Ha-Tenu’a ha-Kibbucit). Historia Kibuc został założony 8 grudnia 1949. Został nazwany na cześć jednego z dowódców Palmach, Jicchaka Sadego. Gospodarka Gospodarka kibucu opiera się na intensywnym rolnictwie. Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne kibucu Nir Jicchak Google Maps Mapa kibucu Nir Jicchak
Нир-Ицхак

Нир-Ицхак (ивр. נִיר יִצְחָק‎) — кибуц на юге Израиля. Он расположен на северо-западе пустыни Негев между Хевел Шалом и Хевел Эшколь. Нир-Ицхак находится в ведении районного совета Эшколя. В 2021 году его население составляло 649 человек. По состоянию на 2005 год площадь кибуца составляет около 5500 дунамов. История Кибуц был основан 8 декабря 1949 года и, как и Машабей-Саде, был назван в честь командира Пальмаха Ицхака Саде. Он связан с молодёжным движением Ха-шомер ха-цаир. Первоначально кибуц назывался «Дангор», а в 1953 году его название было изменено на «Нир-Ицхак». В первые годы своего существования кибуцу было трудно найти источник средств к существованию, поскольку из-за его южного расположения осадков для ведения сельского хозяйства было недостаточно, и ему приходилось возделывать земли намного севернее. Кроме того, кибуц пострадал от песчаных бурь и Хавлита, уничтоживших посевы. Водопровод электростанции Яркон-Негев не доходил до кибуца, и ему приходилось продолжать существовать на своих ограниченных водных ресурсах, даже после того, как другие поселения в Негеве смогли получать больше воды. В кибуце действует программа «Гарин Цабар» — программа для евреев неизраильского происхождения, которые добровольно служат в Армии обороны Израиля. 7 октября 2023 года Нир-Ицхак подвёргся нападению со стороны террористов ХАМАСа, которые убили и похитили нескольких его членов. Экономика Shahen Agriculture Co. — компания по производству полевых культур, которой совместно владеют кибуц Нир-Ицхак и кибуц Керем-Шалом. Население По данным Центрального статистического бюро Израиля, население на начало 2020 года составляло 630 человек. Примечания Ссылки Сайт кибуца
Hoša'aja

Hoša'aja (hebrejsky הושעיה, anglicky Hoshaya, v oficiálním seznamu sídel Hosha'aya) je vesnice typu společná osada (jišuv kehilati) v Izraeli, v Severním distriktu, v Oblastní radě Jizre'elské údolí. Geografie Leží v nadmořské výšce 235 metrů v Dolní Galileji, nedaleko od severozápadního okraje pohoří Harej Nacrat (Nazaretské hory), které zde přecházejí do údolí Bejt Netofa. Vlastní vesnice je situována na dvou sousedících pahorcích: Har Hoš'aja a Har Kajil. Jihovýchodně od obce se zdvíhá vrch Har Jad'aja. Východně od vesnice leží rozsáhlý lesní komplex Ja'ar Cipori. Další lesy se rozkládají jihozápadním směrem, za archeologickou lokalitou Cipori. Vesnice se nachází cca 6 kilometrů severně od Nazaretu, cca 90 kilometrů severovýchodně od centra Tel Avivu a cca 30 kilometrů jihovýchodně od Haify. Hoša'aja obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je převážně arabské. Rozkládají se tu četná sídla obývaná izraelskými Araby, včetně aglomerace Nazaretu, která zasahuje až k vesnici. Mezi nimi jsou ale rozptýleny menší židovské vesnice, které zde vytvářejí územně souvislý blok (obsahuje dále vesnice ha-Solelim, Cipori, Alon ha-Galil, Chanaton, Givat Ela a Šimšit) Hoša'aja je na dopravní síť napojen pomocí dálnice číslo 77. Dějiny Hoša'aja byl založen v roce 1981. Vesnice byla pojmenována podle rabína Hoša'aji, který působil v nedalekém městě Cipori počátkem našeho letopočtu, v době Talmudu a Mišny. Vesnice Hoša'aja původně vznikla jako polovojenský opěrný bod typu Nachal. Cílem bylo posílit židovskou populaci v centrálních oblastech Galileje. V roce 1983 sem přišla skupina nábožensky orientovaných osadníků z organizace Bnej Akiva a ustavili zde trvalou civilní vesnici. Později populaci rozšířily i skupiny židovských přistěhovalců z USA a Evropy. Počátkem 21. století, během ekonomické krize, se členové vesnice Hoša'aja zaměřovali na sociální pomoc chudým obyvatelům okolních obcí, organizovali pro ně distribuci jídel. V obci funguje náboženská základní škola, kam dojíždějí i žáci z okolních nábožensky orientovaných vesnic. Ekonomika obce je založena na turistickém ruchu, část obyvatel za prací dojíždí mimo obec. V Hoša'aja je k dispozici synagoga, mikve, společenské centrum, sportovní areály, zubní ordinace a obchod. Demografie Obyvatelstvo v Hoša'aja je nábožensky orientované. Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Hoša'aja Židé (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství). Jde o menší sídlo městského rezidenčního typu s dlouhodobě výrazně rostoucí populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 1919 lidí. Během roku 2014 populace stoupla o 1,2 %. Odkazy Reference Související články společná osada Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Hoša'aja na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Bet Alon (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Galil (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Rom Galil (hebrejsky) Oficiální internetové stránky obce Archivováno 21. 3. 2015 na Wayback Machine.
Hoshaya

Hoshaya (Hebrew: הוֹשַׁעְיָה) is a national-religious community in northern Israel. Located to the south-east of Shefa-'Amr, on Route 77 between Hamovil Interchange and the Golani Interchange, three kilometers from the Beit Rimon Interchange, it falls under the jurisdiction of Jezreel Valley Regional Council. In 2024, it had a population of 2,014. Etymology The village is named after Rabbi Hoshaya (or Oshaya), a scholar in the Amoraic Period of the Talmud who lived in nearby Sepphoris. History Hoshaya was founded in 1981 on the land of the depopulated Palestinian town of Saffuriya. It was established as a Nahal settlement, originally planned for soldiers from moshavim in the Galilee, and later inhabited by soldiers of the religious Nahal Youth Aliyah, as part of the "Lookouts in the Galilee" plan. Three years later, it was re-purposed for a civilian population, and ten families moved into caravans on the site, with some of the original Nahal soldiers remaining. The Hoshaya community lives according to Orthodox Judaism, with the addition of many religious activities for women: Torah reading by women for women, reading of the Scroll of Esther on Purim by women for women, reading of the Book of Ruth on Shavuot. The founders of the village stressed volunteering and community activity. In 2000, they founded a soup kitchen to prepare and deliver meals for the needy in nearby communities. All the streets in Hoshaya are named after the former Israeli settlements in Gush Katif: Gan Or, Morag, Shirat Hayam, Pe'at Sadeh, Dugit, Katif, Bedolah, Gadid, Ganei Tal, Elei Sinai. As of 2024 there is an elementary school "Nativ" (with students from nearby communities, including Tefahot, Kalanit, and Kfar Hananya), Kfar Kedem, a theme park portraying an ancient Galilee village, and a boutique hotel. Maccabi and Clalit medical clinics are active in Hoshaya. Notable residents Elazar Stern References External links Village website (in Hebrew)
Barkaj

Barkaj (hebrejsky בַּרְקַאי, doslova „Jitřenka“ v oficiálním přepisu do angličtiny Barqay, přepisováno též Barkai) je vesnice typu kibuc v Izraeli, v Haifském distriktu, v Oblastní radě Menaše. Geografie Leží v nadmořské výšce 72 metrů, na pahorku poblíž vyústění údolí Vádí Ara do hustě osídlené a zemědělsky intenzivně využívané pobřežní nížiny. Obec se nachází 13 kilometrů od břehu Středozemního moře, cca 50 kilometrů severovýchodně od centra Tel Avivu, cca 37 kilometrů jižně od centra Haify a 10 kilometrů severovýchodně od města Chadera. Barkaj obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je etnicky smíšené. Pobřežní nížina je zcela židovská, ovšem 2 kilometry východně a severovýchodně od kibucu začíná pás měst ve Vádí Ara obydlených izraelskými Araby. Barkaj je na dopravní síť napojen pomocí dálnice číslo 6 (Transizraelská dálnice), jež míjí vesnici na východě a kříží se poblíž kibucu s dálnicí číslo 65 ve směru Chadera-Vádí Ara-Afula. Dějiny Kibuc Barkaj byl založen v roce 1949. Jméno kibucu znamená hebrejsky jitřenka a také je akronymem Banej Romanija Kibuc Erec Jisra'el (בני רומניה קיבוץ ארץ ישראל). Šlo o skupinu židovských přistěhovalců z Rumunska, kteří stáli za založením kibucu. Ta se zformovala ještě v Rumunsku v roce 1947. Nejprve se do tehdejší mandátní Palestiny přestěhovala první část dospělých osadníků. Ti zpočátku pobývali v kibucu Bejt Alfa. Během války za nezávislost pak osídlili nynější lokalitu. Přišli sem 10. května 1949. V roce 1950 doplnila populaci kibucu skupina Židů z USA. Osadníci se nastěhovali na pahorek, na kterém se do té doby rozkládala arabská vesnice Vádí Ara (nezaměňovat se stejnojmenným sousedním údolím a vodním tokem Vádí Ara). V roce 1931 v ní žilo 81 lidí v 18 domech. V únoru 1948 počátkem války za nezávislost byla Vádí 'Ara ovládnuta izraelskými silami a arabské osídlení tu skončilo. Část vesničanů zde ještě několik měsíců pobývala, ale v červenci 1949 byla i ona odsunuta. Většina zástavby arabské vesnice pak byla zbořena, s výjimkou dvou domů. Roku 1951 byla do kibucu Barkaj zavedena elektřina. Roku 1953 došlo k napojení na telefonní síť. Roku 1961 byl zprovozněn plavecký bazén. Ekonomika kibucu Barkaj je založena na zemědělství a průmyslu (firma na produkci plastů). Tato továrna zahájila provoz roku 1971. Počátkem 21. století prošel kibuc privatizací a zbavil se kolektivních rysů svého hospodaření. Demografie Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Barkaj Židé (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství). Jde o menší sídlo vesnického typu s dlouhodobě mírně rostoucí populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 508 lidí. Během roku 2014 populace klesla o 0,8 %. Odkazy Reference Související články kibuc Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Barkaj na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální stránky obce Archivováno 7. 10. 2014 na Wayback Machine.
Barkai

Barkai (Hebrew: בַּרְקַאי, lit. 'morning star') is an Israeli kibbutz in the Menashe Regional Council on the western side of Wadi Ara. In 2024, it had a population of 566. History Kibbutz Barkai was founded on 10 May 1949 on land that had belonged to the depopulated Palestinian village of Wadi Ara. Economic branches include thermal and acoustic insulation, lamination and packaging: the Polyon Barkai factory; and agriculture: cattle, poultry, avocado and field crops. Infimer Technologies manufactures a recycled composite polymer that serves as raw material for plastic manufacturers. Combined with virgin plastic, it is used to make chairs, tables, crates, plumbing pipes and toolboxes. Panorama References External links Official website (in Hebrew) Polyon
Barkaj

Barkaj (hebr. ברקאי; pol. Gwiazda Poranna lub Jutrzenka) – kibuc położony w Samorządzie Regionu Menasze, w dystrykcie Hajfa, w Izraelu. Członek Ruchu Kibucowego (Ha-Tenu’a ha-Kibbucit). Położenie Kibuc Barkaj leży na południe od masywu górskiego Karmel, w otoczeniu miasteczek Pardes Channa-Karkur i Kafr Kara, kibuców Ma’anit i En Szemer, moszawu En Iron, oraz wiosek Charisz i Umm al-Kutuf. Na południe od kibucu znajduje się ściśle tajne więzienie wojskowe „Camp 1391”. Historia Kibuc został założony 10 maja 1949 roku przez żydowskich imigrantów z Rumunii i Polski. Edukacja i kultura W kibucu jest szkoła podstawowa Kszatot. Jest tu ośrodek kultury, basen pływacki oraz boisko do piłki nożnej. Trenuje tutaj drużyna piłkarska Maccabi Tel Awiw Barkaj. Gospodarka Gospodarka kibucu opiera się na intensywnym rolnictwie (m.in. awokado) i hodowli mlecznych krów oraz drobiu. Zakłady Polyon Barkai produkują między innymi izolatory energetyczne. Transport Na wschód od kibucu przebiega autostrada nr 6, brak jednak możliwości bezpośredniego wjazdu na nią. Z kibucu wyjeżdża się na zachód na drogę nr 574, którą jadąc na południe dojeżdża się do kibucu Ma’anit, lub jadąc na północ dojeżdża się do drogi ekspresowej nr 65. Drogą nr 6353 dojeżdża się do położonych na wschodzie wiosek Charisz i Umm al-Kutuf. Przypisy Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne kibucu Barkaj Google Maps Mapa kibucu Barkaj Amudanan
Kišor

Kišor (hebrejsky כִּ‏ישוֹ‏ר, doslova „Přeslice“, v oficiálním přepisu do angličtiny Kishor) je vesnice typu kibuc v Izraeli, v Severním distriktu, v Oblastní radě Misgav. Geografie Leží v nadmořské výšce 476 metrů, v jižní části Horní Galileji, cca 15 kilometrů východně od břehů Středozemního moře a cca 30 kilometrů na západ od Galilejského jezera. Je situována v regionu nazývaném Chevel Tefen (חבל תפן), nedaleko od hrany prudkého terénního zlomu Matlul Curim, který na severozápadní straně vystupuje z údolí Bejt ha-Kerem. Poblíž vesnice začíná vádí Nachal Jasaf, které směřuje k západu stejně jako vádí Nachal Bejt ha-Emek, jehož hluboké údolí míjí kibuc na severní straně. Obec se nachází cca 107 kilometrů severovýchodně od centra Tel Avivu a cca 27 kilometrů severovýchodně od centra Haify. Kišor obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je etnicky smíšené. V údolí Bejt ha-Kerem, přímo pod kibucem, leží bývalé město Šagor, které obývají izraelští Arabové. Na západní straně leží pás měst Džulis, Jirka a Džudejda-Makr, která kromě Arabů obývají i Drúzové. Jediným větším židovským sídlem v okolí je město Karmiel 5 kilometrů jihovýchodně od osady. Krajina mezi těmito městskými centry je ovšem postoupena řadou menších židovských vesnic. Obec Kišor je na dopravní síť napojena pomocí lokální silnice číslo 8544, jež propojuje všechny židovské vesnice na tomto horském masivu. Dějiny Vesnice Kišor byla založena roku 1976 v rámci programu Micpim be-Galil, který vrcholil na přelomu 70. a 80. let 20. století a v jehož rámci vznikly v Galileji desítky nových židovských vesnic s cílem posílit židovské demografické pozice v tomto regionu a nabídnout kvalitní bydlení kombinující výhody života ve vesnickém prostředí a předměstský životní styl. Pojmenována byla podle biblického citátu, Kniha přísloví 31,19 – „Vztahuje ruce po přeslenu, svými prsty se chápe vřetena“ Zároveň jde o hebrejskou variantu názvu nedalekého drúzského města Kisra. Vesnice byla založena roku 1976 jako polovojenské sídlo typu Nachal. Roku 1980 se změnila na trvalou civilní osadu. Nepodařilo se jí ale získat významnější populaci a pobývali zde pouze 4 lidí. V roce 2001 byl proto kibuc změněn na komunitu zaměřenou na výchovu lidí s postižením. Klienti instituce se tu zabývají i organickým zemědělstvím. Podle jiného pramene k proměně původního skomírajícího kibucu došlo už roku 1993, kdy tu mělo dojít k výměně populace a příchodu komunity tvořené stoupenci pacifistického hnutí Šalom Achšav. Vesnice výhledově plánuje rozšířit zemědělské aktivity a zřídit vinice. Demografie Obyvatelstvo Kišor je sekulární. Kibuc ještě k roku 2008 neměl status samostatné obce. Populaci k roku 2008 tvořilo 100 klientů ústavu a 50 členů personálu. K 31. prosinci 2014 zde žilo 145 obyvatel. Během roku 2014 populace klesla o 5,8 %. Odkazy Reference Související články kibuc Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kišor na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Bet Alon (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Galil (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Rom Galil
Kishorit

Kishorit (Hebrew: כישורית, lit. 'Distaff') is a kibbutz in northern Israel. Located in the Galilee near Karmiel, it falls under the jurisdiction of Misgav Regional Council. In 2024 it had a population of 234. Its members are all disabled adults. History The kibbutz was originally founded in the late 1970s under the name Kishor, but was abandoned a few years later. In 1997 it was refounded as Kishorit, a kibbutz for individuals with special needs. Named after the Bible (Proverbs 31:19) together with the nearby kibbutz Pelekh, whose name is the corresponding word of the same sentence. Kishorit provides its members with employment opportunities, leisure activities, private living quarters, medical supervision, nursing care and opportunities for social integration in Israeli society. All members are assigned work duty in the laundry room, kitchen or one of ten work centers. The centers, all headed by outside professionals, include an organic goat farm, a chicken coop, a toy factory and a dog kennel that breeds miniature schnauzers sold in Europe. See also Horvat Tefen – a nearby Hasmonean fortress References External links Village website
Кишорит

Кишорит (ивр. כישורית‎, дословно — «прялка») — кибуц на севере Израиля. Расположен в Галилее, недалеко от Кармиэля. Относится к региональному совету Мисгав. Все члены кибуца — взрослые инвалиды. История Кибуц первоначально основан в конце 1970-х годов под названием Кишор, но был заброшен несколько лет спустя. В 1997 году он был переименован в Кишорит — кибуц для людей с особыми потребностями («нейроотличных»). Назван по словам из библейского стиха (Прит. 31:19), вместе с близлежащим кибуцем Пелех, название которого является соответствующим словом того же стиха. Кишорит предоставляет своим членам возможности трудоустройства, досуга, частного проживания, медицинского наблюдения, ухода и возможностей для социальной интеграции в израильское общество. Всем членам назначаются рабочие обязанности в прачечной, на кухне или в одном из десяти рабочих центров. Центры, все из которых возглавляются приглашенными специалистами, включают в себя органическую козью ферму, курятник, фабрику игрушек и собачий питомник, где разводят миниатюрных шнауцеров, продаваемых в Европе. Население Ссылки Сайт киббуца kishorit.org.il Примечания
Rakefet (Siedlung)

Rakefet (hebräisch רַקֶּפֶת Raqqefet, deutsch ‚Alpenveilchen‘) ist eine Gemeinschaftssiedlung im Norden Israels. Der Ort liegt im Unteren Galiläa in der Nähe der Stadt Sachnin und gehört zur Regionalverwaltung Misgav. 2022 hatte die Ortschaft 981 Einwohner. Geschichte Die Siedlung entstand 1981 als kooperatives Dorf. 1989 wurde es zur Gemeinschaftssiedlung ausgebaut. Weblinks Offizielle Website (hebräisch)
Rakefet

Rakefet (Hebrew: רַקֶּפֶת) is a community settlement in northern Israel. Located in the Lower Galilee near Sakhnin, it falls under the jurisdiction of Misgav Regional Council. In 2024 it had a population of 938. History The village was established in 1981 as a moshav shitufi; its name means "Cyclamen". In August 1989 it was converted to a community settlement. In September 2011 a High Court of Justice ordered the Israel Lands Administration to allocate a plot of state land to an Arab couple, Fatina and Ahmed Zabeidat. The ruling came after the Arab couple was first denied a membership in the community. References External links Official website (Hebrew)
Mlilot

Mlilot (hebrejsky מְלִילוֹת‎, doslova „Zralé obilí“, v oficiálním přepisu do angličtiny Melilot) je vesnice typu mošav v Izraeli, v Jižním distriktu, v Oblastní radě Sdot Negev. Geografie Leží v nadmořské výšce 120 metrů na severozápadním okraji pouště Negev; v oblasti která byla od 2. poloviny 20. století intenzivně zúrodňována a zavlažována a ztratila téměř charakter pouštní krajiny. Jde o zemědělsky obdělávaný pás nedaleko od pásma Gazy, navazující na pobřežní nížinu. Obec se nachází 22 kilometrů od břehu Středozemního moře, cca 76 kilometrů jihojihozápadně od centra Tel Avivu, cca 74 kilometrů jihozápadně od historického jádra Jeruzalému a 3 kilometry jižně od města Netivot. Mlilot obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je etnicky převážně židovské. Mlilot je na dopravní síť napojen pomocí lokální silnice 2444. Východně od vesnice prochází dálnice číslo 25. Dějiny Mlilot byl založen v roce 1953. Jde o součást jednotně řešeného bloku těsně na sebe navazujících zemědělských vesnic zvaného Šaršeraot. Tvoří jej obce Giv'olim, Ma'agalim, Mlilot, Šaršeret a Šibolim. Původně se mošav pracovně nazýval Šaršeret Gimel ('שרשרת ג). Nynější název je odvozen od biblického citátu z Knihy Deuteronomium 23,26: „Když vejdeš do obilí svého bližního, smíš si rukou natrhat klasů, ale nebudeš obilí svého bližního žnout srpem“ Zakladateli vesnice byla skupina Židů z Íránu, napojených na náboženskou sionistickou organizaci ha-Po'el ha-Mizrachi, kteří se zde usadili 5. dubna 1953. Před založením vesnice pobývali v provizorních přistěhovaleckých táborech. Zpočátku byly ekonomické podmínky ve vesnici složité. Teprve v roce 1967 začal mošav exportovat svou produkci. Do té šlo primárně o zemědělskou výrobu pro vlastní potřebu. Od roku 1982 začal mošav hospodařit individuálně a zbavil se většiny družstevních prvků. Místní rolníci se soustředili na pěstování zeleniny a květin. Během 80. let 20. století ale vesnice prožívala hospodářské těžkosti. Zisky navíc pohlcovala inflace, která tehdy v Izraeli stoupala. Místní ekonomika je založena na zemědělství (pěstování květin, zeleniny, polních plodin a citrusů, chov dobytka). Vesnice má potíže s plánovanou stavební expanzí, protože není dořešena otázka dluhů, které obec má u Židovské agentury. Podle jiného zdroje ale už obec nabízí 60 stavebních parcel, z nichž 18 je prodáno. Funguje tu synagoga, mikve a sportovní areály. Demografie Obyvatelstvo mošavu je smíšené, tedy sekulární i nábožensky orientované. Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Mlilot Židé (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství). Jde o menší obec vesnického typu s dlouhodobě mírně rostoucí populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 252 lidí. Během roku 2014 populace stoupla o 6,3 %. Odkazy Reference Související články mošav Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Mlilot na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální stránky Oblastní rady Sdot Negev