NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Oil Refineries

Die Oil Refineries Ltd. (ORL) (hebräisch בָּתֵּי זִקּוּק לְנֶפְט בָּעָ״מ Battej Siqqūq lə-Nepht BaʿAM, deutsch ‚Häuser der Raffination für Naphtha GmbH‘, als Akronym BaSaN, בז״ן, oder anglophon Bazan Ltd. mit z für stimmhaftes s) ist ein israelisches petrochemisches Unternehmen mit Sitz in Haifa, das zugleich Betreiber der größten Raffinerie Israels ist. Die Unternehmensgeschichte reicht in die Zeit des Völkerbundsmandats für Palästina zurück, als in den 1930er Jahren die Consolidated Refineries Limited (CRL) gegründet wurden, ein Joint Venture zwischen Royal Dutch Shell und der Anglo-American Oil Company (Bestandteil von Esso). Der Raffineriekomplex in Haifa entstand bis 1944 am Ende der Pipeline zwischen Mossul und Haifa (englisch Kirkuk–Haifa oil pipeline). Aufgrund des Arabischen Boykotts veräußerte die britische Regierung das Unternehmen CRL 1958 an den Israelischen Staat, der den Namen in ORL änderte und Restrukturierungen und Erweiterungen vornahm. Zum Staatskonzern ORL gehörten bis 2006 auch die Ashdod Oil Refineries, womit ORL auch der Raffineriemonopolist in Israel war. Im Zuge der Privatisierung ging ORL an die Börse und verkaufte die Raffinerien in Aschdod an die Paz Oil Company. In der Unternehmensgruppe Bazan Ltd. waren im Jahr 2016 1444 Mitarbeiter beschäftigt. Die Israel Corporation, die mehrheitlich zur Ofer Brothers Group gehört, hält 33 % der Unternehmensanteile. Weitere 16 % hielt die Israel Petrochemical Enterprises Ltd., die restlichen Anteile werden frei gehandelt. Siehe auch Liste der größten Unternehmen im Nahen Osten Weblinks Offizielle Website Einzelnachweise
Нафтохімічний комплекс у Хайфі

Нафтохімічний комплекс у Хайфі — майданчик нафтохімічного спрямування в Ізраїлі у середземноморському портовому місті Хайфа. Станом на другу половину 2010-х років це виробництво, яке належить компанії Carmel Olefins (частина BAZAN group, котра також володіє нафтопереробним заводом у Хайфі), є єдиним у своєму типі в країні. Ще з 1964 року компанія Israel Petrochemical Enterprises здійснювала в Хайфі виробництво поліетилену. А у 1979-му BAZAN group запустила неподалік установку парового крекінгу (піролізу), яка виробляла необхідну для полімеризації сировину — етилен. Спершу піролізне виробництво могло продукувати 130 тисяч тонн цього олефіну на рік, але вже на початку 1990-х показник збільшили до 150 тисяч тонн, а невдовзі довели до 200 тисяч. На той час власники лінії полімеризації та крекінг-установки вже об'єднали ці бізнеси у спільній компанії Carmel Olefins (100 % участі в якій у 2008-му викупила BAZAN group). На початку 2000-х Carmel Olefins могла виробляти 165 тисяч тонн поліетилену та 200 тисяч тонн поліпропілену на рік. Необхідний для останнього пропілен переважно (120 тисяч тонн на рік) продукувала все та ж піролізна установка, яка працює на доволі важкій нафтохімічній сировині — газовий бензин (naphtha, 80 %) зі значно меншою часткою пропану та бутану (по 10 %). Всі вони постачаються з НПЗ Хайфи. Чергова модернізація у 2007-му збільшила потужність виробництва до 240 тисяч тонн по етилену (максимально — до 300 тисяч тонн) та 165 тисяч тонн по пропілену. При цьому Carmel Olefins зосередилась на нарощуванні випуску поліпропілену, спорудивши другу лінію потужністю 250 тисяч тонн (загальний показник майданчику відповідно досяг 450 тисяч тонн). При цьому поліпропіленове виробництво тепер споживало третину етилену — 20 тисяч тонн напряму, а ще 60 тисяч тонн через установку метатези олефінів. Остання, введена в експлуатацію у тому ж 2007 році, виробляла 180 тисяч тонн пропілену з двох інших олефінів — більш легкого етилену та більш важкого бутилену, виділеного з газів усе того ж нафтопереробного заводу (можливо відзначити, що процес метатези олефінів використовується доволі рідко, наприклад, на установці у техаському Порт-Артурі). Отримані під час парового крекінгу ароматичні вуглеводні (фракція С6 — С8 — бензол, толуол, ксилол) виділяють та передають компанії Gadiv (інша дочірня структура BAZAN group). 19 березня 2026 року Іран атакував завод ракетами, в Ізраїлі почався частковий блекаут. Примітки
Karnei Oren Memorial Field

Karnei Oren Memorial Field, also known as Histadrut Field (as it is located at the corner of Keren Hayesod and Histadrut streets) or Ra'anana Stadium, is a multi-use stadium in Ra'anana, Israel. It is used mostly for football matches. The stadium was used previously by Hapoel Ra'anana, while playing in Liga Leumit, most recently in 2012–13, and it is currently used by Bnei Ra'anana, who play in Liga Bet. The stadium was opened in 1940 and has a capacity of 2,500 spectators. References External links Stadium information Stadium Information @ Israeli Football Association Stadium Information @ imms.co.il
Sarona Market

Sarona Market (Hebrew: שרונה מרקט) is the largest enclosed culinary market in Israel, located at the southern edge of the city's Templer Colony restoration project in Sarona, Tel Aviv. Sarona Market was constructed by Gindi Holdings and opened in 2015, and is the first indoor market in Israel. After its establishment, other enclosed markets were built throughout the country. In Sarona Market, there are about 90 businesses, including retail stores, food stands and restaurants. The complex is a popular tourist attraction. Development and architecture Sarona Market was established in 2015, as part of Sarona Park in the south of the Kirya compound, between the reconstructed houses of the Templer colony. It was designed by architects Kika Braz, Uri Ben Dror and Michael Ankawa from Studio Mo. The project was built by Gindi Holdings. The market complex was established with an investment of over 530 million. It covers an area of 8,700 square meters. Terrorist attack On June 8, 2016, two Palestinian gunmen opened fire on patrons at the Max Brenner restaurant in Sarona Market, killing four civilians and injuring 16 others. References External links Official site saronamarket's instagram Sarona Market on tripadvisor שרונה מרקט חוגג שלוש: "יצרנו חוויה לכל החושים" ארוחת הטעימות הגדולה של תל אביב What to do in Sarona Market
Kida

Kida (hebrejsky קידה, doslova „Poklona“, anglicky Kida nebo Keida) je izraelská osada neoficiálního charakteru (tzv. outpost) v bloku židovských osad okolo osady Šilo na Západním břehu Jordánu v Oblastní radě Mate Binjamin. Geografie Nachází se v nadmořské výšce cca 800 metrů na východním okraji centrálního hornatého hřbetu Samařska. Leží cca 32 kilometrů severoseverovýchodně od historického jádra Jeruzalému, cca 20 kilometrů severovýchodně od Ramalláhu a cca 53 kilometrů východně od centra Tel Avivu. Vesnice je na dopravní síť Západního břehu Jordánu napojena pomocí místní komunikace, která sem odbočuje z jihu od osady Adej Ad, od které pak vede spojení západním směrem k mateřské osadě Šilo a na východ směrem k silnici číslo 458 (takzvaná Alonova silnice). Kida leží v hustě osídlené části centrálního Samařska, kde jsou palestinské i židovské obce vzájemně promíseny. V této lokalitě vzniklo od konce 20. století několik menších židovských osad, které vytvářejí souvislý blok rozptýlené zástavby o ploše mnoha kilometrů čtverečních (tzv. Guš Šilo). Název Jméno osady odkazuje na rostlinu hebrejsky nazývanou Kida (latinsky Calicotome villosa), která roste na okolních svazích. Dějiny Osada byla založena v měsíci sivan židovského roku 5763 (červen 2003). Zakladateli byli obyvatelé okolních osad. Vznik Kidy byl motivován snahou vytvořit teritoriální souvislost mezi osadami na horském hřbetu Samařska a v Jordánském údolí. Obyvatelé vyznávají náboženský sionismus. Většina veřejných služeb se nachází v mateřských osadách Šilo a Švut Rachel. V Kida funguje synagoga a je tu postaráno o předškolní péči o děti. Kromě mobilních domů zde vyrůstají i první zděné vily. Mezi obyvateli osady jsou i důstojníci izraelské armády. Rozvíjí se i turistický ruch. Za vznikem vesnice stála osadnická organizace Amana. Kida je podle listu Haarec situována na státní půdě, která byla dříve rezervována pro potřeby Světové sionistické organizace, a také na soukromých parcelách palestinských majitelů. V roce 2004 byl předložen plán na zpětnou legalizaci osady, ale byl zamítnut. Vláda Ariela Šarona zahrnula osadu mezi 26 outpostů, které měly být vysídleny. V roce 2009 devět záložních důstojníků izraelské armády žijících v osadě pohrozilo, že vypoví službu v armádě, pokud bude jejich vesnice zbořena. K demolici ovšem nedošlo a na 10. výročí založení osady byl přítomen i plukovník izraelské armády Josi Pinto a izraelští politici. Demografie Přesně údaje o počtu obyvatel nejsou k dispozici, protože nejde o oficiálně samostatnou obec, byť fakticky má Kida samostatné členství v Oblastní radě Mate Binjamin. Internetový portál Oblastní rady Mate Binjamin zde eviduje 53 rodin. Osada prochází stavební expanzí a má v plánu dosáhnout výhledově kapacity 500 rodin. Odkazy Reference Související články Švut Rachel Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kida na Wikimedia Commons Oficiální profil na portálu Oblastní rady Mate Binjamin Archivováno 10. 12. 2015 na Wayback Machine.
Keida

Keida (Hebrew: קידה), also transcribed Kida, is an Israeli outpost in the West Bank named after a genus of flower that grows in the region. It is situated just off the Allon Road, a five-minute drive east of Shilo, which is the mother-town of these outposts. It forms one of six Israeli outposts, built on land seized from the Palestinian villages of Jalud, Qaryut, Turmus Ayya and al-Mughayir. Among the other settlements belonging to the group at Shvut Rachel, Giv'at Har'el, Esh Kodesh, Ahiya and Adei Ad. Keida was established without a master plan or permission to build. The international community considers Israeli settlements in the West Bank illegal under international law, but the Israeli government disputes this. By 2009, it comprised 35 portable homes. History Keida was founded in 2003. Originally, it was supposed to be built on an abandoned army base of the same name but was later moved to an adjacent hilltop. The outpost is under the jurisdiction of the Mateh Binyamin Regional Council. The outposts in the group confiscated for Israeli settler use some 70% of the Palestinian village of Jalud's agricultural land. There is no public transportation serving Keida. The only means of transportation are car or hitchhiking.Access is difficult, since Keida like the 5 other illegal outposts, is surrounded by several checkpoints. No journalists, Israeli or otherwise, were permitted into Keida until 2009. Though most of the outpost structures are under demolition orders, which are not implemented, as of 2018 the American tourist booking company Airbnb listed Keida as a "neighbourhood". with accommodation for visiting guests. One of its settlers, Yair Hirsch, was appointed by Avichai Mandelblit, the Attorney General of the Naftali Bennett government in 2021 to the post of Interior Minister director general. His residence in Keida was built in violation of Israeli building laws, and is subject to a demolition order. Incidents According to Palestinian testimonies, on 15 February 2011 3 settlers from Keida shot Wael Toubasy (16) in the stomach as he was walking home with his brother from their family's olive groves. Their father Mahmoud also reported being shot at by settlers from Keida in 2001 while he was driving his tractor. The current population of the Keida outpost consists of some 80 settler families. Notes Citations Sources External links Official website (in Hebrew)
Efrat

Efrat (en hebreu: אפרת) és un assentament israelià que està situat a Cisjordània, en l'Àrea de Judea i Samaria, a uns 6,5 km a l'est de la línia marcada per l'armistici de 1949 o "Línia Verda", i a l'est de la tanca de seguretat entre Palestina i l'Estat d'Israel. Es troba al sud de Jerusalem, entre Betlem i Hebron. Encara que està situat en el conjunt d'assentaments anomenat Gush Etzion, Efrat és un consell local independent de la regió de Gush Etzion i va ser establert en 1983. El seu nom prové del llibre de Gènesi (35:16-19). Demografia Segons l'Oficina Central d'Estadístiques d'Israel, en desembre de 2010, Efrat comptava amb una població total de 7.454 habitants, que en 2014 el consell municipal estimava en 9.400 habitants. Es preveu que en 5 anys a partir de 2014, la població haurà augmentat en un 60% quan finalitzin les noves barriades en construcció. La població d'Efrat és majoritàriament sionista religiosa, i inclou molts jueus ortodoxos que van fer aliyyà (emigració) des dels Estats Units. Efrat és considerat tradicionalment com una de les destinacions favorites dels immigrants angloparlants. Referències
Efrat

Efrat (hebrejsky אפרת, alternativně též Efrata – אֶפְרָתָה, v oficiálním přepisu do angličtiny Efrata) je izraelská osada a místní rada (malé město) na Západním břehu Jordánu v distriktu Judea a Samaří. Geografie Nachází se cca 15 kilometrů jihojihozápadně od historického jádra Jeruzaléma, cca 7 kilometrů jihojihozápadně od města Betlém a cca 15 kilometrů severně od Hebronu v nadmořské výšce 910 metrů, v Judských horách. Zastavěné území obce má výrazně podlouhlý tvar o délce téměř 5 kilometrů. Efrat tvoří východní hranici oblasti souvisle osídlené Izraelci zvané Guš Ecion, třebaže není formální součástí jurisdikce Oblastní rady Guš Ecion. Dějiny Efrat byl založen v roce 1980, konkrétně v únoru 1980 skupinou nábožensky orientovaných sionistů okolo organizace Raishit Geula, jejímž předsedou byl rabín Shlomo Riskin z New Yorku, a pojmenován podle stejnojmenné biblické lokality, která se nacházela v prostoru nynějšího města Betlém. Demografie Podle údajů z roku 2009 tvořili naprostou většinu obyvatel Židé – cca 7 200 osob (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství, cca 7 200 osob). Jde o středně velkou obec městského typu s dlouhodobě rostoucí populací. K 31. prosinci 2017 zde žilo 9 100 lidí. * údaje (kromě let 2001, 2008 a 2009) zaokrouhleny na stovky Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Efrat na Wikimedia Commons Oficiální stránky (hebrejsky) Aruc Ševa – Efrat: IDF Participates in Tree Planting (anglicky) (02/2010)
Efrat

Efrat (en hebreo: אפרת‎) o Efrata (אפרתה) es un asentamiento israelí localizado en Cisjordania (Palestina), en el distrito de Judea y Samaria según organización administrativa israelí, o en la Gobernación de Belén según el sistema administrativo palestino. Se ubica a 6,5 km al este de la línea marcada por el armisticio de 1949 o "Línea Verde", y al este del Muro de separación con Israel.​ Se encuentra al sur de Jerusalén, entre Belén y Hebrón. Aunque está localizado en el conjunto de asentamientos llamado Gush Etzion, Efrat es un concejo local independiente de la región de Gush Etzion y fue establecido en 1983. Su nombre proviene del libro de Génesis (35:16-19). Los asentamientos israelíes son ilegales según el derecho internacional. El artículo 49 del Cuarto Convenio de Ginebra, del que Israel es firmante, especifica que «la Potencia ocupante no podrá efectuar la evacuación o el traslado de una parte de la propia población civil al territorio por ella ocupado».​ El 19 de julio de 2024, la Corte Penal Internacional dictaminó que los asentamientos israelíes «violan el derecho internacional» y ordenó que Israel debe «detener los asentamientos y evacuar a los colonos».​ Demografía Según la Oficina Central de Estadísticas de Israel, en diciembre de 2010 contaba con una población total de 7.454 habitantes, que en 2014 el concejo municipal estimaba en 9.400. Se prevé que en 2019 la población habrá aumentado en 60% cuando finalicen las nuevas barriadas en construcción.​ La población de Efrat es mayoritariamente sionista religiosa​ e incluye muchos judíos ortodoxos que hicieron aliyá (migración) desde los Estados Unidos. Es considerado tradicionalmente como uno de los destinos favoritos de los inmigrantes angloparlantes.​ Véase también Cisjordania Territorios ocupados por Israel Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Efrat. Efrat Municipality Website in English Nefesh B'Nefesh Community Guide for Efrat
Efrat

Efrat (en hébreu : אֶפְרָת), ou officiellement Efrata (en hébreu : אֶפְרָתָה), est une colonie israélienne considérée comme illégale par la communauté internationale, implantée en Cisjordanie, territoire palestinien occupé, en 1983. Elle est construite en partie sur des terres palestiniennes confisquées, notamment celles du village d'Artas. Efrat est située à 12 kilomètres au sud de Jérusalem, entre les villes de Bethléem et de Hébron, à 6,5 km de la ligne verte, du côté palestinien de la barrière de séparation israélienne. La colonie se trouve dans les monts de Judée à une altitude allant jusqu'à 960 mètres au-dessus du niveau de la mer et couvre environ 6 000 dounams (1 500 acres). Selon le Bureau central des statistiques d'Israël, la population s'éleve en Avril 2026 à 12 132 habitants. Depuis 2024 Dovi Shefler est à la tête du conseil local d'Efrat. Le nom « Efrat » fait référence à la localité biblique mentionnée dans le Livre de la Genèse,située à proximité géographique. Selon Genèse 35:19 : «Rachel mourut et fut enterrée sur le chemin d’Ephrata, qui est Bethléem». Situation juridique La communauté internationale dans son ensemble considère les implantations israéliennes de Cisjordanie illégales au regard du droit international mais le gouvernement israélien conteste ce point de vue. L'établissement de colonies telles que celle d'Efrat s'effectue en dépit d'un document du Haut-Commissariat des Nations unies aux droits de l'homme le qualifiant de « crime de guerre » et du ministère français des Affaires étrangères le déclarant « inacceptable, illégal et irresponsable ». En février 2026, le gouvernement des États-Unis a ouvert son premier service consulaire pour la Judée-Samarie à Efrat afin de proposer une série de démarches administratives aux citoyens américains résidant dans la ville. Confiscation de terres palestiniennes Début 2009, l’administration civile israélienne déclare « terres d’État » quelque 1 700 dunams (170 hectares) de terres appelées « Khallet An-Nahla » par les Palestiniens et « Givat Eitam » (colline d’Eitam) par les colons. Une commission d’appel militaire approuve une décision d’août 2004 qui rejetait les objections contre la confiscation des terres déposées par les propriétaires fonciers palestiniens. Ces terres étaient considérées auparavant comme faisant partie de Bethléem et du village palestinien d’ Artas. Expansion coloniale En janvier 2019, le journal Haaretz révèle que le gouvernement israélien planifie la construction dans Efrat d'une nouvelle zone d'habitation qui étend la colonie vers la ville de Bethléem de manière à entourer cette ville palestinienne. 14 ministères contribuent au financement de ce plan de construction. Notes et références Liens externes Efrat Municipalité Efrat. Nefesh B'Nefesh Portail du monde colonial Portail d’Israël Portail de la Palestine Portail du conflit israélo-arabe
Efrat

Efrat o Efrata (אֶפְרָתָה) è un insediamento israeliano del Gush Etzion, in Palestina. Fa capo all'area amministrativa de-facto di Giudea e Samaria. Fondato nel 1983, conta 8.500 abitanti. La comunità internazionale considera gli insediamenti israeliani in Cisgiordania illegali secondo il diritto internazionale umanitario, anche se il governo israeliano lo contesta. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Efrat Collegamenti esterni Sito ufficiale, su efrata.muni.il.
Efrat

Efrat of Efrata (Hebreeuws: אפרת; Arabisch: أفرات) is een Israëlische nederzetting op de Palestijnse Westelijke Jordaanoever, gesticht in 1983. Deze is gevestigd tussen Bethlehem en Hebron, 6,5 km binnen de Groene Lijn, de formele grens tussen Israël en de Westelijke Jordaanoever in het Gouvernement Bethlehem. Deze nederzetting is gesitueerd binnen het Gush Etsion nederzettingenblok. Door de bouw van de Israëlische Westoeverbarrière is dit gebied grotendeels afgescheiden van de rest van het Palestijnse grondgebied. Bevolking en religie Eind 2006 waren er 7700 en in januari 2013 9238 inwoners. De bevolking van Efrat bestaat hoofdzakelijk uit religieuze joodse zionisten. Er zijn meer dan twintig orthodoxe synagoges, meest Ashkenazische, naast een Sefardische en Jemenitische synagoge, en er zijn verscheidene Jesjiva's Internationale status De bouw van dergelijke nederzettingen is door de VN-Veiligheidsraad in resolutie 446 van maart 1979 illegaal verklaard. Met die Resolutie wordt Israël nogmaals opgeroepen te voldoen aan voorgaande resoluties en zich te houden aan de Geneefse Conventies Het Israëlisch hooggerechtshof is het hiermee oneens. In januari 2014 kondigde Israël de bouw van 1400 nieuwe woningen in de nederzettingen aan, waaronder Efrat. Zie ook Door Israël bezette gebieden
Efrat

Efrat (hebr. אפרת) – samorząd lokalny i osiedle żydowskie położone w Dystrykcie Judei i Samarii, w zachodniej części Judei w Izraelu. Położenie Miejscowość jest położona w bloku osiedli Gusz Ecjon, na południe od Jerozolimy, pomiędzy Betlejem a Hebronem, pomiędzy terytoriami Autonomii Palestyńskiej. Efrat położony jest 12 km na południe od Jerozolimy oraz 6,5 km od granicy z Autonomii Palestyńskiej Historia Osada została założona w 1983 przez grupę religijnych osadników. Demografia Zgodnie z danymi Izraelskiego Centrum Danych Statystycznych w 2006 roku w osadzie żyło 7,7 tys. mieszkańców. Populacja osady pod względem wieku (dane z 2006): Źródło danych: Central Bureau of Statistics. Dalsza rozbudowa W lutym 2009 Izrael podjął działania zmierzające do dalszej rozbudowy osiedla. Transport Efrat oddalony jest ok. 20 minut jazdy samochodem od Jerozolimy. Z centrum można dojechać do osiedla autobusami komunikacji miejskiej liniami numer 161, 164, 165 i 167. Przypisy Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne Efratu Google Maps Mapa Efratu http://www.nbn.org.il/component/content/article/1597-efrat.html Informacja o miejscowości Efrat w bazie danych organizacji Nefesh B’Nefesh
Эфрат

Эфра́т (ивр. אפרת‎) — израильское поселение и местный совет в Иудее, на Западном берегу реки Иордан, к югу от Иерусалима. Эфрат находится в 12 километрах к югу от Иерусалима, между Вифлеемом и Хевроном, и в 6.5 километрах востоку от Зелёной линии, на высоте 960 метров над уровнем моря и занимает около 6000 дунамов. Эфрат населён в основном религиозными сионистами, в том числе репатриантами из других стран. Население По данным Центрального статистического бюро Израиля, население на начало 2020 года составляло 10 806 человек. Примечания