NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Эц-Эфраим

Эц-Эфраим (ивр. עץ אפרים‎) — израильское общинное поселение в Самарии, на территории Западного берега реки Иордан. Входит в региональный совет Шомрон; расположено в западной части Самарии. История Поселение основано в 1985 году. Население По данным Центрального бюро статистики Израиля, численность населения составляет 2 518 человек (2021 год). Примечания
Bethoron

Bethoron (hebreu: בֵּית חוֹרוֹן) és un assentament israelià a Cisjordània. Vorejant la Ruta 443 entre Modi'in i Jerusalem, el pas bíblic de Beit Horon (Josuè 10: 10), pel qual en rep el nom, està sota la jurisdicció del Consell Regional de Mateh Binyamin. El 2022 tenia una població de 1.442 habitants. La comunitat internacional considera els assentaments israelians a Cisjordània il·legals segons el dret internacional, però el govern israelià ho contesta. Referències
Bejt Choron

Bejt Choron (hebrejsky בֵּית חוֹרוֹן, podle biblického města Bét-chorón zmiňované například v Knize Jozue 21,22 – „Jako útočištné město (...) jim dali (...) Bét-chorón i s pastvinami“, v oficiálním přepisu do angličtiny Bet Horon, přepisováno též Beit Horon) je izraelská osada a vesnice typu společná osada (jišuv kehilati) na Západním břehu Jordánu v distriktu Judea a Samaří a v Oblastní radě Mate Binjamin. Geografie Leží cca 10 kilometrů východně od města Modi'in-Makabim-Re'ut, cca 15 kilometrů severozápadně od historického jádra Jeruzalému a cca 40 kilometrů jihovýchodně od centra Tel Avivu, v nadmořské výšce 625 metrů na pomezí Samařska a Judských hor. Severně od obce terén prudce spadá do údolí vádí Nachal Modi'im. Na dopravní síť Západního břehu Jordánu je napojena pomocí lokální silnice číslo 443, která spojuje aglomeraci Modi'in-Makabim-Re'ut se severním okrajem aglomerace Jeruzalému. Vesnice je součástí souvislého bloku izraelských osad situovaného na Západním břehu Jordánu, v severozápadní části aglomerace Jeruzalému. Do tohoto bloku se řadí dále obce Giv'at Ze'ev a Giv'on ha-Chadaša. Tento blok je ale podél své západní strany lemován pásem palestinských vesnic, v těsné blízkosti Bejt Choron jsou to vesnice Beit Ur al-Fauqa a At Tira. Dějiny Vesnice byla zřízena roku 1977. K založení došlo v prosinci 1977. Rezoluce izraelské vlády z 16. října 1977 rozhodla, že v rámci šesti základen izraelské armády budou zřízeny civilní osady, mezi nimi i budoucí Bejt Choron. V obci fungují mateřské školy i náboženská základní škola, dvě synagogy, mikve, veřejná knihovna, zdravotní středisko a obchod se smíšeným zbožím. Zastavěné území Bejt Choron má výrazně protáhlý tvar o délce 1,5 kilometru. Obec sestává ze čtyř čtvrtí. Na východní straně přiléhá k osadě areál základny využívaný izraelskou policií. Počátkem 21. století byl Bejt Choron zahrnut do Izraelské bezpečnostní bariéry. Ta byla podle stavu z roku 2008 již zbudována na severní straně obce, úsek podél západního okraje osady byl ve výstavbě. Začlenění do bariéry naznačuje, že Izrael si hodlá osadu ponechat i po případné mírové dohodě s Palestinci. Probíhající výstavba nové velké čtvrti Agan ha-Ajalot v sousední obci Giv'at Ze'ev může v blízké době vést k územnímu propojení Bejt Choron a Giv'at Ze'ev. Demografie Obyvatelstvo Bejt Choron je v databázi rady Ješa popisováno jako smíšené, tedy složené ze sekulární i nábožensky zaměřené populace. Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel Židé (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství). Jde o menší obec vesnického typu s dlouhodobě rostoucí populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 1218 lidí. Během roku 2014 populace stoupla o 3,7 %. Odkazy Reference Související články Samařsko Izraelská bezpečnostní bariéra Oblastní rada Mate Binjamin Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Bejt Choron na Wikimedia Commons Encyklopedické heslo Béthoron v Ottově slovníku naučném ve Wikizdrojích Oficiální profil obce na portálu Oblastní rady Mate Binjamin Archivováno 13. 5. 2009 na Wayback Machine.
Beit Horon

Beit Horon (Hebrew: בֵּית חֹורוֹן, lit. 'House of Horon') is a communal Israeli settlement in the West Bank. Bordering Route 443 between Modi'in and Jerusalem, the biblical pass of Beit Horon (Joshua 10:10), after which it is named, it falls under the jurisdiction of Mateh Binyamin Regional Council. In 2024 it had a population of 1,435. The international community considers Israeli settlements in the West Bank illegal under international law, but the Israeli government disputes this. History Beit Horon was established on 1 December 1977. According to ARIJ, Israel confiscated land from several surrounding Palestinian villages in order to construct Beit Horon: 1036 dunams were taken from Beitunia, for Beit Horon and Giv'at Ze'ev, 863 dunams were taken from Beit Ur al-Fauqa, 67 dunams were taken from At-Tira, 61 dunams were taken from Kharbatha al-Misbah. Beit Horon is a joint Secular and Orthodox community. A religious elementary school located in Beit Horon serves local children as well as those from surrounding villages. There are also three nurseries and kindergarten, two synagogues, a kollel, a mikvah for women and men, and a library. See also Battle of Beth Horon (166 BC) Battle of Beth Horon (66) References External links Official website
Bet Choron

Bet Choron (hebr.: בית חורון) – wieś położona w samorządzie regionu Matte Binjamin, w Dystrykcie Judei i Samarii, w Izraelu. Leży w południowo-zachodniej części Samarii, na północny zachód od Jerozolimy, w otoczeniu terytoriów Autonomii Palestyńskiej. Historia Osada została założona w 1977 przez grupę żydowskich osadników. Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne Bet Choron Google Maps Mapa Bet Choron
Beit Horon

Beit Horon (hebreiska: בית חורון) är en judisk bosättning på Västbanken. Den ligger i den nordöstra delen av landet. Beit Horon ligger 625 meter över havet och antalet invånare är 1 115. Terrängen runt Beit Horon är huvudsakligen kuperad, men österut är den platt. Runt Beit Horon är det tätbefolkat, med 947 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Jerusalem, 14,4 km sydost om Beit Horon. Trakten runt Beit Horon består till största delen av jordbruksmark. Kommentarer Källor
Dor (Chof ha-Karmel)

Dor (hebrejsky דּוֹר, v oficiálním přepisu do angličtiny Dor) je vesnice typu mošav v Izraeli, v Haifském distriktu, v Oblastní radě Chof ha-Karmel. Geografie Leží v nadmořské výšce 4 metry v hustě osídlené a zemědělsky intenzivně využívané pobřežní nížině. Obec se nachází na břehu Středozemního moře, cca 60 kilometrů severoseverovýchodně od centra Tel Avivu, cca 23 kilometrů jihojihozápadně od centra Haify a 17 kilometrů severně od města Chadera. Dor obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je převážně židovské. Ovšem 3 kilometry východně od mošavu stojí město Furejdis osídlené izraelskými Araby. Spolu se sousedním kibucem Nachšolim vytváří vesnice Dor jeden souvislý urbanistický celek. Dor je na dopravní síť napojen pomocí dálnice číslo 2. Dějiny Dor byl založen v roce 1949. Místní ekonomika je založena na zemědělství včetně rybářství a turistice (provozování plážového letoviska). Severně od mošavu leží v lokalitě Tel Dor zbytky starověkého města Dor. Na jeho místě pak ve středověku stála arabská vesnice Tantura. V roce 1931 v ní žilo 953 lidí v 202 domech. V květnu 1948 počátkem války za nezávislost byla Tantura ovládnuta izraelskými silami a arabské osídlení tu skončilo. Většina zástavby arabské vesnice pak byla zbořena. Demografie Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Dor Židé (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství). Jde o menší sídlo vesnického typu s dlouhodobě stagnující populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 387 lidí. Během roku 2014 populace stoupla o 4,9 %. Odkazy Reference Související články mošav Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Dor na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální stránky Oblastní rady Chof ha-Karmel
Dor, Israel

Dor (Hebrew: דור) is a moshav in northern Israel. Located near Zikhron Ya'akov, it falls under the jurisdiction of Hof HaCarmel Regional Council. In 2024 it had a population of 504. Named after the ancient Phoenician city of Dor, the moshav was established in June 1948 on land of the recently depopulated Palestinian village of al-Tantura in the wake of the Tantura massacre. History Tel Dor Bronze Age and Iron Age The earliest remains at the Tel Dor site date back to the Canaanite period ending about 1200 BCE. Later, the Shkil tribe of sea raiders inhabited Tel Dor, as described in the letters of the Egyptian traveler Wen-Amon. The Phoenicians settled at Dor approximately 1100 BCE, and subsequently it became King Solomon's main port on the Mediterranean. Modern Dor was named after the ancient Phoenician city of Dor, which was inhabited by the tribe of Manasseh in the Israelite period. The city is mentioned in the Bible, in the Book of Joshua 17:11 and 1 Chronicles 7:29). The ancient city of Dor was situated on the excavated tell north of today's moshav, overlooking Kibbutz Nahsholim. Roman period and later Archaeologists have excavated Roman temples and mosaic floors, as well as stone-walled houses from the Hellenistic period, when the site was known as Dora. Artifacts of beautiful Roman and Greek bowls, plates, jugs and jewelry are displayed at the nearby museum. From the 4th to the 7th century CE, Dor served as a Bishopric, but the Byzantine church was later abandoned. The village of Tantura was established in the area during the Arab period. Modern times Moshav site The modern moshav was established in 1949 by Jewish immigrants from Greece, who were later joined by Jewish refugees from Iraq on land of the forcibly depopulated Palestinian village of Tantura, east of the old village site. Today, according to a report in the newspaper Haaretz, a car park for the beaches of Dor and neighboring Nahsholim contains a mass grave from the 1948 Tantura massacre. References
Ein Ya'akov

Ein Ya'akov (Hebrew: עֵין יַעֲקֹב, lit. 'Jacob's spring') is a moshav in northern Israel. Located near Ma'alot-Tarshiha, it falls under the jurisdiction of Ma'ale Yosef Regional Council. In 2024 it had a population of 1,278. History The village was established on 15 October 1950 by immigrants from Kurdistan and Iraq. Its name (as of the neighbouring moshav Me'ona) is taken from Deuteronomy 33:27–28: And Israel dwelleth in safety, Jacob's spring is secure, in a land of corn and wine; yea, his heavens drop down dew. References
Elifelet

Elifelet (Hebrew: אֱלִיפֶלֶט) is a moshav in northern Israel. Located on the Korazim Plateau near Rosh Pina, it falls under the jurisdiction of Mevo'ot HaHermon Regional Council. In 2024 it had a population of 809. Etymology The name "Elifelet" belongs to several characters in the Hebrew Bible, for example one of the sons of King David (2 Samuel 5:16, 1 Chronicles 3:8) and a repatriate after the Babylonian Captivity (Ezra 8:13). History The moshav was founded in 1949 by immigrants from Yemen belonging to the Moshavim Movement on the former village grounds of the depopulated Palestinian village of al-Zanghariyya. Although it was abandoned after several years, it was resettled during the 1950s by immigrants from North Africa and Iraq. The moshav is known for producing edible grasshoppers for culinary use. References
Elifelet

Elifelet (hebr. אליפלט) – moszaw położony w Samorządzie Regionu Mewo’ot ha-Chermon, w Dystrykcie Północnym, w Izraelu. Leży na północ od Jeziora Tyberiadzkiego, w północnej części Górnej Galilei. Historia Moszaw został założony w 1949 przez imigrantów z Jemenu. Później osiedlili się tutaj imigranci z Afryki Północnej i Iraku. Gospodarka Gospodarka moszawu opiera się na intensywnym rolnictwie i turystyce. Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne moszawu Elifelet Google Maps Mapa moszawu Elifelet
Sava'id Chamrija

Sava'id Chamrija (hebrejsky סואעד חמרייה, arabsky سواعد حميرة, anglicky Suweid Hamira, v oficiálním seznamu sídel Sawaid Hamriyye, též Sawa'id (Hamriyye)) je arabská beduínská vesnice v Izraeli, v Severním distriktu, v Oblastní radě Jizre'elské údolí. Geografie Leží v nadmořské výšce 153 metrů pahorcích Dolní Galileji. Vesnice se nachází cca 3 kilometry jižně od města Šfaram, cca 85 kilometrů severovýchodně od centra Tel Avivu a cca 18 kilometrů východně od Haify. Sava'id Chamrija obývají izraelští Arabové, respektive Beduíni, přičemž osídlení v tomto regionu je převážně arabské. Vesnice ale sousedí s židovským kibucem Harduf a cca 5 kilometrů západním směrem začíná při Haifském zálivu oblast s židovskou většinou. Sava'id Chamrija je na dopravní síť napojen pomocí lokální silnice, která na severu vede k městu Šfaram, u kterého ústí do dálnice číslo 79. Dějiny Sava'id Chamrija byl v roce 1996 uznán za oficiální obec a připojil se k Oblastní radě Jizre'elské údolí. Už předtím zde existovalo beduínské osídlení, které se postupně mění z dočasného stanoviště kočovných pastevců v trvalé vesnické sídlo. Demografie Podle údajů z roku 2014 tvořili obyvatelstvo v Sava'id Chamrija izraelští Arabové. Jde o menší sídlo vesnického typu se stagnující populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 144 lidí. Během roku 2014 populace stoupla o 4,3 %. Podle jiného pramene ale v obci žije 200 lidí a územní plán tu počítá s kapacitou 80 rodin. Odkazy Reference Související články izraelští Arabové Externí odkazy (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Galil (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Rom Galil
Suweid Hamira

Suweid Hamira (Arabic: سواعد حميرة; Hebrew: סוויעד חמירה) is a Bedouin village in northern Israel. Located near Shefa-'Amr, it falls under the jurisdiction of Jezreel Valley Regional Council. In 2024 it had a population of 285. The village was recognised by the state in 1996. See also Arab localities in Israel Bedouin in Israel References
Sawaid Chamrija

Sawaid Chamrija (hebr. סוויעד חמירה; arab. سواعد حميرة; ang. Sawaid Hamriyye, lub także Suweid Hamira) – wieś beduińska położona w Samorządzie Regionu Emek Jizre’el, w Dystrykcie Północnym, w Izraelu. Położenie Sawaid Chamrija jest położona na wysokości od 140 do 190 metrów n.p.m. wśród wzgórz, które oddzielają intensywnie użytkowaną rolniczo Doliną Jezreel od zatoki Hajfy, w Dolnej Galilei na północy Izraela. Leży ona na zachodnim zboczu wzgórza. Na południe i zachód od osady przebiega wadi strumienia Cippori. W jej otoczeniu znajdują się miejscowości Ka’abije-Tabbasz-Hajajre i Basmat Tab’un, kibuc Harduf, wsie komunalne Adi i Nofit, oraz nieoficjalne wioski arabskie Ras Ali, Hilf i Chawalid. Sawaid Chamrija jest położona w Samorządzie Regionu Emek Jizre’el, w Poddystrykcie Jezreel, w Dystrykcie Północnym Izraela. Historia Pierwotnie było to tymczasowe siedlisko koczowniczego plemienia Beduinów, którzy zostali zmuszeni do rezygnacji z koczowniczego stylu życia. Wieś została oficjalnie uznana przez władze izraelskie dopiero w 1996 roku. W 2008 roku została podłączona do krajowego systemu wodociągów. Demografia Wieś jest zamieszkana przez Beduinów. Gospodarka Gospodarka wsi opiera się na rolnictwie. Transport Ze wsi wyjeżdża się na południowy wschód do sąsiedniego kibucu Harduf. Stamtąd można wyjechać drogą prowadzącą na północny wschód do wsie komunalnej Adi i dalej do drogi ekspresowej nr 79. Mniejsza lokalna droga prowadzi na wschód do arabskiej miejscowości Ka’abije-Tabbasz-Hajajre. Przypisy
Nitzanei Sinai

Nitzanei Sinai (Hebrew: נִצָּנֵי סִינַי or ניצני סיני‎), also known as Kadesh Barnea (קָדֵשׁ בַּרְנֵעַ‎), is a community settlement in the western Negev desert in Israel. Located near Nitzana, it falls under the jurisdiction of Ramat HaNegev Regional Council. In 2024 it had a population of 949. History The settlement was acquired by Israel in 1980 and moved to its present site in 1986 following the Egypt–Israel peace treaty. It was named for its proximity to the Sinai, as well as after biblical Kadesh Barnea, one of the stations on the Israelites' journey during the Exodus. Olive cultivar Barnea is a modern dual-purpose olive cultivar bred originally from Kadesh Barnea in southern Israel to be disease-resistant and to produce a generous crop. The oil has a strong flavour with a hint of green leaf. Barnea is widely grown in Israel (especially in the south) and in the southern hemisphere, particularly in Australia and New Zealand. References
Niccane Sinaj

Niccane Sinaj (hebr. ניצני סיני) nazywana także Kadesz Barnea (hebr. קדש ברנע) – wieś położona w samorządzie regionu Ramat ha-Negew, w Dystrykcie Południowym, w Izraelu. Leży w środkowej części pustyni Negew, w otoczeniu moszawów Be’er Milka i Kemehin, oraz wioski Niccana. Na zachód od wioski przebiega granica z Egiptem, a na południu znajduje się Przejście graniczne Niccana. Historia Osadę założono w 1980. Nazwa wioski nawiązuje do sąsiedniej osady Niccana i pobliskiego półwyspu Synaj. Natomiast druga nazwa wioski nawiązuje do miejsca Kadesz-Barnea, w którym według informacji biblijnej z Księgi Liczb, obozowali Izraelici w czasie wędrówki z Egiptu do Ziemi Obiecanej pod dowództwem Mojżesza. Kultura i sport W wiosce jest ośrodek kultury oraz basen kąpielowy. Gospodarka Gospodarka wioski opiera się na uprawach w szklarniach (m.in. pomidory) i uprawach winorośli. Firma Desert Green West Ltd. zajmuje się sortowaniem, pakowaniem i przechowywaniem warzyw w chłodniach. Komunikacja Z wioski wyjeżdża się na zachód na drogę ekspresową nr 10 (Kerem Szalom–Owda). Lokalna droga prowadząca na południe dojeżdża do drogi nr 211 , którą jadąc na wschód dojeżdża się do wioski Niccana. Lokalna droga prowadząca na wschód dojeżdża do moszawu Kemehin. Przypisy Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne Niccane Sinaju Google Maps Mapa Niccane Sinaju Amudanan
Curi'el

Curi'el (hebrejsky צוּרִיאֵל, doslova Bůh je moje skála, v oficiálním přepisu do angličtiny Zuri'el, přepisováno též jako Tzuri'el) je vesnice typu mošav v Izraeli, v Severním distriktu, v Oblastní radě Ma'ale Josef. Geografie Leží v nadmořské výšce 633 metrů, v hornaté oblasti na západním okraji masivu Har Meron v centrální části Horní Galileji, cca 20 kilometrů od břehů Středozemního moře a 6 kilometrů od libanonských hranic. Obec se nachází cca 3 kilometry východně od města Ma'alot-Taršicha, cca 115 kilometrů severovýchodně od centra Tel Avivu a cca 37 kilometrů severovýchodně od centra Haify. Curi'el obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je etnicky smíšené. Převážně židovská je oblast západně odtud, směrem k pobřeží. Severně od mošavu leží město Fassuta, které obývají izraelští Arabové. Na severovýchodní straně zase město Churfejš, jež obývají Drúzové. Většinově arabské osídlení má oblast jižně a jihovýchodně odtud. Curi'el je na dopravní síť napojen pomocí dálnice číslo 89. Dějiny Curi'el byl založen v roce 1950. Jméno odkazuje na biblickou postavu Súríela, kterého zmiňuje Kniha Numeri 3,35. Zakladateli vesnice byli židovští přistěhovalci Jemenu. V roce 1952 ale tito prvotní obyvatelé mošav opustili pro nedostatek pracovních míst a vesnice byla dočasně opuštěna. Nově byla osídlena roku 1953 Židy původem z Maroka. Vesnice byla napojena na náboženskou organizaci Po'alej Agudat Jisra'el. Mošav vznikl na pozemcích zaniklé arabské vesnice Suhmata, která zde stávala do války za nezávislost v roce 1948 cca 1 kilometr západně od stávající osady. Křižáci ji nazývali Samueth a postavili zde hrad, který v 18. století přestavěl místní arabský vládce Daher el-Omar. Roku 1931 měla Suhmata 796 obyvatel a 175 domů. Byla tu mešita, křesťanský kostel, základní chlapecká škola a zemědělská škola. Během války byla tato oblast na podzim 1948 v rámci Operace Hiram ovládnuta židovskými silami a arabské osídlení zde skončilo. Zástavba vesnice pak byla zbořena. Zachovány byly jen ruiny středověkého hradu. Ekonomika vesnice je založena na zemědělství a turistickém ruchu. Část obyvatel za prací dojíždí. V obci fungují zařízení předškolní péče, základní škola je ve vesnici Becet. Je tu synagoga a sportovní areály. Demografie Obyvatelstvo mošavu Curi'el je smíšené, tedy sekulární i nábožensky orientované. Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Curi'el Židé (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství). Jde o menší sídlo vesnického typu s dlouhodobě mírně rostoucí populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 314 lidí. Během roku 2014 populace stoupla o 5,4 %. Odkazy Reference Související články mošav Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Curi'el na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Bet Alon (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Galil (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Rom Galil
Tzuriel

Tzuriel (Hebrew: צוּרִיאֵל) is a moshav in northern Israel. Located in the Galilee, it falls under the jurisdiction of Ma'ale Yosef Regional Council. In 2024 it had a population of 530. History The moshav was established in 1949 on land which had belonged to the forcibly depopulated Palestinian village of Suhmata. The founders were Yemenite Jews from the town of Beit 'Adaqah, led by spiritual leader Rabbi Shalom Nehorai HaLevi. It was named for the biblical figure Zuriel, son of Abihail (Num 3:35). After a number of years the founders left and a group of Moroccan immigrants moved in. References
Yakir

Yakir (Hebrew: יַקִּיר) is an Israeli settlement in the West Bank, 15 kilometers (9.3 mi) southwest of the Palestinian city of Nablus, near Revava and Nofim, on Road 5066, roughly between Barkan and Karnei Shomron. Organised as a community settlement, it was founded in February 1981 on lands that the Israeli government expropriated from the nearby Palestinian village of Deir Istiya. It sits at 420 metres above sea level and is under the jurisdiction of Shomron Regional Council. In 2024, it had a population of 2,742. The international community considers Israeli settlements in the West Bank illegal under international law, but the Israeli government disputes this. Etymology The name is taken from a passage in the Book of Jeremiah (31:20) 'Is Ephraim a darling (yakir) son unto Me?'" History According to ARIJ, Israel confiscated 659 dunams of land from the nearby Palestinian village of Deir Istiya in order to construct Yakir. The settlement was established in 1981. As of 2013, the property was being developed to accommodate a growing need for housing in the town. In March 2013, a stone-throwing attack on traffic in the neighbouring village of Kif el-Hares led to the injury of a child, Adele Biton, who later died of her injuries. On June 5, 2024, settlers from Yakir and neighbouring Novim bulldozed Palestinian land to create a fenced buffer zone as part of the Gaza war. References External links Menachem Brody's photos of Yakir Archived 2006-01-15 at the Wayback Machine
Jakir (Izrael)

Jakir (hebr. יקיר) – wieś położona w samorządzie regionu Szomeron, w Dystrykcie Judei i Samarii, w Izraelu. Leży w zachodniej części Samarii, w otoczeniu terytoriów Autonomii Palestyńskiej. Historia Osada została założona w 1981 przez religijnych żydowskich osadników. Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne Jakir Google Maps Mapa Jakir Galeria zdjęć. sdf.shomron.org.il. [zarchiwizowane z tego adresu (2006-01-15)].
Якир (Самария)

Якир — еврейское поселение в Самарии (Западный берег реки Иордан). Расположено на дороге 5066 в 35 км к востоку от Тель-Авива. Название Название поселения происходит от слова из Книги Иеремии (31:20), означающего дорогой (в данном случае сын). История Поселение было основано в феврале 1981 года и позже расширено. В марте 2013 года палестинцы забросали в районе поселения камнями машину с ехавшей в ней семьей. В результате нападения и последовавшей аварии были ранены несколько человек, одна из жертв, Адель Битон, позже скончалась. Население По данным Центрального статистического бюро Израиля, население на начало 2020 года составляло 2 288 человек. Примечания