Camp de detenció de Sde Teiman

Sde Teiman (hebreu: שדה תימן) és una base militar israeliana situada al desert del Nègueb, prop de la frontera amb la Franja de Gaza. Durant la guerra de Gaza, va rebre atenció internacional per les violacions sistèmiques dels drets humans contra els seus detinguts palestins de la Franja. Diversos detinguts palestins alliberats han declarat que ells i altres persones, inclosos nens, van ser sotmesos a violacions, violacions en grup i altres formes de violència sexual, així com tortures psicològiques i físiques per part de soldats i personal mèdic israelià, tant homes com dones. Diversos informes també parlen de presoners que van patir negligència mèdica per les lesions sofertes, cosa que va provocar casos d'⁣amputacions de braços i cames. Els seus testimonis han estat corroborats per personal israelià denunciant i una investigació de la CNN. Entre els detinguts maltractats també hi havia treballadors sanitaris palestins que havien estat capturats durant les incursions israelianes als hospitals de Gaza. En un incident molt publicitat, les imatges filtrades de les càmeres de seguretat van mostrar soldats israelians violant en grup un detingut palestí amb una barra de metall que li va causar lesions greus a l'anus i als pulmons. La filtració es va produir unes setmanes després que diversos soldats sospitosos d'abús d'un presoner fossin detinguts per ser interrogats, cosa que va provocar que manifestants i parlamentaris israelians de dretes irrompessin al campament en protesta a finals de juliol de 2024. Un dels soldats va rebre una condemna de presó i cinc més van ser acusats d'abús el febrer de 2025. El 12 de març de 2026, les FDI van retirar els càrrecs d'agressió sexual contra els cinc soldats israelians acusats de violar un detingut palestí, ja que s'havia violat el dret dels acusats a un judici just. Rerefons La base militar es va convertir parcialment en un camp de detenció arran de l'aprovació de la Llei de Combatents Il·legals per la Knesset el desembre de 2023.</ref> Està dividit en un recinte on es mantenen fins a 200 detinguts amb els ulls embenats i emmanillats en gàbies, i un hospital de campanya amb tendes de campanya on es mantenen desenes de presoners emmanillats. La llei permet a les Forces de Defensa d'Israel detenir persones sense ordre d'arrest durant 45 dies, després dels quals els detinguts han de ser transferits al Servei Penitenciari d'Israel. El 10 de maig de 2024, les FDI han reconegut dos camps similars: la presó d'Ofer i una presó a Anatot, ambdues a Cisjordània. Sde Teiman està dividit en dues seccions: recintes i un hospital de campanya. Existeix una estructura addicional on es duen a terme els interrogatoris. Des del seu establiment, milers de soldats israelians, tant regulars com reservistes, hi han servit com a guàrdies. Tots els gazaïns detinguts per Israel des de l'atac liderat per Hamàs contra Israel el 2023 es classifiquen com a combatents il·legals en lloc de presoners de guerra, cosa que els exclou de drets com l'accés a un advocat. La majoria dels detinguts, en lloc de proves que són membres de Hamàs, es mantenen com a sospitosos, sense que es presentin càrrecs. Aquesta classificació s'aplica a tots els gazaïns detinguts per Israel des de l'octubre del 2023, que The Guardian va informar que eren 849 persones l'abril del 2024. Un metge que treballava a Sde Teiman va declarar que no sabia per què molts dels presoners que va trobar havien estat detinguts per Israel; entre els que va tractar hi havia un paraplègic, un home que pesava 300 lliures (140 kg) i un altre que, des de petit, ha hagut de respirar amb l'ajuda d'un tub al coll. El desembre de 2023, Haaretz va informar que centenars de palestins de Gaza estaven detinguts a Sde Teiman i que alguns havien mort per motius desconeguts. Els detinguts van ser interrogats, amb els ulls embenats i emmanillats, mentre els llums es mantenien encesos en tot moment. El 7 de març de 2024, Haaretz va informar que 27 presoners de Gaza havien mort sota custòdia israeliana des del començament de la guerra de Gaza, inclosos alguns de Sde Teiman. Al maig, funcionaris de la presó van dir a The New York Times que uns 4.000 gazaïns havien estat detinguts a Sde Teiman des de l'octubre de 2023. D'aquests, el 70% havien estat detinguts per a una investigació més detallada, 1.200 havien estat repatriats a Gaza i 35 havien mort. L'octubre de 2024, The Guardian va informar que funcionaris de la principal agència humanitària dels EUA, USAID, assisteixen a reunions periòdiques a Sde Teiman. A partir del juliol de 2024, Israel va crear una "Junta Conjunta de Coordinació" per aprovar les operacions d'ajuda a Gaza, un òrgan que es reuneix a Sde Teiman i es coordina amb els funcionaris nord-americans que hi ha allà. En un document intern d'USAID consultat per The Guardian, "el nom de la base enllaça a la seva entrada de la Viquipèdia, que inclou fotos de presoners palestins amb els ulls embenats i detalla els seus maltractaments". Abús de detinguts Tortura Un informe d'Amnistia Internacional publicat el juliol de 2024 incloïa relats d'abusos de detinguts de Sde Teiman que eren coherents amb informes anteriors. Amnistia va entrevistar un nen de 14 anys que va declarar que els interrogadors l'havien apallissat, cremat amb cigarrets i l'havien mantingut amb els ulls embenats i emmanillat. El maig de 2024, tres empleats israelians anònims del camp van parlar amb la CNN com a denunciants, durant els quals van corroborar i ampliar els informes d'abús i males condicions revelats per diversos detinguts que posteriorment van ser alliberats. Els denunciants van detallar recintes on els detinguts tenen els ulls embenats i no se'ls permet parlar ni moure's. Les imatges filtrades a la CNN mostren files d'homes amb xandalls grisos amb els ulls embenats, cadascun assegut en un matalàs excepcionalment prim, envoltat per una tanca de filferro espinós. Els càstigs inclouen pallisses i que els presoners aixequin les mans en una posició d'estrès, de vegades lligats a una tanca, durant més d'una hora. En el que un detingut alliberat va anomenar "la tortura nocturna", els guàrdies realitzaven escorcolls rutinaris amb gossos i granades de so mentre els presoners dormien. Segons sembla, els detinguts segueixen una dieta d'un cogombre, unes llesques de pa i una tassa de formatge al dia. Com a part de l'⁣alto el foc a Gaza de l'octubre de 2025, Israel va retornar 135 cossos de palestins de Sde Teiman a Gaza. Segons els metges de Khan Yunis, els exàmens forenses "indiquen que Israel va dur a terme actes d'assassinat, execucions sumàries i tortura sistemàtica contra molts dels palestins", i van mostrar "signes de trets directes a curta distància i cossos aixafats sota les vies dels tancs israelians". Alguns dels morts tenien els ulls tapats i les mans lligades a l'esquena, segons mostren les fotos. En un cas, una corda estava lligada al coll d'un home. El cos de Mahmoud Ismail Shabat, de 34 anys, mostrava marques al coll compatibles amb el penjament, així com indicis d'haver estat ferit o mort a Gaza abans de ser traslladat a Sde Teiman. El seu germà, Rami, va declarar: «El que més ens va doldre va ser que tenia les mans lligades i el cos cobert de signes clars de tortura». Per la seva banda, la mare de Shabat va manifestar el seu dolor preguntant-se: «On és el món? Tots els nostres ostatges tornen torturats i destrossats». Un detingut havia estat amputat a la mà «perquè els canells s'havien gangrenat a causa de les ferides causades per les manilles», va dir un denunciant. Shadi Abu Seido, un periodista palestí de Gaza, va declarar al canal TRT: «Em van despullar completament durant deu hores a la intempèrie i de nit. Després em van traslladar a Sde Teiman, on em van retenir durant cent dies, durant els quals vaig romandre emmanillat i amb els ulls tapats. Molts van morir estant detinguts; d'altres van perdre el cap o els van haver d'amputar les extremitats. Vam patir abusos sexuals i físics, i fins i tot van portar gossos perquè ens orinessin a sobre». Segons el seu relat, quan va demanar els motius de la seva detenció, la resposta va ser contundent: «Hem matat tots els periodistes. Ells van morir una vegada, però a vosaltres us hem portat aquí perquè moriu centenars de vegades». Abús sexual i violació Diversos presoners palestins que han tornat a Gaza han informat a l'UNWRA i al New York Times que s'ha utilitzat un pal metàl·lic per infligir lesions penetrant l'anus dels detinguts sota interrogatori i diversos presoners han denunciat l'ús de descàrregues elèctriques, de vegades obligant-los a "seure en una cadira connectada a electricitat". El 29 de juliol de 2024, la policia militar israeliana va detenir nou soldats israelians per interrogar-los com a part d'una investigació sobre un presumpte abús d'un presoner palestí, de qui The Times of Israel va informar que tenia "signes d'abús greu, inclòs a l'anus". En resposta, polítics d'extrema dreta, com ara el ministre de Patrimoni, Amichay Eliyahu, i el membre de la Knesset Zvi Sukkot, van instar els seus partidaris a protestar a Sde Teiman contra la detenció dels nou soldats. Sukkot, Eliyahu i el membre de la Knesset Nissim Vaturi es van unir a altres dretans per entrar il·legalment a Sde Teiman, mentre que hores més tard, activistes d'extrema dreta també van entrar a la base militar israeliana de Beit Lid mentre els nou soldats hi eren detinguts. Diversos polítics de dretes han condemnat la detenció dels soldats israelians: el ministre de Justícia, Yariv Levin, va dir que les "imatges dures de soldats sent arrestats" eren "impossibles d'acceptar"; el ministre de Seguretat Nacional, Itamar Ben-Gvir, va dir que la detenció dels soldats era "vergonyosa" i va demanar a "les autoritats militars que donin suport als combatents... Els soldats necessiten tenir tot el nostre suport"; el ministre d'Economia, Nir Barkat, va declarar: "Dono suport als nostres combatents", mentre criticava els esdeveniments com un "judici espectacle"; la ministra de Transports, Miri Regev, va comentar que les detencions de soldats israelians eren "perilloses" durant la guerra i va advertir contra els processaments militars que "aplacaven els nostres enemics". Per separat, el membre de la Knesset, Hanoch Milwidsky, va argumentar a la Knesset que és permissible abusar sexualment dels comandos de Hamàs de la Nukhba: "...tot és legítim de fer. Tot". Ibrahim Salem, que apareix en una de les primeres fotos filtrades del camp de detenció, va estar-hi detingut durant 52 dies sense càrrecs i va ser alliberat a principis d'agost de 2024. Va denunciar tortures generalitzades, fins i tot per part de personal mèdic, així com electrocució durant els interrogatoris, abús sexual, pallisses constants, despullament forçat, agafada de genitals i freqüents casos de violació i violació en grup comesos tant per soldats homes com dones. Els nens també van ser violats. En un cas, un presoner d'uns 40 anys va ser emmanillat i obligat a inclinar-se sobre un escriptori mentre una soldata li introduïa els dits i altres objectes al recte. Si el presoner es movia, un soldat situat davant seu el colpejava i l'obligava a romandre en aquella posició. Segons Salem, "la majoria dels presoners sortiran amb lesions rectals [causades per la violació en grup]". Un metge de Sde Teiman que va examinar un detingut que va patir abús sexual va declarar: "No podia creure que un guàrdia de presó israelià pogués fer una cosa així". Un vídeo de vigilància filtrat l'agost de 2024 aparentment mostrava soldats israelians agredint sexualment un detingut. Walid Khalili, un paramèdic i conductor d'ambulància de la Societat Palestina d'Ajuda Mèdica detingut a Sde Teiman durant 20 dies sense càrrecs, va descriure greus maltractaments per part de soldats israelians. Traslladat de Tel al-Hawa al camp de detenció, va ser obligat a portar bolquer i inclòs en un gran edifici semblant a un magatzem amb cadenes penjant del sostre. Els detinguts, també amb bolquers, eren suspesos de cadenes lligades a manilles metàl·liques. Khalili va descriure que va ser encadenat, electrocutat mentre portava una peça de roba i una diadema connectades a cables, i sotmès a pallisses. Va relatar: "El món donava voltes i em vaig desmaiar. Em van colpejar amb porres... Amb cada pregunta em descarregaven elèctricament per despertar-me. Em deia que confessés i que deixaríem de torturar-te". Va suportar descàrregues elèctriques cada dos dies, postures d'estrès i ruixats amb aigua freda. Abans dels interrogatoris, li donaven una droga desconeguda que li causava al·lucinacions i desorientació. Va informar que un interrogador que parlava àrab amb fluïdesa el va interrogar sobre els ostatges, va amenaçar de fer mal a la seva família si no confessava i "em va dir quants fills tinc, tots els seus noms, la meva adreça". No va rebre atenció mèdica tot i tenir costelles trencades, va presenciar com li amputaven la cama a un detingut a causa de l'encadenament i va veure morir un altre detingut pel qual semblava una aturada cardíaca. Ús de gossos Un presoner del camp de tortura de Sde Teiman va dir al PHCR que "Ens van despullar completament. Els soldats van portar gossos que ens van pujar a sobre i em van orinar a sobre. Aleshores, un dels gossos em va violar; el gos... em va introduir el penis a l'anus". El juny de 2024, una presonera palestina alliberada de Sde Teiman va declarar que les presoneres havien estat violades per gossos. Treballadors sanitaris Diversos treballadors sanitaris palestins de la Franja de Gaza van ser detinguts arbitràriament per l'exèrcit israelià durant les incursions militars en hospitals i, posteriorment, traslladats a centres de detenció del sud d'Israel, com el de Sde Teiman. L'organització Human Rights Watch ha documentat nombrosos casos en què el personal mèdic arrestat va patir pallisses, despullaments forçats i un règim d'emmanillament prolongat durant setmanes. Així mateix, l'informe detalla que van ser sotmesos a tortures, violència sexual i amenaces de violació o assassinat contra els seus familiars a Gaza. Visites d'advocats Khaled Mahajneh, un advocat que va visitar el centre de detenció, va declarar que les condicions eren "més horribles que qualsevol cosa que hàgim sentit sobre Abu Ghraib i Guantánamo". Va afirmar que va anar al centre de detenció buscant informació sobre un periodista anomenat Muhammad Arab d'Al Araby TV que havia estat detingut mentre cobria el setge de l'hospital Al-Shifa. Khaled va descriure el periodista com a "irreconeixible" i va dir que havia testificat sobre presoners que eren abusats habitualment, sobre guàrdies que agredien sexualment obertament els presoners i sobre diversos presoners que havien mort per tortura. Hospitals de campanya L'abril de 2024, Haaretz va obtenir una carta escrita per un metge d'un hospital de campanya a Sde Teiman al fiscal general, al ministre de Defensa i al ministre de Salut d'Israel. El metge va escriure que "els reclusos són alimentats amb palletes, defequen amb bolquers i estan subjectats constantment, cosa que viola l'ètica mèdica i la llei". El metge va al·legar que la manca de personal i l'atenció inadequada van provocar complicacions i morts, i va descriure les amputacions degudes a lesions per manilles com a "rutinàries". Una altra font mèdica que va visitar Sde Teiman va corroborar la carta a la CNN. La font també va qualificar la deshumanització sistèmica dels detinguts, al·legant que es diu als funcionaris que no utilitzin els noms dels presoners, sinó els seus números de sèrie. Els denunciants de la CNN es van fer ressò de relats anteriors de detinguts ferits físicament lligats a llits, amb bolquers, alimentats amb palletes i amb els ulls embenats. A més, van al·legar que els procediments mèdics sovint els realitzen empleats poc qualificats, que les operacions sovint es fan sense anestèsia i que als pacients se'ls nega el tractament amb analgèsics. Alguns dels detinguts van ser arrestats en hospitals de Gaza mentre rebien tractament. Segons els denunciants, es va dir a l'equip mèdic que no documentés els tractaments ni signés papers, cosa que corrobora l'informe de l'abril de 2024 de Physicians for Human Rights a Israel que l'anonimat s'utilitza per dificultar una possible investigació; durant la visita del New York Times del 2024, el diari va assenyalar que tres metges van atribuir el seu ús de l'anonimat a la por a represàlies de "Hamàs i els seus aliats". Els denunciants van afirmar a més que els pacients estaven encadenats als seus llits i que les cirurgies es van realitzar sense analgèsics adequats. Respostes Israel En resposta a les acusacions dels denunciants, l'exèrcit israelià va declarar que tracta els detinguts "de manera adequada i acurada", i que "les autoritats no coneixen els incidents d'emmanillament il·legal". El general de divisió Yifat Tomer-Yerushalmi, advocat general militar, va declarar que s'han obert investigacions de la policia militar sobre les acusacions de mala conducta a Sde Teiman. El 23 de maig de 2024, grups israelians de drets humans van sol·licitar al Tribunal Superior de Justícia que tanqués el centre de detenció de Sde Teiman. El 5 de juny, el govern israelià va dir al tribunal que tenien previst traslladar la majoria dels presos fora de Sde Teiman; Amnistia Internacional va assenyalar al juliol que "poc sembla haver canviat". El setembre de 2024, el Tribunal Superior es va negar a ordenar el tancament del centre de detenció. Segons el Times of Israel, arran dels informes d'abús de detingudes, el 25 de maig de 2024, una soldat de les FDI anònima va afirmar que les guàrdies de Sde Teiman havien estat sotmeses a "alguna forma d'assetjament sexual" per part de les detingudes, des de presumptament llançar-los petons i fer comentaris suggestius fins a escopir a terra quan parlen. Segons Haaretz, citant el testimoni de guàrdies israelianes de Sde Teiman, les guàrdies van fer afirmacions infundades d'assetjament sexual que van resultar en tortura, pallisses i violacions de detingudes com a càstig. Els testimonis de víctimes palestines de violència sexual, violació, tortura i mutilació genital també es relacionen amb guàrdies i soldats israelianes que participen en aquests actes. El 7 de febrer de 2025, un tribunal militar israelià va condemnar un reservista de les FDI a set mesos de presó, després que es declarés culpable de tres càrrecs d'abús agreujat contra presoners de Gaza i d'un de conducta impròpia, en el marc d'un acord de culpabilitat amb la fiscalia. Els càrrecs feien referència a quatre incidents ocorreguts entre el gener i el juny de 2024, durant els quals es va colpejar els detinguts, es van utilitzar armes contra presoners immobilitzats i se'ls va obligar a pronunciar frases degradants i a udolar com gossos. A més de la pena de presó, el soldat va rebre una condemna condicional i va ser degradat al rang de soldat ras. Posteriorment, el 19 de febrer, els fiscals militars van acusar cinc reservistes de les FDI d'abús greu i de la presumpta violació en grup d'una presonera palestina el 5 de juliol de 2024. Entre els encausats hi ha un major, un capità, un sergent major, un sergent de primera classe i un caporal. El 29 de juliol de 2024, manifestants oposats a les acusacions van assaltar la base militar de Beit Lid, al centre d'Israel, i es van manifestar davant de la casa de Tomer-Yerushalmi, titllant-la de "traïdora". El 31 d'octubre de 2025 va admetre haver filtrat un vídeo dels abusos del 2024 i va dimitir. La nit del 2 de novembre es va denunciar la seva desaparició i, quan la van trobar a una platja de Tel-Aviv, va ser arrestada per sospita de filtrar el vídeo. El 12 de març de 2026, l'advocat general militar de les FDI, el general de divisió Itay Offir, va retirar els càrrecs d'agressió sexual contra els cinc soldats israelians acusats de violar una detinguda palestina el 2024, ja que els seus drets a un judici just havien estat vulnerats quan el seu predecessor Tomer-Yerushalmi va filtrar imatges de la presumpta agressió als mitjans de comunicació. Aquest anunci va ser rebut amb satisfacció per diverses figures israelianes de dretes, com ara el primer ministre Benjamin Netanyahu, el ministre de Defensa Israel Katz i el ministre de Finances Bezalel Smotrich, com una vindicació dels acusats i de les FDI. En canvi, la retirada dels càrrecs va ser condemnada per l'organització no governamental Comitè Públic contra la Tortura a Israel i la membre de Hadash Ta'al de la Knesset Aida Touma-Suleiman com un encobriment i una manipulació. Estats Units El portaveu del Departament d'Estat dels EUA, Matthew Miller, va qualificar d'«horribles» els informes sobre abusos sexuals a detinguts palestins a Sde Teiman per part de soldats israelians, i va exigir una investigació ràpida que serveixi per retre comptes. En la seva declaració del 8 d'agost de 2024, Miller va afegir de forma categòrica que «hi hauria d'haver tolerància zero amb qualsevol abús sexual o violació de qualsevol detingut, punt». L'octubre de 2024, The Guardian va revelar que l'agència d'ajuda americana USAID es reuneix amb els seus homòlegs israelians a Sde Teiman, començant com a mínim el juliol de 2024 amb la creació d'una "Junta Conjunta de Coordinació" israeliana a la presó, encarregada de supervisar tota l'ajuda a Gaza. Nacions Unides Alice Jill Edwards, relatora especial de les Nacions Unides sobre la tortura i els combatents il·legals, va demanar una investigació i més tard va condemnar el presumpte abús sexual com a "particularment macabre". Altres El camp ha estat anomenat "la badia de Guantánamo d'Israel". Vegeu també Presó de Sednaya a Síria, sobrenomenada "l'escorxador humà" Referències