NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Ein Hațeva

Ein Hatzeva (în ebraică: עֵין חֲצֵבָה). Este un moșav în valea centrală a Arava în Israel. Este situat la sud de Marea Moartă, se află sub jurisdicția Consiliului Regional Tamar. Istorie Fondare Ein Hatzeva a fost înființată în 1960 ca o fermă agricolă neafiliată, și la început nu a fost recunoscută de către guvern. În urma succesului repurtat de locuitori în ramura legumiculturii, în ciuda tuturor dificultăților terenului, satul a obținut recunoșterea oficială ce și au dorit-o. Nume Locul a fost menționat în texte grecești ca „Eisebon”. sau Eisiba. Denumirea localității se datorează izvorului din apropiere, numit de arabi Ayn Husb, ceea ce înseamnă „Izvorul rodnic”. Referințe
Srigim

Srigim (hebrejsky שריגים‎‎, v oficiálním přepisu do angličtiny Srigim (Li-On), nazýváno též Li On, hebrejsky לִי אוֹן‎) je vesnice typu společná osada (jišuv kehilati) v Izraeli, v Jeruzalémském distriktu, v oblastní radě Mate Jehuda. Geografie Leží v nadmořské výšce 320 metrů na pomezí zemědělsky využívané pahorkatiny Šefela a západního okraje zalesněných svahů Judských hor. Severně od obce terén spadá do údolí potoka Nachal ha-Ela. Jižním směrem leží rozsáhlý lesní komplex. Obec se nachází 32 kilometrů od břehu Středozemního moře, přibližně 46 km jihovýchodně od centra Tel Avivu, přibližně 30 km jihozápadně od historického jádra Jeruzaléma a 10 km jihozápadně od Bejt Šemeš. Srigim obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je etnicky převážně židovské. Srigim je na dopravní síť napojen pomocí dálnice číslo 38, ze které tu k západu odbočuje lokální silnice číslo 353. Dějiny Srigim byl založen v roce 1960. Novověké židovské osidlování tohoto regionu začalo po válce za nezávislost tedy po roce 1948, kdy Jeruzalémský koridor ovládla izraelská armáda a kdy došlo k vysídlení většiny zdejší arabské populace. Zhruba 2 km severozápadně od současné židovské osady se do roku 1948 rozkládala arabská vesnice Adžur. Ke zřízení vesnice Srigim došlo roku 1960. Byla koncipována jako středisková obec pro okolní zemědělské osady v regionu Chevel Adulam. Nachází se tu regionální vzdělávací a společenské centrum a zdravotní zařízení. Během 90. let 20. století je obec rozrostla o novou obytnou čtvrť. Původně se vesnice jmenovala Srigim. Později název změněn na Li On, podle jména filantropa Leona, který přispěl na rozvoj obce; současně se jedná o slovní hříčku, neboť fráze „li on“ v hebrejštině znamená „mám sílu“, nebo také „mám zármutek“. Nakonec bylo oficiální jméno vesnic upraveno tak, že zahrnuje jak původní tak nové pojmenování. Demografie Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Srigim Židé (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství). Jde o menší obec vesnického typu, od počátku 21. století s výrazně rostoucí populací, která se ale po roce 2005 stabilizovala. K 31. prosinci 2014 zde žilo 998 lidí. Během roku 2014 populace klesla o 2,3 %. Odkazy Reference Související články společná osada Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Srigim na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální stránky oblastní rady Mate Jehuda
Srigim

Srigim (Hebrew: שריגים, lit. 'Shoots'), also known as Li On (Hebrew: לִי אוֹן), is a community settlement in central Israel. Located to the south of Beit Shemesh. It falls under the jurisdiction of Mateh Yehuda Regional Council. In 2024 it had a population of 983. It borders the British Park forest and the biblical Elah Valley where, in the Bible, David fought Goliath. History The village was established in 1960 by residents of moshavim in the region on land had previously belonged to the depopulated Palestinian village of 'Ajjur. It was named after grapevines, which are common in the area, and was planned to become a regional centre. In 1996 Srigim was enlarged to include 200 families who sought to turn it into an ecological village. It is home to dozens of artists and hosts an arts fair twice a year. It has a boutique winery, a microbrewery and an olive oil mill. Srigim is the seat of a prominent Israeli legal publisher, Nevo Publishers Ltd. (nevo.co.il), a prime source for Israeli legal information. Notable residents Benny Morris (born 1948), Israeli historian References External links Srigim Winery (in Hebrew) Srigim Brewery (in Hebrew) Agro Cafe (in Hebrew)
Serigim

Serigim (hebr. שריגים) – wieś położona w samorządzie regionu Matte Jehuda, w Dystrykcie Jerozolimy, w Izraelu. Leży w górach Judei. Historia Osada została założona w 1960 jako rolniczy moszaw. W późniejszych latach został przekształcony w wioskę. Komunikacja Przy wiosce przebiega droga ekspresowa nr 38 (Sza’ar ha-Gaj–Bet Guwrin). Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne Serigim Google Maps Mapa Serigim
Tarum

Tarum (hebrejsky תָּרוּם, v oficiálním přepisu do angličtiny Tarum) je vesnice typu mošav v Izraeli, v Jeruzalémském distriktu, v Oblastní radě Mate Jehuda. Geografie Leží v nadmořské výšce 288 metrů na zalesněných svazích na západním okraji Judských hor v Jeruzalémském koridoru, v místech kde se terén začíná sklánět do pahorkatiny Šefela. Severně od vesnice se rozkládá Ešta'olský les vysázený Židovským národním fondem, který je součástí rozsáhlejšího lesního komplexu zvaného Rabinův park. Obec se nachází 31 kilometrů od břehu Středozemního moře, cca 37 kilometrů jihovýchodně od centra Tel Avivu a cca 24 kilometrů západně od historického jádra Jeruzalému. Tarum obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je etnicky převážně židovské. Mošav je situován 4 kilometry od Zelené linie, která odděluje Izrael v jeho mezinárodně uznávaných hranicích a Západní břeh Jordánu, respektive od nárazníkové zóny v prostoru Latrunu. Počátkem 21. století byla ale plocha Latrunského výběžku s demografickou dominancí Židů fakticky anektována k Izraeli pomocí bezpečnostní bariéry a dále s severovýchodu ležící arabské (palestinské) oblasti Západního břehu fyzicky odděleny. Tarum je na dopravní síť napojen pomocí dálnice číslo 44. Dějiny Tarum byl založen v roce 1950. Jméno je inspirováno citátem z Bible z Knihy žalmů 89,14: „V své paži máš bohatýrskou sílu, tvá ruka je mocná, tvá pravice pozdvižená“ Novověké židovské osidlování tohoto regionu začalo po válce za nezávislost tedy po roce 1948, kdy Jeruzalémský koridor ovládla izraelská armáda a kdy došlo k vysídlení většiny zdejší arabské populace. Zhruba jeden kilometr jižně od dnešní obce se nacházela v lokalitě Tel Cor'a do roku 1948 arabská vesnice Sar'a se zbytky starého osídlení. V Bibli se nazývala Sur'a nebo Zora, později Danite. Římané ji nazývali Sarea. Od středověku tu pak bylo arabské osídlení. Stály tu dvě muslimské svatyně, jedna z nich se nazývala al-Nabi Samat. Roku 1931 zde žilo 271 lidí v 65 domech, roku 1948 394 v 94 domech. Izraelci byla vesnice dobyta v červenci 1948. Její zástavba zpočátku sloužila pro ubytování židovských osadníků, v roce 1949 byla zbořena. Ke zřízení mošavu došlo 19. května 1950. Zakladateli byla skupina Židů z Jemenu, kteří se do Izraele dostali v rámci Operace Létající koberec, napojená na organizaci ha-Po'el ha-Mizrachi. Po několika letech populaci vesnice posílila i skupina Židů z jižní Indie (z okolí města Kočin). Demografie Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Tarum Židé (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství). Jde o menší obec vesnického typu s dlouhodobě rostoucí populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 772 lidí. Během roku 2014 populace stoupla o 6,6 %. Odkazy Reference Související články mošav Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Tarum na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální stránky Oblastní rady Mate Jehuda
Tarum

Tarum (Hebrew: תָּרוּם, lit. 'Exalted') is a moshav in central Israel. Located to the north of Beit Shemesh with an area of 1,800 dunams, it falls under the jurisdiction of Mateh Yehuda Regional Council. In 2024 it had a population of 919. Tarum is built near the ancient biblical town of Zorah. History Tarum was established in 1950 on land which had belonged to the depopulated Palestinian village of Sar'a. The founders of Tarum were immigrants from Yemen, who were later joined by Cochin Jews from India. Its name is taken from Psalms 89:14, as is the name of the neighbouring moshav Ta'oz; Thine is an arm with might; strong is Thy hand, and exalted is Thy right hand. References
Tarum (moszaw)

Tarum (hebr. תרום) – moszaw położony w samorządzie regionu Matte Jehuda, w Dystrykcie Jerozolimy, w Izraelu. Leży w górach Judei. Historia Moszaw został założony w 1950 przez imigrantów z Jemenu. Gospodarka Gospodarka moszawu opiera się na rolnictwie i sadownictwie. Komunikacja Przy moszawie przebiega droga ekspresowa nr 44 (Holon–Eszta’ol). Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne moszawu Tarum Google Maps Mapa moszawu Tarum
Tarum

Tarum (hebreiska: תָּרוּם) är en moshav i Judeens lågland i centrala Israel, belägen norr om Bet Shemesh. Orten tillhör Mateh Yehuda regionala råd i Jerusalemdistriktet och hade 930 invånare år 2023. Moshaven grundades 1950 av jemenitisk-judiska immigranter, som senare fick sällskap av cochinjudar från Indien. Moshavens namn är hämtat från Psaltaren 89:14. Tarum ligger i närheten av den forntida bibliska staden Zora. Källor
Mišmar David

Mišmar David (hebrejsky מִשְׁמַר דָּוִד, doslova „Davidova stráž“, v oficiálním přepisu do angličtiny Mishmar Dawid, přepisováno též Mishmar David) je vesnice typu kibuc (třebaže uváděna i jako společná osada – jišuv kehilati) v Izraeli, v Centrálním distriktu, v Oblastní radě Gezer. Geografie Leží v nadmořské výšce 156 metrů na pomezí hustě osídlené a zemědělsky intenzivně využívané pobřežní nížiny a regionu Šefela. Obec se nachází 22 kilometrů od břehu Středozemního moře, cca 30 kilometrů jihovýchodně od centra Tel Avivu a cca 32 kilometrů západně od historického jádra Jeruzalému. Mišmar David obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je etnicky převážně židovské. Mišmar David je na dopravní síť napojen pomocí lokální silnice číslo 411. Východně od obce se kříží dálnice číslo 44 a dálnice číslo 3. Dějiny Mišmar David byl založen v roce 1948. První židovští osadníci se sem nastěhovali v říjnu 1948. Šlo o Židy původem z Rumunska, kteří využili vysídlenou arabskou vesnici v tomto regionu, který byl dobyt v rámci Operace Nachšon během války za nezávislost, kdy v zdejší oblasti probíhaly těžké boje o kontrolu nad koridorem spojujícím pobřeží a Jeruzalém. Mišmar David je pojmenován podle Davida „Mickeyho“ Marcuse, americkožidovského vojáka, který pomáhal Izraeli během války za nezávislost a který během ní padl. Vysídlená arabská vesnice na místě nynějšího Mišmar David se jmenovala Chulda (nezaměňovat se současnou židovskou vesnicí Chulda stojící cca 2 kilometry západně odtud). Křižáci ji nazývali Huldre. Šlo o menší sídlo stojící na pahorku jen pár set metrů východně od dnešního Mišmar David. Roku 1931 měla vesnice 178 obyvatel a 29 domů. Po jejím dobytí Izraelci v rámci Operace Nachšon zde arabské osídlení skončilo a koncem dubna 1948 byla opuštěná vesnice zbořena s výjimkou dvou domů. Přímo na místě původní arabské vesnice se pak usadili noví židovští obyvatelé. Koncem 50. let 20. století potom pro ně začala západně od dosud provizorně obývané arabské vesnice vyrůstat nová zástavba. Místní ekonomika je založena na zemědělství a průmyslu. Vedení obce plánuje stavební expanzi na kapacitu 350 rodin. Demografie Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Mišmar David Židé (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství). Jde o menší obec vesnického typu s dlouhodobě stagnující populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 603 lidí. Během roku 2014 populace stoupla o 18,5 %. Odkazy Reference Související články kibuc Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Mišmar David na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální stránky Oblastní rady Gezer Archivováno 11. 6. 2008 na Wayback Machine.
Mishmar David

Mishmar David (Hebrew: מִשְׁמַר דָּוִד, lit. David's Guard) is a community settlement in central Israel. Located in the Shephelah near Mazkeret Batya, it falls under the jurisdiction of Gezer Regional Council. In 2024 it had a population of 1,414. In 2003 it became the first kibbutz to be privatised. History The village was founded as a kibbutz in 1948 by Holocaust survivors from Romania and former soldiers, and was named after David Marcus, a United States Army colonel of Romanian Jewish heritage, who assisted Israel during the 1948 Arab–Israeli War and later became the country's first general. It was established on the land of the depopulated Arab village of Khulda. During the 1970s the kibbutz absorbed several immigrants from the United Kingdom. Its economy was based on growing maize, avocados and grapes, as well as a printing press. The communal lifestyle was diminishing by the 1990s; the kibbutz's dining hall closed in 1994, and in 1999 the system of being paid according to needs was abolished. In 2003, following a vote of 50 in favour and only one against, it was converted to a community settlement, the first kibbutz to do so. The kibbutz had debts of £18 million, and would sell a chunk of land to build 350 new homes, whilst the rest of the land was returned to the state. Each kibbutz member was given shares in the printing press business. During an archeological salvage excavation in 2006, prior to the commencement of building, the Israel Antiquities Authority announced that they had discovered an ancient Umayyad settlement covering six dunams in Mishmar David. The discovery included a never-seen-before round building dated to the Byzantine-Islamic period, with a diameter of around 10 metres and a polychrome mosaic floor covered with geometric patterns and a palm tree motif. References
Miszmar David

Miszmar David (hebr. משמר דוד; ang. Mishmar David; pol. Strażnik Davida) – kibuc położony w Samorządzie Regionu Gezer, w Dystrykcie Centralnym, w Izraelu. Członek Ruchu Kibuców (Ha-Tenu’a ha-Kibbucit). Położenie Leży w Szefeli, w otoczeniu kibucu Chulda, moszawów Pedaja, Bekoa, Tal Szachar i Jesodot, oraz wioski Karme Josef. Na południowy zachód od kibucu znajduje się duża baza wojskowa Sił Obronnych Izraela. Historia Badania archeologiczne odkryły w tym miejscu pozostałości miasta pochodzącego z około V wieku. Między innymi odkryto ruiny domu z mozaikową posadzką z geometrycznymi deseniami i motywem palmy. Później w tym miejscu znajdowała się arabska wioska Chulda, której mieszkańcy zostali deportowani podczas wojny domowej w Palestynie w dniu 6 kwietnia 1948 roku. Współczesny kibuc został założony w 1948 roku przez żydowskich imigrantów z Rumunii oraz zdemobilizowanych żołnierzy. Nazwano go David Marcus, na cześć amerykańskiego pułkownika Davida Marcusa, który pomógł Izraelowi podczas wojny o niepodległość. W latach 70. XX wieku w kibucu osiedliła się grupa imigrantów ze Wielkiej Brytanii. W latach 90. nastąpił stopniowy upadek kibucu – w 1994 roku zamknięto wspólną kibucową stołówkę, a w 1999 roku zniesiono system płacenia zgodnie na potrzeby poszczególnych członków kibucu. W 2003 roku jego członkowie przegłosowali zmianę zasady funkcjonowania kibucu, zgadzając się na jego prywatyzację. Kibuc miał olbrzymie długi, dlatego sprzedano część ziemi i z uzyskanych środków wybudowano 350 nowych domów. Pozostałą ziemię zwrócono państwu. Gospodarka Gospodarka kibucu opiera się na intensywnym rolnictwie (kukurydza) i sadownictwie (winnica i awokado). Firma Migvan Graphic Enterprises – Agricultural Coop. Soc. Ltd. produkuje maszyny do szycia, natomiast Migvan Flexible Packaging Ltd. dostarcza różnorodne opakowania. Turystyka W kibucu znajduje się basen kąpielowy. Na zachód od kibucu jest las Chulda (Herzla) i położony przy nim grobowiec Efraima Chizika. Komunikacja Na wschód od kibucu przebiega droga ekspresowa nr 44 (Holon–Eszta’ol), brak jednak możliwości bezpośredniego wjazdu na nią. Z kibucu wychodzi lokalna droga, którą jadąc w kierunku południowym dojeżdża się do drogi nr 411. Jadąc nią na południe dociera się do skrzyżowania z drogą ekspresową nr 3 (Aszkelon-Modi’in-Makkabbim-Re’ut), natomiast jadąc na północny zachód dojeżdża się do kibucu Chulda. Na południowy wschód od kibucu jest skrzyżowanie dróg ekspresowych nr 3 z nr 44. Przypisy Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne kibucu Miszmar Dawid Google Maps Mapa kibucu Miszmar Dawid Amudanan
Aseret

Aseret (hebrejsky עֲשֶׂרֶת, v oficiálním přepisu do angličtiny Aseret) je vesnice typu společná osada (jišuv kehilati) v Izraeli, v Centrálním distriktu, v Oblastní radě Gederot. Geografie Leží v nadmořské výšce 56 metrů v hustě osídlené a zemědělsky intenzivně využívané pobřežní nížině. Obec se nachází 9 kilometrů od břehu Středozemního moře, cca 27 kilometrů jižně od centra Tel Avivu, cca 45 kilometrů západně od historického jádra Jeruzalému a 9 kilometrů severovýchodně od přístavního města Ašdod. Je součástí jednotně koncipovaného bloku zemědělských osad Misgav Dov, Šdema, Kfar Mordechaj a Mejšar, které jsou situovány do kruhu okolo centrální vesnice, jíž je právě Aseret. Aseret obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je etnicky převážně židovské. Aseret je na dopravní síť napojen pomocí místní silnice číslo 4101 a 4102, která jižně od zdejšího komplexu vesnic ústí do dálnice číslo 41. Další místní komunikace vede k východu, do sousedního města Gedera. Dějiny Aseret byl založen v roce 1954. Pojmenován je podle deseti (hebrejsky eser) členů hnutí Bilu, kteří koncem 19. století založili nedaleké město Gedera. První domy, které vyrostly v nové osadě byly určeny pro pracovníky traktorové stanice, jež zde byla umístěna a která sloužila okolním vesnicím. Populace má pestrý původ. Kromě starousedlých Izraelců se sem přistěhovali i židovští imigranti z Itálie, Argentiny, Německa, Francie, Jemenu, Rumunska, Austrálie, USA, Velké Británie a Jihoafrické republiky. Na místě nynější obce se do války za nezávislost roku 1948 rozkládala arabská vesnice Bašit. Křižáci ji nazývali Basit. Stávala v ní mešita a chlapecká základní škola založená roku 1921. Roku 1931 měl Bašit 1125 obyvatel a 333 domů. Počátkem války byla tato oblast v květnu 1948 ovládnuta židovskými silami a arabské osídlení zde skončilo. Zástavba vesnice pak byla zbořena s výjimkou několika domů. Ze zástavby arabské vesnice byla rovněž zachována starobylá hrobka, ve které je podle legendy pohřben Šét, nejmladší syn biblického Adama. V Aseret fungují četné veřejné instituce jako regionální základní škola, mateřské školy, plavecký bazén, společenské centrum, zdravotní středisko, knihovna a poštovní úřad. Demografie Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Aseret Židé (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství). Jde o menší obec vesnického typu s dlouhodobě stagnující populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 974 lidí. Během roku 2014 populace stoupla o 1,6 %. Odkazy Reference Související články společná osada Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Aseret na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální stránky Oblastní rady Gederot Archivováno 22. 5. 2010 na Wayback Machine.
Aseret

Aseret (Hebrew: עשרת, lit. 'Ten') is a community settlement on the coastal plain of south-central Israel. Located near Gedera, it falls under the jurisdiction of Gederot Regional Council. In 2024 its population was 1,009. It was founded in 1954 on the ruins of the depopulated Palestinian village of Bashshit. The word "Aseret" means ten, and the community is named after the ten members of Bilu who founded Gedera. History Aseret was founded in 1954 as the municipal center of Gederot Regional Council. It continues to serve this function today. Aseret is the center, both geographically and municipally, of the other six communities in the council: Meishar, Misgav Dov, Kfar Aviv, Kfar Mordechai, Shdema and Gan HaDarom. Aseret was built on the lands of Bashshit, a Palestinian village depopulated in the 1948 Arab–Israeli War. There is an old tomb associated with Seth, the son of Adam in the Hebrew Bible. According to scholars of the Palestine Exploration Fund, the name Bashshit was derived from Beit Shit, meaning the "house of Seth. The tomb lies within a triple-domed mosque located on the side of a hill. References
Aseret

Aseret (hebr. עשרת) – moszaw położony w samorządzie regionu Gederot, w Dystrykcie Centralnym, w Izraelu. Jest to stolica administracyjna samorządu. Historia Moszaw został założony w 1954 na ruinach zniszczonej w 1948 arabskiej wioski Bashit. Gospodarka Gospodarka moszawu opiera się na intensywnym rolnictwie. Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne moszawu Aseret Google Maps Mapa moszawu Aseret
Асерет

Асерет (ивр. עֲשֶׂרֶת‎) — общинное поселение на прибрежной равнине на юге центральной части Израиля. Расположено недалеко от Гедеры. Административно поселение относится к региональному совету «Гдерот». В 2020 году население поселения составляло 1 012 человек. История Поселение Асерет было основано в 1954 году как муниципальный центр регионального совета Гдерот. Оно продолжает выполнять эту функцию и сегодня. Асерет является центром, как географически, так и муниципально, шести других общин совета: Мейшар, Мисгав-Дов, Кфар-Авив, Кфар-Мордехай, Шдема и Ган-ха-Даром. Поселение Асерет было построено на исторических землях «Башит», известных ещё со времён крестоносцев. В Танахе есть описание старой гробницы, связанная с Сифом, сыном Адама. По мнению ученых фонда исследования Палестины, название Башит произошло от Бейт-Шит, что означает «дом Сифа». Гробница находится в мечети с тройным куполом, расположенной на склоне холма. Название Слово «Асерет» означает «десять», и община названа в честь десяти членов Билу, основавших Гедеру. Население По данным Центрального статистического бюро Израиля, население на начало 2020 года составляло 1 012 человек. Галерея Примечания
Gefen

Gefen (hebrejsky גֶּפֶן‎, doslova „Vinná Réva“, v oficiálním přepisu do angličtiny Gefen) je vesnice typu mošav v Izraeli, v Jeruzalémském distriktu v oblastní radě Mate Jehuda. Geografie Leží mezi městy Bejt Šemeš a Kirjat Mal'achi v nadmořské výšce 164 metrů v zemědělsky využívané pahorkatině Šefela, nedaleko od západního okraje zalesněných svahů Judských hor. Gefen je na dopravní síť napojen pomocí lokální silnice 383. Západně od vesnice probíhá severojižním směrem dálnice číslo 6 (Transizraelská dálnice). Dějiny Gefen byl založen roku 1955. Na jižním okraji nynějšího mošavu se do roku 1948 rozkládala arabská vesnice Mughalis. Nacházel se v ní pramen léčivé vody využívané při ledvinových potížích. Roku 1931 žilo v Mughalis 447 lidí v 93 domech. Izraelci byl Mughalis dobyt v červenci 1948. Zástavba pak byla z větší části zbořena s výjimkou jednoho domu.. Zakladateli současného mošavu byli židovští imigranti z Maroka. Ti se zde usadili 9. září 1955. Původně byla vesnice zakládána jako součást jednotně koncipovaného regionálního osidlovacího projektu Chevel Lachiš, pak ale byla přeřazena do regionu Jeruzalémského koridoru, se kterým sdílela obdobné přírodní i ekonomické podmínky a potíže. Místní hospodářství je založeno na rolnictví a vinařství. Demografie Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Gefen Židé (včetně statistické kategorie „ostatní”, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství). Jde o menší obec vesnického typu s dlouhodobě stagnující populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 390 lidí. Během roku 2014 populace stoupla o 4,3 %. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Gefen na Wikimedia Commons
Gefen

Gefen (Hebrew: גֶּפֶן, lit. 'Grapevine') is a moshav in central Israel. Located between Beit Shemesh and Kiryat Malakhi, it falls under the jurisdiction of Mateh Yehuda Regional Council. In 2024 it had a population of 422. History The village was established in 1955 by Jewish immigrants from Morocco on land that had belonged to the depopulated Palestinian Arab village of Mughallis. The name is taken from Psalm 80:15: "God Almighty, look down from heaven and see; watch over this grapevine." References