NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Merkaz Hever

Merkaz Hever (Hebrew: מֶרְכַּז חֶבֶר) is a community settlement in northern Israel. Located in the Ta'anakh region, it falls under the jurisdiction of Gilboa Regional Council. In 2024 it had a population of 1,073. History The community was founded in 1958 as a regional center for the three neighboring communities: Barak, Adirim, and Devorah. In 1982 it was expanded and converted to a communal settlement. The name Merkaz Hever is connected to Yael, the wife of Hever the Kenite (Judges 4:17), after whom another communal settlement nearby is named (Merkaz Yael). All these five communities, mentioned above, including neighbouring Prazon got names from the same biblical story of Devorah's battle (Judges, chap 4–5), which took place in this area. References
Ejn ha-Emek

Ejn ha-Emek (hebrejsky עֵין הָעֵמֶק,„Oko údolí“, v oficiálním přepisu do angličtiny En HaEmeq, přepisováno též Ein HaEmek) je vesnice typu mošav v Izraeli, v Severním distriktu, v Oblastní radě Megido. Geografie Leží v nadmořské výšce 250 metrů, v horách Ramat Menaše, cca 15 kilometrů východně od břehů Středozemního moře. Je situována v zemědělsky využívané a jen z menší části zalesněné pahorkatině, která se východně od vesnice svažuje do Jizre'elského údolí. Poblíž vesnice začíná vádí Nachal ha-Šofet, které vede do Jizre'elského údolí. K Středozemním moři vedou vádí Nachal Tut a Nachal Boded, která začínají západně od vesnice. Nachází se cca 67 kilometrů severovýchodně od centra Tel Avivu a cca 22 kilometrů jihojihovýchodně od centra Haify. Ejn ha-Emek obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je etnicky převážně židovské. Vesnice leží na jihozápadním okraji židovského města Jokne'am. Oblast vádí Ara, kterou obývají izraelští Arabové, leží cca 10 kilometrů jižním směrem. Hřbet horského masivu Karmel, na kterém stojí drúzská sídla, se nachází 5 kilometrů severně odtud. Obec Ejn ha-Emek je na dopravní síť napojena pomocí lokální silnice číslo 672, jež sem odbočuje z dálnice číslo 70 a vede pak k jihu, přičemž propojuje všechny vesnice v masivu Ramat Menaše. Dějiny Ejn ha-Emek byl založen roku 1944. Jeho zakladateli byla skupina Židů původem z Kurdistánu, kteří do tehdejší Palestiny dorazili ve 30. letech 20. století. Část z této přistěhovalecké vlny se rozhodla pro založení zemědělských komunit. Židovská agentura pro ně vybrala tuto oblast, tehdy jen s řídkou sítí židovských osad. Zakladatelské jádro tvořilo cca 30 rodin. Šlo o sedmou židovskou vesnici zřízenou v tomto regionu. Během války za nezávislost v roce 1948 probíhaly v okolí těžké boje. Koncem 40. let 20. století měl Ejn ha-Emek rozlohu katastrálního území 2 000 dunamů (2 kilometry čtvereční). Jméno vesnice odkazuje na polohu na vyhlídce směrem do Jizre'elského údolí. Původně se zaměřovala výlučně na zemědělství a šlo o družstevně hospodařící komunitu typu mošav. Od 80. let 20. století probíhá odklon od farmaření a větší část obyvatel se živí ve službách nebo za prací dojíždí. V obci funguje obchod, zdravotní středisko, synagoga, knihovna a zařízení předškolní péče. Základní škola je v nedaleké vesnici Ejn ha-Šofet, děti z nábožensky orientovaných rodin docházejí do školy v Eljakim. Demografie Obyvatelstvo Ejn ha-Emek je smíšené, tedy sekulární i nábožensky založené. Podle údajů z roku 2014 tvořili populaci v Ejn ha-Emek Židé (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství). Jde o menší sídlo vesnického typu s dlouhodobě mírně rostoucím počtem obyvatel. K 31. prosinci 2014 zde žilo 746 lidí. Během roku 2014 populace stoupla o 4,0 %. Odkazy Reference Související články mošav Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Ejn ha-Emek na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Galil (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Rom Galil (hebrejsky) Oficiální stránky obce
Ein HaEmek

Ein HaEmek (Hebrew: עֵין הָעֵמֶק, lit. 'Eye of the Valley') is a community settlement in northern Israel. Located near Yokneam, it falls under the jurisdiction of Megiddo Regional Council. In 2024 it had a population of 802. The name "Ein HaEmek" indicates its location at the top of the hill, overlooking the valleys around it. History The village was established as a moshav in 1944 by a group of 30 immigrant families from Kurdistan, and was initially named Kedem after the organization which helped the founders make aliyah. After the Palestinian village of al-Rihaniyya was depopulated in the 1948 Palestine war, Ein HaEmek and Ramat HaShofet took over its lands. Ein HaEmek became the seventh community settlement in the Ramot Menashe region and joined the six Jewish communities established before it; Mishmar HaEmek (1926), Yokneam Moshava (1935), HaZorea (1936), Ein HaShofet (1937), Dalia (1939) and Ramat HaShofet (1941). For many years Ein HaEmek was an agricultural moshav, consisting of farms based on pasture, cereal crops and olive trees. Starting in the 1980s, the nature of the moshav began to change due to demographic growth and a trend towards non-agricultural professions. References
Midrakh Oz

Midrakh Oz (Hebrew: מִדְרַךְ עֹז, lit. 'Foothold of Strength') is an agricultural moshav in northern Israel. Located in the Jezreel Valley, it falls under the jurisdiction of Megiddo Regional Council. In 2024 it had a population of 833, both religious and secular Jews. Etymology "Midrakh Oz" inspired by a passage in the Song of Deborah (Book of Judges 5:21). The brook Kishon swept them away, that ancient brook, the brook Kishon. O my soul, tread them down with strength. Geography The moshav is located in a valley called "Mansi Valley", part of the larger Jezreel Valley, near Manasseh Park and is surrounded by green hills of the Plain of Manasseh. It is at an attitude of 128 meters above sea level, 7 km south-east of Yokneam Illit. The moshav lies on Highway 66, which is connected to Highway 65 through nearby Megiddo Junction, connecting the moshav to Haifa and Afula. History In 1951, a Ma'abara was built named "Ma'abarat Mansi" and was populated by Jewish immigrants from Yemen. The origins of the families who arrived can be traced in twelve villages and towns in Yemen's central and southwestern regions, with the large majority from five villages south of Yemen's capital Sana'a. Midrakh Oz was built on the lands of depopulated Palestinian villages of Al-Mansi and Al-Ghubayya al-Tahta. A year later the Ma'abara was dismantled and on 12 December 1952 Moshav was established, first named "Mansi" and later renamed to "Midrakh Oz". Between 2000 and 2008 Israel had its milk reform and 13,000,000 NIS were invested in the moshav (around 5,000 NIS per cow), about half was provided by the locals. An expansion of the moshav was built on one of the nearby hills called Khirbat el Khishash, at the foot of the Menashe Heights overlooking the Jezreel Valley and the first stage was completed in 2008 with 83 residential units. Economy All of Midrakh Oz's food productions are members of a local agricultural association called "Oz Dganim". All members pay member's fee and take full responsibility for running the foods center. Midrakh Oz's dairy farming is considered one of the prominent in Israel, with an annual production of 13.5 million litres of milk. Until the 90s there were 48 milk producers in 46 dairies and after Israel's milk reform, 31 milk producers were left in 26 dairies. Prior to the reform, the dairy farming caused pollution inside the moshav and each cow received on average only 5 m2. The reform improved the environmental condition and each cow received 18 m2 on average. Today most of the work is done by foreign workers. References Bibliography
Nir Ecjon

Nir Ecjon (hebrejsky נִיר עֶצְיוֹן‎, doslova „Ecjonova louka“, v oficiálním přepisu do angličtiny Nir Ezyon, přepisováno též Nir Etzion) je vesnice typu mošav v Izraeli, v Haifském distriktu, v oblastní radě Chof ha-Karmel. Geografie Leží v nadmořské výšce 182 m na zalesněných západních svazích pohoří Karmel, na hřbetu, který jižně od osady prudce spadá do údolí Nachal Hod a na severu do údolí Nachal Bustan (s přítokem Nachal Duchan). Obec se nachází přibližně 5 km od břehů Středozemního moře, 72 km severoseverovýchodně od centra Tel Avivu a 12 km jižně od centra Haify. Nir Ecjon obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je převážně židovské. Ovšem 5 km na východ od vesnice leží na hřbetu Karmelu skupina sídel obývaných arabsky mluvícími Drúzy a 1 km jihovýchodně od mošavu stojí vesnice Ejn Chaud osídlená izraelskými Araby. Nir Ecjon je na dopravní síť napojen pomocí lokální silnice číslo 7111, která sem odbočuje z dálnice číslo 4 v pobřežní nížině. Dějiny Nir Ecjon byl založen v roce 1950. Jeho zakladateli byla skupina židovských osadníků, kteří byli během války za nezávislost v roce 1948 vysídleni z bloku židovských vesnic Guš Ecion (zejména z vesnice Kfar Ecion) jihozápadně od Jeruzalému. Dále sem přišli Židé vysídlení během války z kibucu Be'erot Jicchak. Ty doplnili skupiny židovských imigrantů z Francie, kteří přežili holokaust, a Židé ze severní Afriky. Místo pro založení nové vesnice si vybrali podle podoby zdejších kopců s krajinou v původním Guš Ecjon. Jméno osady navazuje na název zničené vesnice Kfar Ecjon a dále je inspirováno biblickým citátem, Kniha Jeremjáš 4, 3: „Toto praví Hospodin mužům judským i jeruzalémským: „Zorejte si úhor, nesejte do trní.“ Původně šlo o kolektivně hospodařící kibuc, který se ale po třech letech transformoval na družstevní komunitu typu mošav šitufi. Katastrální území vesnice se rozkládá na ploše 3100 dunamů (3,1 km²), z čehož část leží přímo na svazích Karmelu, část v pobřežní nížině. Ekonomika je založena na zemědělství, průmyslu a turistickém ruchu, kterému zde slouží velký hotel se 124 pokoji (postaven na přelomu 20. a 21. století na místě staršího ubytovacího komplexu poškozeného lesním požárem v říjnu 1998). Demografie Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Nir Ecjon Židé (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství). Jde o menší sídlo vesnického typu s dlouhodobě rostoucí populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 862 lidí. Během roku 2014 populace stoupla o 1,9 %. Odkazy Reference Související články mošav Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Nir Ecjon na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální stránky obce
Nir Etzion

Nir Etzion (Hebrew: נִיר עֶצִיוֹן, lit. 'Etzion Meadow') is a religious moshav shitufi in northern Israel. Located between Ein Hod and Ein Hawd near Atlit, at the foot of Mount Carmel, it falls under the jurisdiction of Hof HaCarmel Regional Council. In 2024 it had a population of 660. History The village was established in 1950 as a kibbutz by refugees from Kfar Etzion and Be'erot Yitzhak (which had been captured by the Jordanian and Egyptian armies during the 1948 Arab-Israeli War) as well as Holocaust survivors and members of the Ahdut and Tikva kvutzot on land that had belonged to the depopulated Palestinian village of Ayn Hawd. It was affiliated with Hapoel HaMizrachi. In 1953 it converted to a moshav shitufi. The local synagogue is named in honor of Isaac Wolfson, who contributed significantly to the construction of public buildings in the moshav. Designed by local resident Hanoch Achiman, the Torah ark's parochet is embroidered with three symbols, each representing a chapter in the moshav's history: the Holocaust, the destruction of Kfar Etzion, and the settlement on Mount Carmel. Unlike other religious kibbutzim, the community in Nir Etzion prays according to Nusach Sefard, continuing the practices that were once followed in Kfar Etzion. References External links Official website (in Hebrew)
Nir Ecjon

Nir Ecjon (hebr. ניר עציון) – moszaw położony w Samorządzie Regionu Chof ha-Karmel, w dystrykcie Hajfa, w Izraelu. Położenie Leży w południowej części masywu Góry Karmel, w otoczeniu wioski komunalnej En Hod i wioski arabskiej Ajn Haud. Historia Pierwotnie znajdował się tutaj pochodzący z XII wieku zamek krzyżowców. Podczas muzułmańskiego podboju Palestyny zamek został zniszczony, a w jego otoczeniu powstała arabska wioska Ein Hawd. Została nazwana na cześć kurdyjskiego dowódcy Abu al-Hija, który w XII wieku wziął udział w podboju Palestyny przez wojska Saladyna. Jej mieszkańcy zostali wygnani podczas wojny o niepodległość 16 lipca 1948. Po zakończeniu wojny, 35 członków arabskiej rodziny Abu al-Hija po zwolnieniu z izraelskiego obozu jenieckiego powróciło na swoją ziemię. Założyli oni nową wieś Ajn Haud, położoną około 2 km od swojego dawnego miejsca położenia. Współczesna osada została założona w 1950 roku przez żydowskich imigrantów z Europy oraz ocalonych mieszkańców zniszczonych przez wojska egipskie i jordańskie podczas wojny o niepodległość w 1948 roku osiedli Kefar Ecjon i Be’erot Jicchak. Pierwotnie był to kibuc, jednak w 1953 roku przemianowano go na moszaw. W październiku 1998 roku okoliczne lasy zostały zniszczone przez olbrzymi pożar, który zniszczył także część domów w tutejszych trzech osadach. Ewakuowano wówczas ich mieszkańców. Obecnie trwają prace przy ponownym zalesianiu tych wzgórz. Edukacja i kultura W moszawie znajduje się szkoła podstawowa oraz szkoła religijna. Jest tu także ośrodek kultury, biblioteka oraz basen pływacki. Gospodarka Gospodarka moszawu opiera się na intensywnym rolnictwie i turystyce. Komunikacja Z moszawu wychodzi w kierunku zachodnim droga nr 7111, którą dojeżdża się do wioski En Hod, a następnie do drogi ekspresowej nr 4. Przypisy Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne moszawu Nir Ecjon Google Maps Mapa moszawu Nir Ecjon Amudanan
Yardena

Yardena (Hebrew: יַרְדֵּנָה) is a moshav in northern Israel. Located on route 90, 13 kilometers north of Beit She'an, it falls under the jurisdiction of Valley of Springs Regional Council. In 2024 it had a population of 581. History Yardena was founded in 1952 by immigrants to Israel from Iraqi Kurdistan. It is named "Yardena" (Jordan in Hebrew) because it is on the Jordan River. A school in the moshav was converted into the Center for Kurdistan Cultural Heritage. References
Ярдена (мошав)

Ярдена (ивр. ירדנה‎) — мошав в Эмек-ха-Мааянот, недалеко от города Бейт-Шеан и недалеко от израильско-иорданской границы. Мошав основан в 1952 году иммигрантами из Курдистана из Иерусалима, Рамлы и маабарот в Йокнеаме, в рамках движения «От города к деревне». Первоначально более года поселенцы жили в жестяных постройках в Бейт-Йосефе, пока не было завершено строительство домов. Название «Ярдена» происходит от близости к реке Иордан (Ярден). До Шестидневной войны здесь было тихо, без пограничного забора, и жители подходили к Иордану и разговаривали с жителями Иордании. Позднее боевики захватили[уточнить] этот[какой?] район, и началась война на истощение. Мошав сильно пострадал, домам и имуществу был нанесен серьёзный ущерб, многие получили легкие ранения. Наконец, было построено электрическое пограничное ограждение и построена застава (Муцав Шуламит), контролирующий этот сектор. Сегодня застава заброшена. В этот период Иеошуа Замир написал свою книгу «Я курд», в которой рассказывается об истории жителей. Сегодня в Ярдене проживает около 65 семей. В 1971 году в рамках правительственной программы по укреплению «периферийных поселений» был создан общественный центр (Бейт-Ам), спроектированный архитектором Дэном Эйтаном. На сегодняшний день он заброшен. Сегодня только 30 % жителей мошава занимаются сельским хозяйством, в основном выращивая овощи на экспорт и пряности. Население По данным Центрального статистического бюро Израиля, население на начало 2020 года составляло 371 человек. Курдская деревня В 2013 году в зданиях старой начальной школы, действовавшей в 1950-х годах, был создан туристический проект под названием «Курдская деревня в Ярдене». Там была открыта «комната наследия» с экспонатами по истории еврейства Курдистана в целом и Ярдене в частности, с упором обычаи, деликатесы, одежду и танцы евреев Курдистана. Галерея Примечания Ссылки Ярдена в Информационном центре по расселению в Галилее Ярдена на сайте Управления развития Галилеи Архитектурный обзор с фотографиями Народного дома в Ярдене на сайте «Окно во двор», 5/10. Опыт курдской деревни в Ярдене
Netu'a

Netu'a (hebrejsky נְטוּעָה, v oficiálním přepisu do angličtiny Netu'a) je vesnice typu mošav v Izraeli, v Severním distriktu, v Oblastní radě Ma'ale Josef. Geografie Leží v nadmořské výšce 615 metrů, v hornaté oblasti v centrální části Horní Galileji, cca 20 kilometrů od břehů Středozemního moře a 1 kilometr od libanonských hranic. Severně od obce protéká vádí Nachal Šarach, na jehož severní straně se zvedá prudký terénní stupeň. Podél západní strany obce do něj ústí ještě vádí Nachal Biranit. Východním směrem od mošavu leží kopcovitý a zalesněný region okolo hory Har Biranit. Obec se nachází cca 7 kilometrů severně od města Ma'alot-Taršicha, cca 120 kilometrů severovýchodně od centra Tel Avivu a cca 42 kilometrů severovýchodně od centra Haify. Vesnici Netu'a obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je převážně židovské. Zcela židovská je oblast západně odtud, směrem k Izraelské pobřežní planině. Pouze na jižní straně začíná území s vyšším podílem obcí, které obývají izraelští Arabové (například město Fassuta). Netu'a je na dopravní síť napojena pomocí místní silnice číslo 899. Dějiny Netu'a byla založena v roce 1966. Šlo o součást Operace Sof Sof (סוף סוף), kterou inicioval tehdejší premiér Levi Eškol. Cílem bylo posílit židovské osídlení v bezprostřední blízkosti libanonské hranice. Zakladateli osady byla skupina obyvatel z okolních, již zavedených mošavů. Mošav vznikl na pozemcích zaniklé arabské vesnice al-Mansura, která zde stávala do války za nezávislost v roce 1948 cca 1 kilometr východně od stávající osady. Roku 1931 měla al-Mansura 688 obyvatel a 129 domů. Byl tu křesťanský kostel. Během války byla tato oblast na podzim 1948 v rámci Operace Hiram ovládnuta židovskými silami a arabské obyvatelstvo bylo vysídleno. Zástavba vesnice pak byla zbořena. Stát zůstal jen kostel. Ekonomika obce Netu'a je založena na zemědělství, postupně se rozvíjí turistický ruch. V obci fungují zařízení předškolní péče, základní škola je ve vesnici Becet. Děti z náboženských rodin dojíždějí do školy v Šlomi. Vesnice prochází stavební expanzí. K původním 60 rodinám má přibýt v první fázi 17 nových domů, v druhé fázi 42 domů. Demografie Obyvatelstvo mošavu Netu'a je smíšené, tedy sekulární i nábožensky orientované. Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Netu'a Židé (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství). Jde o menší sídlo vesnického typu s dlouhodobě stagnující populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 283 lidí. Během roku 2014 populace klesla o 4,1 %. Odkazy Reference Související články mošav Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Netu'a na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Bet Alon (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Galil (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Rom Galil
Netu'a

Netu'a (Hebrew: נְטוּעָה, lit. 'Planted') is a moshav in northern Israel. Located near the Lebanese border, it falls under the jurisdiction of Ma'ale Yosef Regional Council. In 2024 it had a population of 343. History The village was established in 1966 by residents of other local moshavim as part of a plan to encourage more Jewish settlement in the Galilee. It is located on the land of the Palestinian villages of Dayr al-Qassi and Al-Mansura, both depopulated in the 1948 Arab–Israeli War. During the Gaza war, northern Israeli border communities, including Netu'a, faced targeted attacks by Hezbollah and Palestinian factions based in Lebanon, and were evacuated. References
Crufa

Crufa (hebrejsky צְרוּפָה, v oficiálním přepisu do angličtiny Zerufa, přepisováno též Tzrufa) je vesnice typu mošav v Izraeli, v Haifském distriktu, v Oblastní radě Chof ha-Karmel. Geografie Leží v nadmořské výšce 18 metrů v hustě osídlené a zemědělsky intenzivně využívané pobřežní nížině, nedaleko úpatí pohoří Karmel, které se k obci v této oblasti přibližuje vrcholem Giv'at Šluchit, podél jehož jižního úbočí do pobřežní nížiny ústí vádí Nachal Maharal v údolí Bik'at Šir. Obec se nachází 2 kilometry od břehu Středozemního moře, cca 63 kilometrů severoseverovýchodně od centra Tel Avivu, cca 20 kilometrů jihojihozápadně od centra Haify a 23 kilometrů severně od města Chadera. Crufa obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je převážně židovské. Pouze 5 kilometrů jižně odtud stojí město Furejdis osídlené izraelskými Araby. Mošav Crufa je na dopravní síť napojen pomocí dvou paralelních severojižních tahů: dálnice číslo 2 adálnice číslo 4. Západně od vesnice rovněž prochází železniční trať z Tel Avivu do Haify, ale není zde zastávka (nejbližší je v Atlit). Dějiny Obec Crufa byla založena v roce 1949. Její jméno je odvozeno od biblického citátu z Knihy žalmů 18,30 – „s Bohem, jehož cesta je tak dokonalá! To, co řekne Hospodin, je protříbené“ Jméno mošavu ale zároveň navazuje i na název arabské vesnice Sarafand, která tu do roku 1948 stávala. Křižácké prameny ji nazývaly Sarepta Yudee. V Sarafandu v roce 1931 žilo 188 lidí v 38 domech. V červenci 1948 během války za nezávislost byla vesnice ovládnuta izraelskými silami a arabské osídlení tu skončilo. Většina zástavby arabské vesnice pak byla zbořena. Mošav Crufa prošel v nedávné minulosti stavební expanzí. Místní ekonomika je založena na zemědělství. Demografie Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Crufa Židé (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství). Jde o menší sídlo vesnického typu s dlouhodobě rostoucí populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 1099 lidí. Během roku 2014 populace stoupla o 1,9 %. Odkazy Reference Související články mošav Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Crufa na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální stránky Oblastní rady Chof ha-Karmel
Tzrufa

Tzrufa (Hebrew: צְרוּפָה) is a moshav in northern Israel. Located near Atlit, it falls under the jurisdiction of Hof HaCarmel Regional Council. In 2024 it had a population of 1,287. History The village was established in 1949 by immigrants from Algeria and Tunisia. The village was named after the depopulated Palestinian village of al-Sarafand on whose lands it was built. There is an inscription at the village entrance which states ""The word of the Lord is pure [tzrufa]; He is a shield to all them that take refuge in him" (Psalms 18:30)," but this is not the origin of the village's name. During the Crusader period, the village was known as Sarepta Yudee, possibly to distinguish it from Sarepta of Lebanon. Both names means "smelting place." Roman and Byzantine pottery remains have been found on site. During the Crusader era, a fortress and chapel were built. The remains of the village mosque can still be seen. References