NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Купол Пророка

Купол Пророка (араб. قبة النبي, трансліт. Qubbat an-Nabi), також відомий як Купол Посланника, Купол Мухаммеда (тур. Muhammed Kubbesi) та Купол Габріеля (Кубат Джібріл) — один з окремо стоячих куполів у комплексі мечеті Аль-Акса на Храмовій горі в Єрусалимі. Розташований на північно-західній частині тераси, де стоїть Купол Скелі, біля Купола Вознесіння. Історія Спочатку купол збудовано в період Омейядів, але згодом його зруйнували хрестоносці. 1539 року купол був перебудований Мухаммадом Беком, османським губернатором Єрусалиму під час правління Сулеймана Пишного. Його остання реконструкція відбулася за правління султана Абдула аль-Маджида II. Декілька мусульманських письменників, особливо аль-Суюті та аль-Васіті, ⁣стверджували, що місце купола є місцем, де Мухаммад вів колишніх пророків та ангелів у молитві в ніч Раджаб-Байрам перед вознесенням на небо. Документи про пожертвування османського періоду свідчать про те, що частина пожертвувань мечеті Аль-Акса та Хасекі Султан Імарет була присвячена підтримці освітлення масляної лампи в Куполі Пророка щовечора. Архітектура Восьмикутна споруда Купола Пророка побудована на восьми сірих мармурових колонах, що покритий свинцевим листом купол без стін, має напівсферичну форму і підтримується стрілчастими арками, прикрашеними червоним, чорним і білим камінням. Стародавній міхраб складається з білої мармурової плити, вбудованої в підлогу, оточеної червоним камінням і згодом відмежованої низькою стіною, яка традиційно відкривалася на півночі, щоб дозволити входу мусульманським вірянинам, які прямують на південь до Мекки для мусульманських молитов. Примітки External links https://madainproject.com/dome_of_the_prophet https://en.mapy.cz/zakladni?source=osm&id=148544066&x=35.2350345&y=31.7781973&z=19
Yasser Arafat

Mohammed Yasser Abdel Rahman Abdel Raouf Arafat al-Qudwa al-Husseini, også kendt som Abu Amar (ابو عمار), men nok bedst kendt som Yasser Arafat (født 24. august 1929, død 11. november 2004). Han var fra 1994 leder af Det palæstinensiske selvstyre. Han var formand for PLO (Palestine Liberation Organization) fra 1969 og leder af al-Fatah, den største fraktion inden for PLO. Opvækst og karriere Arafat fik navnet Mohammed – men blev kaldt Yasser eller Abu Ammar. Hans fødested er omdiskuteret. Både Jerusalem, Cairo og Gaza har været nævnt. Arafat uddannede sig som ingeniør i Cairo, blev reserveofficer i den egyptiske hær under Suez-krigen i 1956 og arbejdede senere som ingeniør i Kuwait. Arafat var formand for den palæstinensiske organisation PLO, præsident for det nationale palæstinensiske selvstyre og leder af det sekulære politiske parti Fatah, som han grundlagde i 1959. Han brugte en stor del af sit liv på at kæmpe mod Israel og for palæstinensisk selvstyre. Oprindelig var han modstander af Israels eksistens, men accepterede FNs sikkerhedsråds resolution 242 i 1988. Arafat støttede åbenlyst Iraks diktator Saddam Hussein under Golfkrigen i 1991, hvor Irak invaderede nabolandet Kuwait. I den forbindelse viste tv billeder af Arafat og Saddam Hussein, der kærligt omfavner og kysser hinanden – et almindeligt syn i Mellemøsten. Man ved kun lidt om Arafats privatliv, men i 1991 giftede han sig som 62-årig hemmeligt med den 28 årige journalist Suha Tawil. Hun fødte i 1995 datteren Zahwa Arafat. Yasser Arafat, Shimon Peres (Israel) og Yitzhak Rabin (Israel) modtog Nobels Fredspris i 1994. Arafat døde 11. november 2004 på et militærhospital i Paris efter nogen tids sygdom. Ingen kender med sikkerhed dødsårsagen. Der har været spekuleret i AIDS eller forgiftning, men der er ikke foretaget obduktion. Arafat blev bisat dagen efter sin død i Muqata'en – hovedkvarteret, hvor Israel havde sat ham i husarrest de sidste næsten tre år. Den 10. juli 2012 udtalte den tidligere palæstinensiske efterretningschef Taufik Tirawi, at Arafat blev giftmyrdet af en palæstinenser for Israel. Taufik Tirawi leder et team, som efterforsker Arafats død. Et laboratorium i Schweiz har fundet radioaktivt stof på Arafats underbukser. Suha Daoud Arafat (tidligere Suha Tawil) var Yasser Arafats kone. Efter Jasminrevolutionen fik hun frataget sit tunesiske statsborgerskab og lever nu på Malta. Hun og Leila Trabelsi, Zine El Abidine Ben Alis hustru, er sammen med en række andre med nær tilknytning til Arafat internationalt eftersøgt for at have tilranet sig formuer. Referencer Eksterne henvisninger Kronologi, Yassir Arafat 1929-2004, Politiken Yasser Arafat på nobelprize.org
Мосад

Мосад (Ha-Mōśād le-Mōdī`īn ū-le-Tafqīdīm Meyūhadīm (на Иврит: המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים) – „Институт за разследване и специални задачи“) е израелска разузнавателна агенция, обикновено се споменава като „Мосад“. Отговаря за разследваване, контратероризъм и извършва секретни операции, включително и паравоенни дейности. Представяне Мосад е една от най-добре познатите и високо оценявани агенции за разследване. Известна е със своята ефективност и някои смятат, че до голяма степен допринася за стабилността и сигурността на Израел. Мосад е сформирана през декември 1949 година като „Централен институт за координация“, по препоръка на Рувен Шилоа до министър-председателя Давид Бен-Гурион. Шилоа иска централна структура, която да координира и създаде взаимодействие между съществуващите секретни служби – военното разузнавателно управление (АМАН), Централната секретна служба (ГСС или „Шабак“, известна и под съкращението Шин Бет) и чуждестрани служби на политически управления. През март 1951 е реорганизирана и превърната в част от кабинета на министър-председателя, подчинена директно на него. Сегашният брой на служителите наброява 1200 души. Мосад е цивилна служба и не използва звания като военните звания. Същевременно почти всеки от персонала е служил в израелската армия, като част от задължителната военна служба в Израел. Много от тях имат офицерски звания. Известни операции на Мосад Аудиозаписът на Никита Хрушчов със секретна реч. Записът е предаден по-късно на ЦРУ; Намирането и похищението (отвличането) на нацисткия военен престъпник Адолф Айхман; Съдействието в „операция Мойсей“, имиграцията на етиопски евреи в Израел; Ликвидирането на причинителите на мюнхенското клане от олимпийските игри през 1972 година; Отвличането на Мордехай Вануну в Италия; Осигуряването на изключително важна информация за иракски ядрен реактор, унищожен при въздушна атака през 1981 година; Убийството на върховния лидер на Иран Аятолах Али Хаменей (2026) Известни провали на Мосад Един от провалите на Мосад е убийството на 20 невинни жертви в Ливан при опит за убийството на човек, участвал в така нареченото мюнхенско клане. Директори на Мосад Рувен Шилоа 1949 – 1952 Исер Харел, 1952 – 1963 Меир Амит, 1963 – 1968 Цви Замир, 1968 – 1974 Ицхак Хофи, 1974 – 1982 Нахум Адмони, 1982 – 1990 Шабтай Шавит, 1990 – 1996 Дани Ятом, 1996 – 1998 Ефраим Халеви, 1998 – 2002 Меир Даган, 2002 – 2011 Тамир Пардо, 2011 – 2016 Йоси Коен, 2016 – 2021 Давид Барнеа, 2021 - Външни препратки Официална страница Архив на оригинала от 2013-06-05 в Wayback Machine., използвано за набиране на персонал Индийското крило за разследване и анализи (ИАК) и израелският Мосад – Секретен линк английска версия Архив на оригинала от 2006-04-06 в Wayback Machine. GlobalSecurity.org встъпване в Мосад
Mosad

Mosad (tudi Mossad; slovensko Inštitut za obveščevalne in specialne naloge; hebrejsko Ha-Mossad le-Modiin ule-Tafkidim Meyuhadim, המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים; angleško Institute for Intelligence and Special Task) je izraelska obveščevalna služba. Zgodovina Mosada Glejte glavni članek Zgodovina Mosada Mossad je bil ustanovljen decembra 1949 kot Centralni inštitut za koordinacijo na pobudo Reuvena Šhiloaha; ustanovitelj je bil takratni izraelski predsednik vlade David Ben Gurion. Glavni namen te nove organizacije je bil povečati sodelovanje med že obstoječimi varnostno-obveščevalnimi službami, ki so delovale v sklopu različnih ministrstev: AMAN (obveščevalni oddelek izraelske kopenske vojske, GSS (Splošna varnostna služba) in političnim oddelkom Zunanjega ministrstva Izraela; tako bi povečali učinkovitost delovanja. Toda zaradi nadaljnjih nesoglasij je Ben Gurion 1. aprila 1951 odločil, da bo Mosad postala izključna izraelska obveščevalna agencije, ki bo delovana v tujini. Vse ostale službe bodo obveščale Mosad o potrebah in nalogah, le-ta pa jih bo izvršil. Predsednik vlade Izraela deluje kot nadzorni organ, ki posega v delovanje v primeru nesoglasij med službami ter izdaja dovoljenja za visoko nevarne oz. tvegane operacije oz. za likvidacijo sovražnikov. V nasprotju z ostalimi svetovnimi obveščevalnimi agencijami se Mosad ni odločil za kvantitativno razvijanje števila svojih obveščevalcev, ampak je svojo jedro omejil (danes tako šteje 1.200 obveščevalcev) in se osredotočil na širjenje mreže ovaduhov, neuradnih zunanjih sodelavcev,... Generalni direktorji Mosada Glejte glavni članek Generalni direktor Mosada. 1951-1952: Ruben Šiloah 1952-1963: Iser Harel 1963-1968: Meir Amit 1968-1974: Zvi Zamir 1974-1982: Jicak Hofi 1982-1990: Nahum Admoni 1990-1996: Šabtai Šavit 1996-1998: Danny Jatom 1998-2002: Efraim Halevi 2002-?: Meir Dagan Najbolj znane akcije Mosada Glejte glavni članek Delovanje Mosada. ugrabitev Adolfa Eichmanna zaplemba iranskega lovca MiG-21 leta 1966 Organizacija Mosada Enota Jahalomin - enota, ki je odgovorna za zveze v varnih hišah Oddelek Loh Ama Psihologit (LAP) - Oddelek za psihološko bojevanje Oddelek za politične akcije in zveze - sodelovanje z CIA-o in MI6 Oddelek za zbiranje informacij v tujini Oddelek za nadzor Enota Safanim - enota, ki se bori proti PLO Autahat Pajlut Medienit (APM) - Oddelek za notranjo varnost TEVEL - za sodelovanje s prijateljskimi obveščevalnimi službami (posebej z BOSS-om) Izrazoslovje Mosada katsa - klasični vohuni Mosada, ki delujejo v tujini kidon - pripadnik likvidacijske skupine naka - najvišja stopnja alarma neviot - strokovnjak za nadzor bodel - kurir slik - varen kraj za dokumente teudi - ponarejevalnice sajan - prostovoljni judovski pomagači; niso pripadniki Mosada; toda le-ti se obrnejo na sajane, ko rabijo pomoč pri izvršitvi nalog. Pri tem se sklicujejo na versko pripadnost. Glej tudi seznam pripadnikov Mosada seznam izraelskih vohunov Cahal izraelske obveščevalne službe seznam obveščevalnih služb
Mossad

Mossad (hebreiska המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים, ha-Mossad le-Modiin ule-Tafkidim Meyuhadim, "Institutet för underrättelser och särskilda operationer") är en israelisk civil underrättelsetjänst. Organisationen är landets centrala organ för hemlig underrättelseinhämtning och specialuppdrag i utlandet och är därmed en motsvarighet till USA:s CIA. Mossad är ansedd som en av världens mest effektiva underrättelsetjänster, även om den vid några tillfällen även varit inblandad i uppmärksammade misslyckanden. Historik Mossad fick sin definitiva form 1952-1953 och till dess förste chef utsågs Isser Harel, som närmast kom från Shin Bet. År 1960 låg organisationen bakom gripandet av den före detta SS-officeren Adolf Eichmann (Ricardo Klement) i Argentina. 1973 mördade Mossad av misstag en oskyldig kypare i Lillehammer i vad som har blivit känt som Lillehammerfallet. Säkerhetstjänsten Mossad bildades 1949 och har sysslat med underrättelseverksamhet och operationer utanför militärens mandat. De har bland annat medverkat till infångandet av nazistiska krigsförbrytare och mot flygplanskapare. En del av operationerna har kritiserats internationellt som interventioner inom annans jurisdiktion. I en stor del av fallen har man dock inte kunnat bevisa Mossads inblandning. Exempel på operationer som Mossad antas eller misstänks ha utfört: tillfångatagandet av Adolf Eichmann i Sydamerika och förberedelse att fånga Josef Mengele likvidering av en oskyldig person i Norge 1973 (Lillehammerfallet) underrättelse för Operation Entebbe 1976 evakuering av etiopiska judar från krisen i Sudan till Israel 1984-85, med Sudans tysta medgivande och Etiopiens stöd likvidering av medlemmar av PLO, PFLP, Svarta september, Hizbollah, Islamiska Jihad och andra terroriststämplade grupper som ansågs vara skyldiga till specifika terrordåd evakuering av judar från Sarajevo till Israel under kriget i Bosnien 1992-93 likvidering av kärnteknikforskare i Iran förvarning 2001 till USA:s regering om 11 september-attackerna Motto Mossads tidigare motto, "be-tachbūlōt ta`aseh lekhā milchāmāh" (hebreiska: "אָן באַטראַכטונג איר קענען נישט פירן מלחמה"), är ett citat från Bibeln (Ordspråksboken 24:6) och betyder "Utan överläggning kan du inte föra krig". Mottot ändrades senare till "be-'éyn tachbūlōt yippol `ām; ū-teshū`āh be-rov yō'éts" (hebreiska: "באין תחבולות יפול עם , ותשועה ברוב יועץ"). Det nya citatet är också hämtat från Bibeln (Ordspråksboken 11:14) och betyder "Utan ledarskap går ett rike under, med många rådgivare kan det räddas" . Chefer Reuven Shiloah, 1949–1953 Isser Harel, 1953–1963 Meir Amit, 1963–1968 Zvi Zamir, 1968–1973 Yitzhak Hofi, 1973–1982 Nahum Admoni, 1982–1989 Shabtai Shavit, 1989–1996 Danny Yatom, 1996–1998 Efraim Halevy, 1998–2002 Meir Dagan, 2002–2011 Tamir Pardo, 2011–2015 Yossi Cohen, 2016-2021 David Barnea, från 2021 Se även Shin Bet Källor Noter Externa länkar Mossads webbplats Mossad DN: Israel ”bekräftar aldrig, dementerar aldrig”
Jamal Abdel Nasser Mosque

Jamal Abdel Nasser Mosque (Arabic: مسجد جمال عبد الناصر Masjid Jamal 'Abd an-Nasser) is the largest mosque in al-Bireh, West Bank, Palestine. Located in the Downtown district of the city, the mosque is named after the late Egyptian president and Arab leader Gamal Abdel Nasser. On March 14, 2002, the Israeli Army (IDF) took over the mosque and used its minaret for sniping, killing four Palestinians. On September 22, 2007, dozens of wives of Hamas-affiliated political prisoners and other female Hamas members marched from the Jamal Abdel Nasser Mosque to Al-Manara Square in protest of what they saw as the politically motivated detentions of their relatives by the Palestinian Authority (PA). They were prevented from reaching the square when PA security forces used tear gas to disperse them. See also List of mosques in Palestine Islam in Palestine References External links Media related to Jamal Abdel Nasser Mosque, al-Bireh at Wikimedia Commons
Mosquée Jamal-Abdel-Nasser

La mosquée Jamal-Abdel-Nasser (en arabe : مسجد جمال عبد الناصر, Masjid Jamal 'Abd an-Nasser) est la plus grande mosquée d'al-Bireh, dans le centre de la Cisjordanie. Situé dans le centre de la ville, l'édifice est nommé d'après l'ancien président égyptien Gamal Abdel Nasser. Histoire Conflit israélo-palestinien Le 14 mars 2002, les Forces de défense d'Israël prennent le contrôle de la mosquée et installent sur son minaret des tireurs d'élite, qui abattent quatre Palestiniens. Le 22 septembre 2007, plusieurs dizaines d'épouses de militants du Hamas emprisonnés, ainsi que d'autres femmes membres de l'organisation, marchent de la mosquée Jamal-Abdel-Nasser à la place al-Manara (en) pour protester contre ce qu'elle estiment être une détention arbitraire de leurs proches par l'Autorité palestinienne (AP). Les forces de l'ordre de l'AP leur refusent l'accès à la place et les dispersent à l'aide de gaz lacrymogène. Notes et références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Jamal Abdel Nasser Mosque » (voir la liste des auteurs). Portail de l'islam Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de la Palestine
Jamal Abdel Nasser-moskee

De Jamal Abdel Nasser moskee (Arabisch: مسجد جمال عبد الناصر, Masjid Jamal 'abd an-Naser) is de grootste moskee in Ramallah, een stad in het centrale gedeelte van de Westelijke Jordaanoever. De moskee bevat 6 koepels en 6 minaretten en is vernoemd naar voormalig Egyptisch president Gamal Abdel Nasser. Op 14 maart 2002 bezette het Israëlische defensieleger de moskee, gebruikte een van de minaretten als sluipschuttersplaats en doodde vanaf deze plek vier Palestijnen. Externe links Foto van de moskee
Mesquita Abdel Nasser Jamal

A Mesquita Jamal Abdel Nasser (em árabe: مسجد جمال عبد الناصر Masjid Jamal 'Abd an-Nasser) é uma mesquita situada em Ramala, na região central da Cisjordânia. É a maior mesquita da cidade e localiza-se na zona central. Recebeu este nome em homenagem ao presidente egípcio e líder árabe Gamal Abdel Nasser. Referências
Szkoła Oficerów Akka

Szkoła Oficerów Akka (hebr. בית הספר לקציני ים עכו; ang. The Naval Officers School of Acre) – liceum zawodowe kształcące młodzież dla potrzeb Izraelskiego Korpusu Morskiego i izraelskiej floty handlowej. Uczelnia jest położona w mieście Akka na północy Izraela. Historia Szkoła została założona 18 października 1938 roku w Hajfie, pod nazwą Hebrajska Szkoła Morska Technion w Hajfie (hebr. בית הספר הימי על יד הטכניון העברי בחיפה). Celem jej powstania było kształcenie młodzieży dla potrzeb rozwoju rybactwa w Brytyjskim Mandacie Palestyny i wspierania aliji. W proces kształtowania szkoły zaangażowana była Agencja Żydowska, Technion i młodzieżowe stowarzyszenie marynistyczne z Hajfy. Szkoła była położona w stoczni Hadar, a lekcje żeglarstwa odbywały się w Porcie Hajfa. W 1952 roku szkoła otrzymała swój obecny oficjalny status, a w 1954 roku przeniosła się do Akki przyjmując obecną nazwę. Informacje ogólne Szkoła kształci chłopców i dziewczęta umożliwiając im zdobycie egzaminu maturalnego oraz rozwijając ich umiejętności marynistyczne. Szkoła posiada własny akademik. Wszyscy kadeci, którzy zdadzą egzamin maturalny, mogą przystępować do zdawania egzaminu zawodowego – systemy morskie, elektronika lub nauka o morzu. Osoby zainteresowane mogą kontynuować naukę w rocznej lub dwuletniej szkole technicznej i uzyskać dyplom technika lub inżyniera. Szkoła przygotowuje młodzież do objęcia funkcji oficerów w marynarce wojennej i handlowej. Przypisy
Národní park ha-Kastel

Národní park ha-Kastel (hebrejsky: גן לאומי הקסטל, Gan le'umi ha-Kastel) je národní park v Izraeli, v Jeruzalémském distriktu. Geografie Leží v nadmořské výšce téměř 800 metrů v Judských horách na pahorku Har Ma'oz, který na západě spadá do údolí vádí Nachal Ksalon, na východě do kaňonu potoka Sorek. Park se nachází v jižní části města Mevaseret Cijon, cca 8 kilometrů severozápadně od centra Jeruzaléma. Popis parku Národní park má archeologický a historický význam. Lokalita hrála svou roli již v biblických dobách. Nacházejí se tu ruiny křižácké pevnosti Kastel, která ve středověku střežila cestu z Jeruzaléma do pobřežní nížiny. Okolo pevnosti vyrostla arabská vesnice al-Kastal. Během války za nezávislost v roce 1948 se zde v rámci Operace Nachšon probíhaly těžké boje, na jejichž konci Izraelci výšinu i vesnici dobyli. Padl tu arabský vojenský předák Abd al-Kadir al-Husajni. Arabské osídlení tu pak skončilo. Odkazy Reference Související články Mevaseret Cijon Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Národní park ha-Kastel na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální stránky izraelské správy národních parků
Parque nacional de Castel

Parque nacional Castel (en hebreo: גן לאומי קסטל)​ es un parque nacional israelí que consiste en una cumbre fortificada situada en las montañas de Judea, en el lugar donde se encontraba el antiguo pueblo árabe de Al-Qastal. Se encuentra a 8 km al oeste de Jerusalén en la carretera que la une a Tel Aviv (Autopista 1). El sitio es conocido sobre todo como el lugar donde se produjeron las batallas clave de la Operación Najshón, que se desarrolló allí en abril de 1948, en la que los cazas israelíes derrotaron a los combatientes árabes durante la guerra árabe-israelí de 1948. El parque nacional incluye un monumento a los soldados israelíes que murieron en las batallas que ocurrieron allí (incluyendo un monumento diseñado en 1980 por Yitzhak Yamin) y un monumento para los vehículos blindados que intentaron romper el bloqueo de Jerusalén durante la guerra. Véase también Geografía de Israel Geografía de Asia Referencias
Park Narodowy Castel

Castel (hebr. הקסטל) – ruiny twierdzy krzyżowców położone na wzgórzu w obrębie współczesnego miasta Mewasseret Cijjon w Izraelu. W celu ochrony tego miejsca utworzono Park Narodowy Castel. Położenie Park Narodowy Castel jest położony na wzgórzu Ma’oz, górującym nad autostradą nr 1 (Tel Awiw–Jerozolima). Historia Ze względu na swoje strategiczne położenie przy drodze z Jerozolimy do nadmorskiej równiny Szaron i portów nad Morzem Śródziemnym, tutejsze wzgórza Gór Judzkich odgrywały ważną rolę już od Starożytności. Znaczenie tego miejsca dobrze rozumieli Rzymianie, którzy wybudowali tutaj twierdzę znaną jako Castellum. Był to fort pełniący funkcję garnizonu wojskowego strzegącego bezpieczeństwa szlaku handlowego. Na jej ruinach krzyżowcy wybudowali zamek Castellum Belvoir (pol. Fort Pięknego Widoku). Jego ruiny przetrwały na szczycie wzgórza do czasów współczesnych. Po upadku krzyżowców pamięć o tym miejscu zniknęła z dokumentów historycznych. W XIX wieku pojawia się niewielka arabska wioska Al-Kastal istniejąca u podnóża wzgórza. Podczas wojny domowej w Palestynie w 1948 wioska i wzgórze z ruinami zamku były siedzibą arabskiej milicji, która atakowała żydowskie konwoje do Jerozolimy. Siły żydowskiej organizacji paramilitarnej Hagana kilkakrotnie usiłowały bez powodzenia zająć wioskę. Dowódcą obrony był Abd al-Kadir al-Husajni, który zginął 8 kwietnia 1948 podczas ataku 4 Batalionu Brygady Harel (Palmach). Na wieść o jego śmierci, Arabowie opuścili pozycje obronne, a Palmach bez walki zajęło strategiczne wzgórze. Podczas wojny o niepodległość wzgórze stało się celem ataków jordańskiego Legionu Arabskiego i urosło do rangi symbolu wojny. Park Narodowy W celu ochrony tego miejsca utworzono tutaj Park Narodowy Castel. Średni czas zwiedzania parku wynosi 3 godziny. Park jest dostępne dla zwiedzających przez cały rok. W 1980 na terenie parku wystawiono pomnik bohaterów bitwy o Castel. Autorem pomnika jest Jicchak Jamin. Zobacz też Al-Kastal Przypisy