NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Keshet Eilon

Keshet Eilon (Hebrew: קשת אילון) is a music center established in the year 1990, located in Kibbutz Eilon, Israel. Its mission is to be a source of strength and support for young gifted violinists. Every summer Keshet Eilon holds a three-week-long international violin seminar. The students come from different countries throughout the world and the participating teachers are prominent violinists and violin teachers. Background Keshet Eilon music center and master courses have been established in Eilon in the Western Galilee in the year 1990, to support 12 young violin students, sons and daughters of immigrating families from the former Soviet Union. In the year 1991 the non-profit organization Keshet Eilon was formed, which aims to train and promote young violinists from Israel and throughout the world who are intent on attaining the highest musical level. Activities Keshet Eilon is involved in a variety of activities Summer seminar and master classes Every year a three week long international seminar is being held in Kibbutz Eilon, where students attend private lessons and master classes with prominent violin masters, Haim Taub, Edward Grach, Itzhak Rashkovsky, Ani Schnarch, Vadim Gluzman and Hagai Shaham, to name just a few. In the evenings they give concerts at the local music hall. During the seminar a violin building workshop operates and students receive training in the art of archery. At the end of the seminar a gala concert is held in Tel Aviv. Each year about 50 violin students from around the world attend the seminar, accompanied by other string instrument players and pianists. Keshet Eilon alumni live in Israel and in 50 different countries worldwide. Keshet Eilon Seminars for Israeli Violin students and teachers Every year since 2002 Keshet Eilon holds seminars for Israeli violin students and teachers. The participants, 7–20 years of age, arrive from all parts of the country. Among them are Arab and Druze violinists. These are intensive events of studies and playing, which last for three days. A limited number of pupils from abroad are accepted to the Seminars. Instruction in English is available for these pupils. Concerts and Events During each year the Keshet Eilon local music hall holds a music series which includes string ensembles, recitals, choirs and folk music. A Campus for the Keshet Eilon Music Center A campus of the Keshet Eilon Music Center is about to be built on a 28 dunam (7 acre) plot, allotted by Kibbutz Eilon. This enterprise will offer new employment opportunities, stimulate cultural tourism with year-round roster of music events, and attract new residents all year long. The new music center's urban building scheme has already been authorized and construction is soon to begin. References External links Official website Keshet Eilon Violin Mastercourse on YouTube
Council for a Beautiful Israel

The Council for a Beautiful Israel (CBI) (Hebrew: המועצה לישראל יפה, romanized: ha-mo'atza le-Yisra'el yafa) is a public non-profit organization focused on improving the quality of life in Israel. CBI was Israel's first environmental association. History The Council for a Beautiful Israel was founded in 1968 by the Interior Committee of the Knesset and Aura Herzog, who served as its international president. CBI oversees environmental awareness programs, environmental action on a national and local level, green urban projects and competitions revolving around environmental awareness. In 2010, work began on a new environmental and educational center in Kiryat HaLeom, Jerusalem. Most of the Council's work is carried out by volunteers, including children, who are known as the 'Guardians of a Beautiful Israel'. Awards The Yakir Award is awarded every year by the President of Israel for an outstanding contribution to the Jewish community in Israel and the Diaspora, especially in environmental issues and the preservation of quality of life in Israel. References External links The Council for a beautiful Israel About the Council for a Beautiful Israel The Council for a Beautiful Israel Projects
Elektrownia Chaggit

Elektrownia Chaggit – elektrownia gazowa położona przy moszawie Eljakim na Wyżynie Manassesa, na północy Izraela. Operatorem jest Chewrat ha-Chaszmal le-Jisra’el (Israel Electric Corporation). Położenie Elektrownia Chaggit jest położona na wysokości od 140 do 160 metrów n.p.m. w środkowej części Wadi Milk, która oddziela położony na południu płaskowyż Wyżyny Manassesa od wznoszącego się na północy masywu Góry Karmel, na północy Izraela. Okoliczny teren opada w kierunku południowo-zachodnim do wadi strumienia Nachal Tut, który przepływa bezpośrednio przy elektrowni. Obszar ten jest chroniony przez Rezerwat przyrody Nachal Tut. W otoczeniu elektrowni znajdują się moszawy Eljakim i Bat Szelomo, oraz kibuc Ramot Menasze. Na północny wschód od elektrowni jest baza wojskowa Eljakim. Historia Elektrownia cieplna Chaggit została wybudowana w 1996 roku dla potrzeb zasilania w energię elektryczną północnej części Izraela. Początkowo była ona przygotowana do spalania oleju opałowego. Początkowo moc zainstalowana wynosiła 360 MW. W 2006 roku podjęto decyzję o stopniowym przestawieniu elektrowni pod spalanie gazu ziemnego, co miało mieć korzystny skutek ekonomiczny i ekologiczny. Pod koniec 2009 roku uruchomiono trzy nowe bloki energetyczne o mocy 330 MW każdy. Tym samym zaczęto używać gaz ziemny jako podstawowe paliwo opałowe elektrowni. Po osiągnięciu pełnej mocy produkcyjnej (ponad 1000 MW) elektrownia Chaggit produkuje około 40% całkowitej produkcji energii elektrycznej Izraela. Dane techniczne Elektrownia posiada pięć kotłów spalania gazu ziemnego, z których podgrzane spaliny są odprowadzane na siedem turbin gazowych. Kompleks podstawowych urządzeń wytwórczych elektrowni składa się z: dwa bloki energetyczne - turbiny gazowe General Electric GT-1 9001E, GT-2 9001E, GT-3 9001E, GT-4 9001E (moc 4x110 MW). blok energetyczny - turbiny gazowe Alstom ST-1, ST-2 (moc 2x110 MW). blok energetyczny - turbina gazowa Siemens AG CC-3 V94.3A2 (moc 370 MW). Transport Z elektrowni wyjeżdża się na południe na drogę ekspresową nr 70 tuż przy węźle drogowym En Tut z autostradą nr 6. Przypisy
ТЕС Хагіт

ТЕС Хагіт — теплова електростанція на півночі Ізраїлю, за два десятки кілометрів на південь від Хайфи. Використовує технологію комбінованого парогазового циклу. У 1996-му на майданчику станції ввели в експлуатацію чотири газові турбіни потужністю по 110 МВт, встановлені для роботи у відкритому циклі. В 2002-му через котли-утилізатори їх з'єднали з двома паровими турбінами такої ж потужності, створивши таким чином два парогазові енергоблоки (в кожному працює дві газові та одна парова турбіни). У 2007-му став до ладу парогазовий блок потужністю 360 МВт, який включає одну газову турбіну, котра через котел-утилізатор живить одну парову турбіну. У 2010-му на майданчику станції також запрацювала у відкритому циклі одна газова турбіна потужністю 256 МВт. У 2012-му її доповнили котлом-утилізатором та однією паровою турбіною потужністю 125 МВт, створивши таким чином четвертий парогазовий блок з показником 377 МВт. Як паливо станція спершу використовувала нафту, проте у 2009-му перейшла на природний газ, що подається сюди по Північному газопроводу. Примітки
Monastery of Saint John in the Wilderness

The Monastery of Saint John in the Wilderness is a Franciscan Catholic monastery built next to a spring on a wooded slope just north of Even Sapir, Israel, and across the valley from Sataf. It is located a short distance from Ein Karem, the traditional birthplace of Saint John the Baptist, and south of Jerusalem. It is also known as Saint John in the Desert or the Desert of Saint John. The convent is the property of the Franciscan Custody of the Holy Land. Significance The monastery commemorates the "wilderness" in which St. John the Baptist lived as an orphaned child and throughout the years which prepared him for public ministry. According to tradition, John was born some 3 km away in Ein Karem, and Luke tells us that John "grew and became strong in spirit; and he lived in the desert until he appeared publicly to Israel". Description The monastery has a church and is built next to the grotto in which St John is said to have lived, which now functions as a chapel. The monastery also contains the spring known in Arabic as ‘Ain el-Habis, 'spring of the hermit', and the tomb of Elizabeth, St John's mother. History The Crusaders built here a church and convent. In the Mamluk period, the church was in the hands of the Georgians. Franciscans paid the Georgians rent for the building and adjacent garden. The Georgians made a final attempt to regain the monastery by legal means in 1596. The current monastery and its church were designed by Italian architect Antonio Barluzzi and were inaugurated in 1922. Barluzzi refused to take credit for the work, possibly due to him seeing it as simply a reiteration of the older structure. References External links At the website of the Franciscan Custody of the Holy Land. With history, opening times and contact details.
Monasterio de San Juan en el desierto

El Monasterio de San Juan en el desierto​ (en hebreo: מנזר יוחנן במדבר) es un monasterio franciscano construido junto a un manantial en una ladera boscosa al norte de Even Sapir y al sur de Jerusalén, en Israel. En el periodo mameluco, la iglesia estaba en manos de los georgianos. Los franciscanos pagaron el alquiler a los georgianos por el edificio y el jardín adyacente. Los georgianos hicieron un último intento por recuperar el monasterio por la vía legal en 1596. El monasterio celebra la peregrinación de la infancia de Juan el Bautista en esta región. Nacido cerca de Ein Karem, según la tradición, Lucas nos dice que Juan "crecía y se fortalecía en espíritu; y vivió en el desierto hasta que se presentó públicamente a Israel". Véase también Monasterio Abadía Priorato Referencias
Couvent Saint-Jean-du-Désert

Le couvent Saint-Jean-du-Désert est un couvent franciscain situé dans les régions montagneuses à l'ouest de Jérusalem. Il se trouve près d'une source sur un versant montagneux et boisé donnant au nord d'Even Sapir et il est nommé ainsi en l'honneur de saint Jean Baptiste, cousin de Jésus qui vécut ici dans les environs d'Aïn Kerem, son village natal, et prêcha dans le désert. Historique La figure de saint Jean Baptiste, ou saint Jean-le-Précurseur, est étroitement liée au désert, lieu de vie ascétique, où, selon la tradition de l'Écriture, l'on rencontre la grâce divine. C'est au désert, selon la prophétie d'Isaïe, que doit se manifester le Messie. Ainsi Aïn el-Habis, à trois kilomètres d'Aïn Kerem, rappelle la mémoire du lieu de la jeunesse de saint Jean, comme préparation de son ministère public. Les ermites chrétiens ont toujours vécu ici et un pèlerin anonyme du XIIe siècle fait mention d'une chapelle dans la montagne. Le pèlerin Jean Zuallart (1541-1634) la dépeint encore au XVIe siècle décrivant les montagnes majestueuses et la grotte du Précurseur, à trois lieues du couvent de la Visitation. Elle est restaurée vers 1626 par des moines franciscains. Elle est ensuite abandonnée et tombe en ruine. L'endroit est acheté par le patriarcat latin de Jérusalem au milieu du XIXe siècle à l'époque ottomane. Mgr Valerga fait aménager un autel dans la grotte. Le lieu est cédé aux Franciscains en 1911 qui y font construire le couvent actuel et rebâtir la chapelle par Antonio Barluzzi. Tout est terminé en 1922, après l'interruption de la guerre de 1914-1918. Illustrations Références bibliques Livre d'Isaïe 40, 3-4 Évangile selon Luc, I, 80 ; III, 2-4 Évangile selon Jean, I, 29-30 Notes et références Liens externes Ressource relative à la musique : MusicBrainz Le couvent, sur le site de la Custodie franciscaine de Terre sainte Portail du monachisme Portail du catholicisme Portail d’Israël
De Shalit High School

De Shalit High School Complex is a high school located in Rehovot, Israel. The school was named after physicist Amos de-Shalit (1926–1969). De Shalit has an enrollment of 2,000 students, from Rehovot and Kiryat Ekron. The school is affiliated with the Weizmann Institute of Science and many of its students participate in science-related projects organized by the Davidson Institute of Science Education. See also Education in Israel Science and technology in Israel References External links Official website (in Hebrew)
Deir Razih

Deir Razih (àrab: دير رازح, Dayr Rāziḥ) és una vila palestina de la governació d'Hebron, a Cisjordània, situada 11 kilòmetres al sud-oest d'Hebron. Segons l'Oficina Central Palestina d'Estadístiques tenia 354 habitants el 2016. La majoria dels serveis bàsics els ha de cercar a Dura. L'àrea total de terra és de 540 dúnams, inclòs el sòl edificat. Deir Razih és habitat per les famílies extenses Amru, Abu Arqub, Hija, i els beduïns al-Azazmeh. La majoria dels residents depenen de l'agricultura com a mitjà de subsistència. Història L'explorador francès Victor Guérin va visitar el lloc el 1863, durant els darrers anys del domini otomà. El va descriure com una ruïna amb una estructura més gran que la resta sobre una revista subterrània. En 1883 el Survey of Western Palestine (SWP) del Fons per a l'Exploració de Palestina hi va trobar «parets, cisternes i coves, tombes cavades a la roca a l'est de la vila.» En el cens de Palestina de 1931, dut a terme per les autoritats del Mandat Britànic la població de Kh. Dair Razih era comptada amb la de Dura. Després de la Guerra araboisraeliana de 1948 i els acords d'armistici de 1949, Deir Razih va quedar sota un règim d'ocupació jordana. Des de la Guerra dels Sis Dies en 1967, Deir Razih ha romàs sota ocupació israeliana. En 1961 tenia només 130 habitants 1ye augmentaren a 236 en el cens de 1997, dels quals l'11,9% eren refugiats palestins. L'estiu de 2007 un grup de colons israelians d'Otniel acompanyat de soldats i una excavadora, van entrar a les terres del poble i van desarrelar 150 oliveres, ametllers i pins. Després d'això, també, van incendiar la terra causant danys als cultius i pastures. Les brigades d'incendis dels municipis palestins de Dura i as-Samu van extingir el foc poc després. Referències Bibliografia
Deir Razih

Deir Razih, en arabe : دير رازح, est un village du gouvernorat de Hébron en Palestine, situé à 11 km au sud-ouest de Hébron, au sud-ouest de la Cisjordanie. Selon le recensement du bureau central palestinien des statistiques, la localité compte une population de 294 habitants en 2017. Notes et références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Deir Razih » (voir la liste des auteurs). Liens externes Portail de la Palestine
Roix Pinà

Roix Pinà (en hebreu: ראש פינה) és un ajuntament de la regió de Galilea, situat en el vessant oriental de la Muntanya Knan, en el Districte del Nord d'Israel. La ciutat amb el nom actual va ser fundada en 1882 per 30 famílies que van emigrar de Romania, sent aquest un dels assentaments sionistes més antics de l'Estat d'Israel. Va ser precedit en el mateix lloc per l'assentament de Gei Oni, que fou establert per jueus locals de Safed en 1878, i que havia estat abandonat gairebé en 1882. En 2017 tenia una població de 3.061 habitants. Referències
Rosch Pina

Rosch Pina (hebräisch רֹאשׁ פִּנָּה Rosch Pinnah, deutsch ‚Haupt der Ecke‘, Plene: ראש פינה auch „Rosh Pina“ geschrieben) ist eine Ortschaft im oberen Galiläa; sie gehört zum Nordbezirk Israels. Die Stadt wurde 1882 von 30 Einwandererfamilien aus der rumänischen Stadt Moinești gegründet. Rosch Pina bedeutet „Eckstein“ und ist als Zitat einem Psalmvers entnommen (Ps 118,22 ), der unten im Stadtwappen steht. Geschichte Rosch Pina war eine der ersten modernen jüdischen Siedlungen im Heiligen Land, das damals Teil der osmanischen Provinz Vilâyet Beirut war, aber unter Besatzung (seit 1918) und Betreiben der Briten mit den südlichen zwei Dritteln Galiläas vom Libanon ans neue, 1922 eingerichtete Mandatsgebiet Palästina wechselte. Die Siedlung, deren Gründung von Samuel Pineles mit vorbereitet wurde, war im Jahr 1883 die erste jüdische Siedlung unter dem Patronat Baron Edmond James de Rothschilds. Der Ort ist heute ein israelischer Lokalverband. Demographie 2022 hatte Rosch Pina 3352 Einwohner, überwiegend Juden. 1948, im Jahr der Gründung Israels und des Ausbruchs des Palästinakrieges, hatte der Ort 346 Einwohner. Geographie Rosch Pina liegt nördlich des Sees Genezareth, etwa 2 km südöstlich der Stadt Safed auf einer Höhe von 420 Metern über dem mittleren Meeresspiegel. Nördlich von Rosch Pina liegt die Huleebene mit den Resten des Hule-Sees, der eigentlich ein in den 1950er Jahren trockengelegtes Sumpfgebiet ist. Verkehr Der Flugplatz Mahanaim / Flughafen Rosh Pina liegt 2,1 km von Rosch Pina entfernt. Er ist nur für den nationalen Flugverkehr von Bedeutung. Persönlichkeiten Ami Assaf (1903–1963), Politiker Arna Mer-Chamis (1929–1995), Menschenrechtsaktivistin Meir Dagan (1945–2016), General und Mossad-Direktor Siehe auch Liste der Städte in Israel Weblinks Einzelnachweise
Rosh Piná

Rosh Piná (en hebreo: ראש פינה) es un municipio de la región de Galilea, ubicado en la ladera oriental del Monte Canaán, en el Distrito Norte de Israel. La ciudad con el nombre actual fue fundada en 1882 por 30 familias que emigraron de Rumania, siendo este uno de los asentamientos sionistas más antiguos del Estado de Israel. Fue precedido en el mismo lugar por el asentamiento de Guei Oní, establecido por judíos locales de Safed en 1878, que sin embargo, había sido abandonado casi por completo en 1882. En 2017 tenía una población de 3.061 habitantes.​​ Referencias
Рош-Пина

Рош-Пи́на́ (ивр. ראש פינה‎, также Рош-Пинна́) — населённый пункт и местный совет на севере Израиля, в исторической области Галилея (округ Верхняя Галилея). Расположен в 4 км восточнее Цфата на склоне горы Ханаан. Под своим нынешним названием Рош-Пина была заложена 12 декабря 1884 года иммигрантами из Румынии и является одним из старейших поселений Израиля, основанных в новое время. На 2020 год в Рош-Пине проживает 3 148 человек. Населённый пункт привлекает туристов небольшим историческим кварталом, духом рубежа XIX—XX веков, красивой природой и видами, а также соседством с долиной Хула. В поселении развита туристическая инфраструктура: гостевые дома, таверны, ремесленные и художественные магазины. История Само название города означает «краеугольный камень». Название восходит к библейскому стиху: «Камень, которым пренебрегли строители, стал главою угла» (Пс. 117:22). Земля была куплена в 1875 году религиозными жителями Цфата. Первое поселение (Гей-Они) основано в 1878 году, однако из-за различных трудностей поселенцы вскоре оставили это место. В 1882 году эту землю купили выходцы из Румынии. Рош-Пину называют «матерью поселений в Галилее». Население По данным Центрального статистического бюро Израиля, население на начало 2020 года составляло 3 148 человек. Транспорт Рядом имеется небольшой аэропорт. Примечания Ссылки Рош-Пинна — статья из Электронной еврейской энциклопедии Литература מדריך ישראל החדש (ивр.) / מושון גבאי (עורך הכרך). — ירושלים: ידיעות אחרונות, כתר, משהב"ט- הוצ"ל, 2001. — Т. (הגליל העליון וחופו) 3. — С. 288—293.
Rosh Pinna

Rosh Pinna (hebreiska: ראש פינה, ראש פנה) är en ort i Israel. Den ligger i distriktet Norra distriktet, i den norra delen av landet. Rosh Pinna ligger 391 meter över havet och antalet invånare är 2 492. Terrängen runt Rosh Pinna är lite bergig.Runt Rosh Pinna är det tätbefolkat, med 659 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Safed, 4,4 km väster om Rosh Pinna. Trakten runt Rosh Pinna består till största delen av jordbruksmark. Kommentarer Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Rosh Pinna.
Lev HaMifratz Mall

Lev HaMifratz Mall (Hebrew: קניון לב המפרץ, Kanyon Lev HaMifratz, lit. Heart of the Bay Mall), officially branded Cinemall, is a shopping mall located in Haifa, Israel. Lev HaMifratz has three floors of stores, a food court, an underground parking garage, and an above ground parking garage. In the past, it included an amusement park, a miniature golf course and an ice skating rink. The area around Lev HaMifratz is also a transportation hub. Behind it is a train station, with trains to Nahariya and Tel Aviv. The entrance to the station is from the above ground parking garage. It is also adjacent to the Haifa Bay Central Bus Station, which is the main junction between the Krayot and the city of Haifa. During construction, the mall was hit by an Iraqi Scud missile in the course of the 1991 Gulf War. Attempted bombing On March 21, 2009, the mall was the target of a failed terrorist bombing attack, which was thwarted when police sappers disarmed a bomb weighing at least a few dozen kilograms in a vehicle outside the mall on that Saturday night. Israeli police suspect that Hezbollah or another Iran-backed terrorist organization was attempting to perpetrate the bombing. See also List of shopping malls in Israel References
Каньйон Лев ха-Міфрац

Каньйон Лев ха-Міфрац (івр. קניון לב המפרץ) нинішнє ім'я Каньйон Сінемол (івр. קניון סינמול) — один з перших торгових центрів, побудованих в Ізраїлі. Торговий центр розташований в затоці Хайфи, навпроти перехрестя Кишон і недалеко від перехрестя Чек-поста. Перша частина була створена на початку 1990-х років і вперше відкрилася в травні 1991 року, а друга частина відкрилася в липні 2008 року. Торговий центр знаходиться поруч з автовокзалом «Мерказіт ха-Міфрац» і залізничним вокзалом, який був побудований за фінансової підтримки власників торгового центру і отримав свою назву «Залізничний вокзал Лев ха-Міфрац» до липня 2018 року, коли станція була перейменована в «Мерказіт ха-Міфрац»". Загальна інформація У липні 2008 року торговий центр реконструювали, розширили оригінальну будівлю та перейменували в «Сінемол». Нова частина торгового центру — комплекс із 23 сучасних кінозалів мережі Yes Planet, що зробило торговий центр найбільшим кінотеатром в Ізраїлі на момент відкриття. У другому десятилітті 21-го століття, площа торгового центру складає 50 000 км² і об'єднує понад 150 підприємств і філій торговельних мереж, в тому числі 30 кафе, пабів і ресторанів. Посилання Офіційний вебсайт [Архівовано 12 серпня 2020 у Wayback Machine.] Каньйон Сінемол [Архівовано 17 лютого 2022 у Wayback Machine.] на Карти Google
Dolphin Reef

Das Dolphin Reef ist ein Delfinarium und Teil der Sehenswürdigkeiten der israelischen Stadt Eilat am Roten Meer. Das Dolphin Reef wurde 1990 gegründet. Es beheimatet zahlreiche Delfine der Gattung Tursiops. Es ist an der hufeisenförmigen Almog Beach Marina gelegen, die Zugang zum offenen Meer hat. Die Delfine identifizieren das Dolphin Reef als ihre Heimat und kommen auch bei Öffnung der Absperrung immer wieder zum Dolphin Reef zurück. Eines der Highlights sind die gemeinsamen Tauchgänge, bei denen die Delfine freiwillig den Tauchern Gesellschaft leisten, da sie nicht über Futter geködert werden. Weblinks Offizielle Website des Dolphin Reef (englisch) info.goisrael.com Hier nähern sich Delfine spielerisch Touristen an Fußnoten
Dolphin Reef

The Dolphin Reef is a tourist attraction in Eilat, Israel. It advertises the following activities that they claim focus mainly on dolphins and conserving them: swimming with dolphins, diving lessons, guided tours, lectures and workshops and an information centre. History The Dolphin Reef opened in 1990. The site is home to Black Sea bottlenose dolphins that are not trained to perform and there are no dolphin shows, but they are able to interact freely with human visitors. The dolphins, known for their curiosity and friendliness, approach the observation posts and floating piers, and swim alongside the people who snorkel and dive there. The sea-pen covers an area of 10,000 square metres (110,000 sq ft), and is enclosed with buoyed nets. It is an average of 12 metres (39 ft) deep. The eastern side has a steeply sloping wall profile, giving way to a sandy slope. Many species of fish can be found in the area. Angelfish, butterflyfish, cuttlefish, bluespotted and blackspotted stingrays are common. The Dolphin Reef Dive Center offers individual and group diving tours, as well as special therapy sessions for the disabled and seminars on animal and dolphin behavior. See also Tourism in Israel Wildlife of Israel References External links www.dolphinreef.co.il (official website)