Arad, Israel

Arad, sau 'Arad (în ebraică ערד; în arabă عِرَادَ), este un oraș situat în partea de sud-est a Israelului, în nordul Deșertului Neghev, la 25 km vest de Marea Moartă și 45 km est de orașul Beer Șeva. În apropierea lui se află muntele cu cetatea Masada (Metzada), iar la 8 km distanță, ruinele localității biblice Tel Arad, de unde provine și numele orașului Arad. Fondat în anul 1962 de către un grup de evrei din Israel, majoritatea foști kibuțnici și moșavnici, populația orașului a numărat 23.500 de locuitori în 2004, iar în 2020 26.756. La ceremonia de întemeiere a localității a luat parte și David Ben-Gurion, primul-ministru al Israelului la data respectivă și care vedea în acest eveniment un nou pas în calea dezvoltării regiunii Neghevului. Aradul a obținut statutul de oraș în anul 1995. Poziția geografică și suprafața Arad are suprafață municipală de 12.000 hectare, de mai multe ori mai mare decât aria propriu zisă a orașului El este localizat în cea mai mare parte pe versanții de vest și sud-vest ai lanțului de munți Kidod și în Câmpia Arad. incluzând - în partea de vest - ruinele Tel Aradului și Parcul Arad, care marchează capătul de sud-vest al Deșertului Iudeei. În partea de sud există o zonă industrială. Orașul se află la 23 km vest de capătul de sud al Mării Moarte, iar pe autostrăzi, la 45 km est de Beer Sheva, 111 km sud de Ierusalim, 138 km sud-est de Tel Aviv, de asemenea, la 219 km nord de Eilat. Orașul are spre sud și o pistă de aterizare comercială. Arad se învecinează cu ariile consiliilor regionale Tamar și Abu Basma. iar cel mai apropiat oraș vecin este localitatea beduină Kuseife. Istorie Antichitate și evul mediu Orasul își trage numele de la localitatea Arad din Canaanul biblic, amintită în Cartea Numeri 21,1 . La 8 kilometri vest de orașul actual au fost descoperite ruine antice, Tel Arad, provenind de la o așezare canaaneană de acum 5,000 ani și una din epoca israelită de acum circa 3,000 ani. Arad este menționat și în Cartea Judecătorilor 1,16, ca fiind o fortăreață canaaneană al cărei rege îi împiedica pe israeliți să înainteze dinspre Neghev către Munții Iudeei. Tel Aradul găsit de arheologi, s-a dovedit ca fiind distrus cam cu 1.200 ani înaintea venirii israeliților. Totuși, cronicile din vremea faraonului Shoshenq I par să menționeze existența unei localități în zonă. În epoca bronzului localitatea antică se întindea pe o arie de circa 10 hectare și era împrejmuită de un zid fortificat lung de 1.200 metri. Arad este unul din cele mai vechi orașe de pe teritoriul Țării Israelului care a avut străzi planificate, edificii publice și de guvernământ și înconjurat de ziduri. După o abandonare de câteva secole, localitatea a fost reașezată cu israeliți începând cu secolul al XI-lea î.e.n.. Inițial a fost locuit pe o bucată de pământ neînconjurată de ziduri, în timp ce pe o colină s-a construit un sanctuar. Ulterior, așezarea a devenit un oraș-garnizoană cunoscut ca Citadela. Se crede că citadela și sanctuarul au fost zidite în perioada regilor David și Solomon. În sanctuar au fost descoperite relicve din vremea Regatului Iuda, până la cucerirea babiloniană, care reflectă aducerea de ofrande în ulei, vin, grâu etc. Sub regii iudei citadela a fost periodic reîntărită, remodelată și reconstruită, până ce a fost distrusă în timpul asediului Ierusalimului de către regele Babilonului, Nabucodonosor al II-lea între 597-577 î.e.n. Totuși, în timpul dominației persane, a Regatului iudeu al Hasmoneilor, apoi, în epoca romană și în epocile musulmane timpurii, localnici au continuat să aducă ofrande pe sanctuarul de pe colină. Până în ziua de astăzi s-au păstrat semne ale acestor ritualuri israelite antice, întregul sit arheologic fiind acoperit de ostraka sparte. În epoca bizantină locul a fost identificat de către Eusebiu din Cezareea, iar numele Arad a fost prezervat ulterior de către beduinii arabi. Arad a devenit o episcopie creștină. Unul din episcopii săi, Ștefan, a semnat în anul 518 o scrisoare sinodală a patriarhului Ioan al III-lea al Ierusalimului împotriva lui Sever din Antiohia și a participat la sinodul din 536 al provinciilor romane „Palaestina Prima”, „Palaestina Secunda” și „Palaestina Salutaris” (de care ținea Aradul) organizat împotriva patriarhului Constantinopolului, Antim I. Arad nu mai este de mult episcopie rezidențială, și figurează doar ca episcopie titulară (cu numele) pe lista Bisericii romano-catolice. Perioada mandatului britanic La 23 februarie 1921 a avut loc prima încercare de așezare la Arad a unui grup de evrei, numit Ahava (Frăția) , o parte din ei fiind veterani ai Legiunii evreiești din armata britanică. Era vorba de 9 bărbați și două femei care însă au fost nevoiți să părăsească locul din cauza lipsei de apă. În Statul Israel La 15 noiembrie 1960 guvernul israelian a însărcinat un comitet în frunte cu Arie Eliav să examineze posibilitatea înființării unei așezări în nord-estul deșertului Neghev și în zona Arad. la 31 ianuarie 1961 comitetul a ales definitiv locul pentru întemeierea noului oraș - la 3,5 km sud-vest de muntele Kidod, și a detaliat căile lui de comunicare și de aprovizionare cu apă. În martie 1961 arhitectul șef al viitorului oraș, Yona Pitelson, a conceput planul unui centru urban prevăzut a fi populat cu 10.000, apoi cu 20.000 locuitori. Planul a ținut seama de topografie și de climă. S-a prevăzut ca blocurile de locuit să fie zidite astfel încât să protejeze ariile interioare de căldura soarelui și de bătaia vânturilor din deșert. Zonele cu densitate urmau să fie concepute astfel încât să dea un sentiment urbanic iar distanțele de parcurs să fie scurtate. După ce, în apropiere, s-au găsit anumite cantități comerciale de petrol,în iulie 1961 compania de petrol Nefta a înființat în zonă o tabără de lucru, Orașul însuși a fost fondat în mod oficial în 1962 de un grup de tineri, foști membri ai unor kibuțuri și moșavuri, care căutau un mediu urban lipsit de impedimentele orașelor mari (aglomerație, poluare, zgomot, trafic). Ceremonia de inaugurare la care a asistat și premierul Ben Gurion,a avut loc la 21 noiembrie1962.Arad a devenit cel dintâi oraș pre-planificat din Israel. Între planificatorii orașului s-a numărat și arhitectul Alexander Sher și viitorul primar, inginerul Avraham Baiga Shohat, ginerele viitorului prim ministru al Israelului, Levi Eshkol, care i-a succedat lui Ben- Gurion. Până in 1964 s-au instalat la Arad circa 160 de familii , majoritatea născute în Israel. După 1971 orașul a integrat imigranți evrei veniți mai ales din Uniunea Sovietică, dar și din țări anglofone și America Latină, populația lui crescând de la 4.000 în 1969 la 10.500 în 1974.În prima jumătate a anilor 1990 orașul a integrat încă circa 6.000 imigranți din fosta Uniune Sovietică. La 29 iunie 1995 prim ministrul Itzhak Rabin a conferit Aradului statutul de oraș. Anii 2000 Accidentul de masă de la Festivalul cântecului a lovit greu imaginea orașului. Guvernele de centru-dreapta de după anul 1977 au favorizat mai puțin alocările bugetare pentru oraș. Între timp s-au așezat aici și numeroși evrei bigoți, precum și un număr de refugiați din Sudan și Eritreea. În urma închiderii unor locuri de muncă a crescut migrația negativă a populației active și a tineretului. Zăcăminte de fosfați descoperite în vecinătate au crescut poluarea cu radon în adăposturi și la parterul caselor. Arhitectura Planificarea orașului s-a realizat după principii de urbanistică modernă și a fost influențat de planificarea orașului Brasilia și de noi idei și experimente ale arhitecților urbaniști. Ea a prevăzut o dezvoltare gradată, separarea după criterii utilitare, separarea între circulația pietonală și cea a vehiculelor, Planul a inclus un nucleu central de 6 cartiere, fiecare din ele fiind destinat domicilierii a câte 5.000 locuitori. În fiecare cartier s-a păstrat un spațiu pentru clădiri publice, iar între cartiere s-a planificat un centru urban principal de afaceri. În afara zonei rezidențiale, în jurul joncțiunii și al șoselei regionale s-au prevăzut spații industriale și comerciale, care urmau să se bazeze pe circulația rutieră locală. Zona hotelieră era prevăzută în estul orașului, la capătul lanțului muntos, în fața peisajului depresiunii Mării Moarte, al Munților Edom și Moab, și fusese destinată tuturor genurilor de turism, inclusiv turism medical pentru bolnavii de astm și de alte afecțiuni respiratorii. Transporturile au fost planificate după moda urbanistică din anii 1960 care prevedea separarea completă a circulației pietonale și a vehicolelor. Cea din urmă a fost deplasată în șosele externe în jurul cartierelor rezidențiale, în timp ce, în centrul cartierelor au fost planificate alei largi pentru pietoni care să conecteze diversele spații din cartiere, de asemenea, să lege acestea și clădirile publice cu centrul orașului. În mijlocul anilor 1960 a început proiectul unor zone de locuințe, care includea case particulare individuale familiale, prototip pentru cartierele de tip „zidește-ți casa” de la sfârșitul anilor 1970. Arhitectul Yoad Lerman a criticat planificarea modernistă a orașului care separă diversele utilizări ale spațiilor precum și mișcarea pietonilor de cea a mașinilor, remarcând că ea pune piedici accesului dintre cartiere, încurajează dependența de mașinile private și barează intensitatea vieții urbane necesară pentru dezvoltarea economiei și comerțului. Aspecte structurale Conform prevederilor planului orașului, fațadele clădirilor trebuie să includă un strat de cel puțin 60% de piatră locală, ceea ce creează un aspect de unitate între diversele edificii din oraș și le adaptează la mediul din jur. Între experiențele interesante legate de arhitectura caselor de locuit, se poate menționa grupul de „case cu patio” din centrul vechiului cartier Yaalim, unde fiecare unitate de locuit este prevăzută cu o largă curte interioară. în caz de nevoie, curtea se poate închide și transforma într-o extindere a locuinței. Relieful Solul părții de vest a Aradului este constituită din loess, în timp ce partea de est - din roca sedimentară, inclusiv calcar, cremene și dolomit. Altitudinea culmilor de deal la Arad este in medie de 631 metri, remarcându-se mai ales Muntele Kidod sau Ras-al Kadade (600 m), aflat în nord-estul orașului, Muntele Kina (635m) si Muntele Brir (537 m). Prin localitate trec câteva pâraie sau wadi, cel mai însemnate fiind Yeelim (de-a lungul autostrăzii 31) și Tzeelim. Altele sunt Hesed, Keisan, Kidod, Kina, Malhata, Pra'im, Tavya etc. Clima Între 1964-1974 temperatura medie la Arad în ianuarie a fost 11 °C, iar în iulie 27°C. În 1960-1990 cantitatea anuală de precipitații a fost 150 mm. Prin urmare Arad se afla într-o zonă aridă, în care cad precipitații mai ales în lunile de iarnă: decembrie, ianuarie ;i februarie. Ninge rareori. De două ori, în iarna 1991-1992 și în ianuarie 2008 au avut loc furtuni de zăpadă, cea dintâi masivă. Fauna Zona din jurul Aradului găzduiește mamifere, precum hiena dungată, șacalul auriu, vulpea roșie, gazela comună, porcul spinos din Lumea Veche, damanul de stâncă, iepurele Capului, ariciul de deșert, precum și diverse specii de rozătoare și lilieci. Pășunatul speciilor domestice este larg răspândit: cămile, capre și ovine. Economia Economia se bazează pe turism, comerț, servicii și pe câteva ramuri industriale. Industria Arad se afla în vecinătatea zonei principale de exploatări de minereuri din Israel la Marea Moartă, ceea ce a dus la dezvoltarea în oraș a industriei chimice. Din 1971 se produce acid fosforic provenit din Marea Moartă și de asemenea, fosfați, proveniți din cariera Tzefa Ef'a. În oraș operează următoarele companii industriale: Rotem-Amfert Negev Ltd - din cadrul Israel Chemicals Ltd. El Ran Timber Industries (de cherestea) Unilever Israel Shefa - producătoare de alimente din cereale În trecut au funcționat în oraș Arad Textile Industries, producătoare de prosoape (Magavot Arad) etc, care din 2014 si-a transferat productia în străinătate; de asemenea - El Ran de cherestea, Jordael - de produse cosmetice, A.M.S. - de produse electronice, fabrici de jucării, de plastic, Motorola Sud - Israel, întreprindere de telefonie și comunicatii, devenită apoi Flextronics, s-a închis în 2014. În 2015-2019 s-au înființat cinci întreprinderi de dimensiuni mijlocii. Zona industrială Arad se află în sud-vestul localității și se întinde pe o arie de 285,4 hectare. Lângă oraș s-au găsit gaze naturale care aprovizionează întreprinderile și locuințele. Comerțul Conform planului originar există o arie comercială centrală. De asemenea în nordul zonei comerciale se află Mallul Arad. În majoritatea cartierelor sunt mici magazine, de asemenea, se poate menționa Edificiul Hakokhav (Steaua) din cartierul Tlalim. În zona industrială, lângă intrarea în oraș, se află supermarketul Mega, de asemenea, Centrul Zim. Un târg al orasului are loc în zilele de luni în zona industriei ușoare. Turismul Arad atrage turiști iubitori ai deșertului, de asemenea turismul medical pentru astm și alte tulburări respiratorii; a existat aici mulți ani un internat pentru copii astmatici. Obiective și atracții turistice Tell Arad - parc național Masada și muntele Metzada - parc național - cu spectacole „Sunet și lumină” Ein Ghedi Marea Moartă Munții Neghevului Deșertul Iudeei Monumentul Mitzpe Moav - un monument alb sculptat de Igal Tumarkin, cu vedere spre Deșertul Iudeei, aflat la marginea orașului, în apropiere de zona hotelieră, Cărarea Israel (Shvil Israel) - traseu național de drumeție, trece prin Arad, prin muntele Kina și prin Tel Arad. Muntele Zohar (552 m) și punctul de observatie Zohar (Mitzpe Zohar)- aflate în afara ariei oficiale Arad Parcuri și zone de agrement Parcul Arad sau Parcul Ran - principalul parc public și de picnicuri, la 8 km vest de centru, are 300 ha. Gan Hapsalim (sau Park Hanesharim) - Gradina cu sculpturi - la intrarea în oraș, Gan Hahamisha (Grădina celor Cinci) - parc memorial - cuprinde un monument in memoria soldatilor si o structura de piatră denumită Amud Habulbusim (Stâlpul cartofilor) creat de Yona Pitelson și marcând locul orașului în deșert potrivit tradiției beduine, Parcul de nord - la nord de cartierul Halamish Gan Haharpatkaot - Parcu aventurilor - teren de joc si arie de iarbă în cartierul Rishonim Sport Cetatea sportului (Kiryat Hasport) - în cartierul Ayanot, include: un bazin de înot, terenuri de tenis, un country club și terenuri de joc. Stadionul de fotbal, stadionul echipei Hapoel Arad din Liga B. Turneul de ciclism de munte - din anul 2000 - în memoria lui Itamar Ilia - din martie 2008 în cadrul Uniunii Internaționale de Ciclism, găzduit și de localitățile Misgav și Maalot. Cartiere În fiecare cartier de la nord de autostrada 31 străzile sunt denumite după o anumită temă, de pildă nume de pietre prețioase. Excepție fac patru cartiere centrale, unde străzile au denumiri convenționale, de asemenea primele două cartiere ale orașului - Rishonim și Neurim. La sud de autostrada 31 se află zona industrială. Cartierele orașului: Demografia După datele Oficiului Central de Statistică al Israelului, în 2015 Arad avea 24.400 locuitori: evrei - 80.3% „nearabi” - 16.8% după sex: masculin 48.8% - 11.900 feminin - 12.500 imigranți de după 1990 - 33.8% În 2015 Aradul avea 45% - 10.983 din locuitori salariați, și 2.2% 529 privați. 11,805 primea stipendii pentru copii, 321 ajutor de șomaj, 1168 supliment de venit.Venitul mediu lunar al unui lucrător privat era 6.934 NIS, iar al unui salariat 6.988 NIS (bărbați 9.008 și femei - 5184) În apropiere de Beer Sheva armata a clădit un oraș al bazelor sale de antrenament care urma să aducă noi locuitori și la Arad. Graficul evoluției populației orașului: Din primii ani orășelul a integrat noi imigranți evrei, veniți din România și alte state. Ritmul creșterii populației și sursele de venit erau departe de obiectivele planificate. La sfârșitul anului 1966 trăiau în Arad circa 2.500 locuitori (în loc de 10.000 prevăzuți) , La sfârșitul anilor 1960 s-a întemeiat un institut special WUJES de învățare a ebraicei, destinat studenților evrei din lume, mai ales din Statele Unite. După 1971 au sosit la Arad noi repatrianți din S.U.A., Canada, URSS, Africa de Sud și Etiopia, de asemenea câteva familii de israeliți africani din Dimona. În anii 1990 au sosit mii de imigranți din fosta URSS. În câțiva ani jumătate din populatie era formată din noi imigranți. În 1995 s-au deschis câteva centre noi de integrare a imigranților. În 1995 s-au deschis câteva centre de absorbție - în cartierele Halamish (care a absorbit imigranti din Etiopia) și lângă cartierul Maof. În al doilea deceniu al sec. XXI persoanele imigrate din fosta URSS au devenit o treime din locuitori, hasidimii Gur - 20%, de asemenea o mică comunitate de evrei reîntorși la ultraortodoxia iudaică - mai ales hasidimi Breslav, de asemenea circa 300 de persoane în așteptarea statulutui de refugiați, din Sudan și Eritreea. În 2010 Arad a fost primul oraș din Israel în care a fost ales un primar din rândurile imigranților din fosta URSS: Tali Ploskov din partidul Israel Beytenu. În anii 1980 s-au stabilit primii veniți din comunitatea hasizilor Gur, care reprezintă astăzi 47% din locuitorii de sub vârsta de 60 ani. În 2014 populația evreiască ultraortodoxă (haredită) reprezenta 14% din locuitorii în vârstă de sub 60 ani. în 2019 ea a ajuns la 39%, iar în 2025 la 47%. În primele decenii populația stabilită la Arad făcea parte din păturile sociale avute. Victoria partidelor de dreapta în alegerile parlamentare din 1977 care a dus la schimbarea ordinii zilei în țară, venirea imigranților din URSS, transferarea multor întreprinderi în Asia de Est, poziția socio-economică a orașul a început să se erodeze si să se asemene cu cea a așa numitelor „așezări de dezvoltare” . Prețuri ieftine ale locuințelor au atras pe hasizii Gur, au început conflicte intre populația laică și cea ultraortodoxă. Fostul primar Ben Hamu nu a consimțit să aloce hasizilor terenuri și clădiri și a pierdut în 2024 alegerile în favoarea lui Yair Maayan, care a avut și sprijinul populației ultrareligioase. Cu aprobarea primariei, numeroase proprietăți au trecut din posesia populației laice în cea a comunităților ultraortodoxe. Poziția social-economică a orașului a retrogradat de la nivelul 5 în 2010 la nivelul 3 în 2023. In localitate s-au concentrat o vreme și 1300 refugiați și candidați de refugiu care au trecut în Israel din Egipt. Ulterior au rămas 500 dintre aceștia. După evacuarea așezărilor israeliene din Fâșia Gaza în 2005 guvernul israelian a evacuat și pe locuitorii palestineni din satul Dahaniya, considerați de conaționalii lor drept colaboratori cu Israelul. Ei - în număr de 40 familii - au fost asezați, la început, la Tel Arad, iar ulterior în Hevel Shalom. Populația din împrejurimi Lângă Arad se afla o bază militară de antrenament a Diviziei Nahal. De asemenea - în jurul Aradului - sunt așezări beduine arabe cu circa 15.000 locuitori (2022) - la Tel Arad, Alfur'a, Ghaza, Al Zaarura, în Bikat Hakanaim și Nahal Yaalim. Învățământul În anul 2001 în Arad funcționau 32 grădinițe de copii, 6 școli elementare:Levaot, Halamish, Yaaelim-Ofarim, Tlalim (religioasă), Avishur, Școala democratică și liceul industrial ORT Arad. Alt liceu este Re'ut În anul 2022-2021 71.9% din elevi de clasa a 12-a era eligibili pentru diploma de bacalaureat (față de media pe țară de 75.9%) Cultura Din anul 1982 se organizează în Arad, în fiecare vară, Festivalul Cântecului Ebraic. Deși și-a pierdut din însemnătate în urma unui grav accident din anul 1995, festivalul a transformat orașul pentru o lungă perioadă de timp într-un loc de referință pentru industria muzicală. Localitatea are și un cartier al artiștilor plastici, în care au loc numeroase evenimente culturale. Uniunea Mondială a Studenților Evrei (WUJS-World Union of Jewish Students), își are sediul în Arad. Sub egida ei se organizează proiecte pentru tineri evrei din întreaga lume. Instituții culturale: Centrul de cultură, tineret si sport Samuel Rubin, construit în 1983 - include Muzeul orașului, Biblioteca publică, un auditoriu si un centru pentru oaspeți, fondat în 1989. Cinematograful Oron cu 750 locuri - proiectat de arhitectul Menachem Cohen, a găzduit în trecut serii de spectacole de teatru; în 1981 a avut loc aici reprezentația ebraică a musicalului Iosif și nemaipomenita lui haină multicoloră de Andrew Lloyd Webber, în interpretarea Grupului de teatru din Arad în colaborare cu Teatrul Kameri din Tel Aviv. A fost închis în timpul primarului Moty Brill. Centrul de artă contemporană Cartierul artiștilor Eshet Lot (Sotia lui Lot), este gazduit de mai multe foste magazii în zona industrială Conservatorul de muzică și sala de concerte Evenimente culturale Festivalul caselor deschise - de sărbătoarea Sukot Festivalul cântecului ebraic (Festival hazemer haivri) de la Arad - în fiecare vară - începând din 1982 - era un eveniment major pe plan național până în 1995. La 18 iulie 1995 în timpul concertului de adio al formației Mashina trei tineri au fost zdrobiți mortal de căderea unei porți. Cinci dintre organizatorii festivalului au fost condamnati la sentințe de până la un an închisoare. Pe teritoriul Aradului, la circa 9 km distanță spre Masada vest, se află satul Kfar Nokdim, sit turistic în stil biblic. Cultele religioase Sunt reprezentate de iudaism. Învățământ religios Religia și modul de viață religios sunt cultivate în școli religioase private si „independente” (haredite) - ale mișcării Shuvu (clasa 1-8) si ale hasidismului Gur (Ger),scolile Beit Yaakov și Kol Yaakov pentru băieți, respectiv pentru fete, iar în cartierul Halamish, ieșiva Lev Simha, tot a hasidimilor Gur și fondată de rabinul Itzhak David Teitelbaum din Londra, și liceul haredit de fete Beit Yaakov. Sionismul religios este reprezentat de ulpanat Neot Avraham al mișcării Bnei Akiva - pentru fete, școala Tlalim. Locașuri de cult Arad are 22 sinagogi, din care 11 așkenaze, 9 sefarde , una iemenită și una etiopiană. Sinagogile centrale ale orașului, așkenază și sefardă, se afla în cartierul Yaalim. O sinagogă conservativă Shirá hadashá se află in cartierul Rishonim. În cartierele Avishur și Halamish funcționează sinagogi ale hasidismului Gur iar în cartierul Yaalim - o sinagogă a hasidismului Habad. A existat și o comunitate de Israeliți africani evrei ai Ierusalimului și o mică comunitate creștină de „evrei mesianici”. În nord estul orașului apropape de drumul spre Masada se află cimitirul evreiesc al orașului. Transport Aradul beneficiază de un aeroport localizat în partea de sud a orașului și de o rețea de autobuze. Orașe înfrățite Arad este înfrățit cu: Wilmington, Delaware, Statele Unite - 1973 Calama, Regiunea Antofagasta, Chile Dinslaken, Renania de Nord-Westfalia, Germania - 1989 Burlington, Vermont, Statele Unite - 1991 Arad în media artistică 2015 - filmul documentar „Kaitz beArad” (Vara la Arad), regia: Anat Seltzer Personalități legate de Arad Amos Oz (1939–2018), scriitor Ruth Dorrit Yacoby(1952-2015) ,pictoriță și poetă Gal Hirsch (n. 1964), general Gabi Nitzan - scriitor, a copilărit la Arad Tali Nitzan - poetă și traducătoare, a copilărit la Arad Legături externe situl oficial Bibliografie Yuval Elezri (red.)- Leksikon Mappa Eretz Israel, Editura Mappa, Tel Aviv 2003 (în ebraică) Imanuel Hareuveni, Lexikon Eretz Israel, Yediot Aharonot, Sifrey Hemed, 1999 Tel Aviv, ISBN 965-448-413-7 -(în ebraică) Shmuel Shai - Arad - a fost planificat de la bun început, în Zeev Aner (red) Sipurei arim - sipuran shel shishim vearba arim (Povești urbane - Povestea a șaizeci și patru orașe) p.193-196, Editura Ministerului Apărarii al Israelului, 2001 Tal Heruti-Sover - Adam kam babóker umegalè leyad habáit kólel (Te scoli dimineața și te trezești lângă casă cu o școala rabinică) The Marker, vineri 16 ianuarie 2026 p.18-19 Note