NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Babylonian Jewry Heritage Center

Babylonian Jewry Heritage Center (Hebrew: מרכז מורשת יהדות בבל) is a museum and research center in Or Yehuda, Israel. History The Babylonian Jewry Heritage Center was founded in 1973 as a non-profit institution for the purpose of collecting, preserving and commemorating the heritage of Babylonian Jewry. The center operates a research institute, publishing house, library and archives. The center's Museum of Babylonian Jewry opened to the public in 1988. It presents permanent and changing exhibitions. Center's divisions The historic wing shows the history of Babylonian Jewry. The Ethnographic Division presents the way of life, the customs, and material culture. This division also collects items and clothes of Iraqi Jewry for preservation and documentation purposes. The Plastic Arts Gallery displays changing exhibitions that present the heritage and culture of the Jews of Babylon (present-day Iraq). Museum of Babylonian Jewry The center also has the Babylonian Jewry Museum which was opened to the public in 1988. The museum presents various artifacts, ranging from pictures to historical artefacts of Iraqi immigrants to Israel. The museum visitors are able to learn the chapters of the history of the Babylonian Jewry and their generations of over 2600 years. Through the permanent exhibitions, the contribution of the spiritual leadership of the great yeshivas and the physical leadership of the Exilarchs' leadership to the existence of the Jewish people, as well as the community's relations with the government and the surrounding society during the different periods, are shown. The museum's exhibits draw a spotlight on the various communities that make up Babylonian Jewry and the transformations that have taken place over the past centuries, as well as on the independent institutions they established. The museum has estimated that, in addition to the 180 Jews listed as victims of the antisemitic Farhud pogrom in Iraq in June 1941, there were another 600 Jewish victims buried in a mass grave. The museum has special exhibitions dedicated to the major events in the lives of Iraqi Jews in the 20th century; 1941 Farhud, The establishment of the Zionist movement openly and in underground and the mass immigration and integration into the State of Israel. The museum also organizes classes for the youth on poetry and dance of the heritage of Babylonian Jewry in order to endow the younger generation the values of the Babylonian Jewry's heritage. The museum's structure was designed around the traditional Jewish home motif in Iraq, with its inner courtyard at its heart. In addition, an alleyway in the Jewish Quarter and the Great Synagogue in Baghdad were restored. See also North Africa Jewish Heritage Center References Official website English version External links Official website English version Media related to The babylonian jewry heritage center at Wikimedia Commons
Basilica of Jesus the Adolescent

The Basilica of Jesus the Adolescent, also known as the Salesian church (Arabic: كنيسة السالزيان; Hebrew: כנסייה הסלזיאנית) is a Catholic church in Nazareth in Israel, belonging to the Salesians of Don Bosco. The church is located next to the school of the Salesians. Built in Gothic style between 1906 and 1923 on a hill called "Mount of the Start," which overlooks the city, this church is where, according to tradition, Jesus spent his youth. From the terrace of the church there is an exceptional view of the old city of Nazareth. See also Roman Catholicism in Israel Holy Family Church (disambiguation) References
Basílica de Jesús Adolescente

La Basílica de Jesús Adolescente​​ o la iglesia salesiana (en hebreo: ישו הנער o bien כנסייה הסלזיאנית) es el nombre que recibe una iglesia católica en Nazaret​ perteneciente a los Salesianos de Don Bosco.​ La iglesia se encuentra junto a la escuela de los salesianos. De estilo gótico, fue construida entre 1906 y 1923 en una colina llamada Monte del Comienzo que tiene vistas a la ciudad, donde, según la tradición, Jesús pasó su juventud. Desde la terraza de la iglesia hay una vista excepcional de la ciudad vieja de Nazaret, divididas (como Jerusalén), en barrios judíos, ortodoxos, latinos y musulmanes. Véase también Portal:Iglesia católica. Contenido relacionado con Iglesia católica. Iglesia católica en Israel Tierra Santa Cristianismo en Oriente Medio Referencias
Basilique de Jésus-Adolescent de Nazareth

La basilique de Jésus-Adolescent ou église des Salésiens (en hébreu, כנסיית ישו הנער ou כנסייה הסלזיאנית) est une église catholique de Nazareth appartenant aux Salésiens de Don Bosco. L'église jouxte l'école des Salésiens. De style néogothique elle a été construite entre 1906 et 1923 sur une colline, appelée mont du Commencement dominant la ville, où, selon la tradition, Jésus passa sa jeunesse. De la terrasse de l'église on a une vue exceptionnelle sur la vieille ville de Nazareth, divisée (comme Jérusalem), en quartiers juif, orthodoxe, latin, musulman. Illustrations Voir aussi Beit Jamal Église Saint-Joseph de Nazareth Lieux du Nouveau Testament associés à Jésus Liens externes Portail de l’architecture chrétienne Portail du catholicisme Portail d’Israël
Ge'ulim

Ge'ulim (hebrejsky גְּאֻלִים‎, doslova Vykoupení, v oficiálním přepisu do angličtiny Ge'ulim) je vesnice typu mošav v Izraeli, v Centrálním distriktu, v Oblastní radě Lev ha-Šaron. Geografie Leží v nadmořské výšce 57 metrů v hustě osídlené a zemědělsky intenzivně využívané pobřežní nížině, respektive Šaronské planině, nedaleko od okraje kopcovitých oblastí podél Zelené linie oddělujících vlastní Izrael v mezinárodně uznávaných hranicích od okupovaného Západního břehu Jordánu. Obec se nachází 10 kilometrů od břehu Středozemního moře, cca 30 kilometrů severovýchodně od centra Tel Avivu, cca 57 kilometrů jižně od centra Haify a 11 kilometrů východně od města Netanja. Ge'ulim obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je etnicky smíšené. Západním a severním směrem v pobřežní nížině je osídlení ryze židovské (na severozápadě s vesnicí sousedí město Kfar Jona, na západě město Pardesija, na jihu část města Kadima-Coran). Na jihovýchod od mošavu ovšem leží pás měst a vesnic obývaných izraelskými Araby – takzvaný Trojúhelník (nejblíže je to město Kalansuva necelé 4 kilometry odtud). 6 kilometrů od vesnice také probíhá Zelená linie a za ní stojí arabské (palestinské) město Tulkarm. Ge'ulim je na dopravní síť napojen pomocí lokální silnice číslo 5613, jež severně od vesnice ústí do dálnice číslo 57. Dějiny Ge'ulim byl založen v roce 1945. K prvnímu založení vesnice ale došlo již 17. listopadu 1938. Šlo tehdy o opevněnou osadu typu Hradba a věž. Později byla nově osídlena. Během války za nezávislost roku 1948 probíhaly v okolí osady těžké boje, při kterých se irácká invazní armáda snažila neúspěšně probít z okolí Tulkarmu k pobřeží Středozemního moře. Koncem 40. let měla osada, tehdy nazývaná Bnej Ge'ulim (Talmon), rozlohu katastrálního území 1 862 dunamů (1,862 kilometru čtverečního). Správní území obce nyní dosahuje 2680 dunamů (2,68 kilometru čtverečního). Místní ekonomika je založena na zemědělství (pěstování citrusů a květin a chov drůbeže). Demografie Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Ge'ulim Židé (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství). Jde o menší sídlo vesnického typu s dlouhodobě rostoucí populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 902 lidí. Během roku 2014 populace klesla o 0,6 %. Odkazy Reference Související články mošav Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Ge'ulim na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální stránky Oblastní rady Lev ha-Šaron
Geulim

Geulim (Hebrew: גְּאֻלִים, lit. 'Redeemed') is a moshav in central Israel. Located in the Sharon plain near Netanya, it falls under the jurisdiction of Lev HaSharon Regional Council. In 2024 it had a population of 958. History Before the 20th century the area formed part of the Forest of Sharon. It was an open woodland dominated by Mount Tabor Oak, which extended from Kfar Yona in the north to Ra'anana in the south. The local Arab inhabitants traditionally used the area for pasture, firewood and intermittent cultivation. The intensification of settlement and agriculture in the coastal plain during the 19th century led to deforestation and subsequent environmental degradation. Geulim was founded on 17 November 1938 as a tower and stockade settlement by Jewish refugees from Nazi Germany, and was initially named "Bnei Geulim" (lit. Sons of the Redeemed). In 1945 the residents moved to Kfar Yedidia, and members of the Talmon organisation of Yemenite immigrants settled in the area. They changed the name to Talmon-Geulim, and later to just Geulim. During 1948 Arab–Israeli War it was temporarily occupied by Arab forces. References
Ge’ulim

Ge’ulim (hebr. גאולים) – moszaw położony w samorządzie regionu Lew ha-Szaron, w Dystrykcie Centralnym, w Izraelu. Historia Moszaw został założony w 1945 przez imigrantów z Jemenu. Gospodarka Gospodarka moszawu opiera się na intensywnym rolnictwie. Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne moszawu Ge’ulim Google Maps Mapa moszawu Ge’ulim
Masada (kibbutz)

Masada (Hebrew: מַסָּדָה) is a kibbutz in northern Israel. Located in the northern Jordan Valley near the Sea of Galilee, it falls under the jurisdiction of Emek HaYarden Regional Council. In 2024 it had a population of 371. Although still called a kibbutz, it privatized itself in 2006. Etymology The name of the kibbutz was taken from the epic poem "Masada" by Yitzhak Lamdan, itself named after the fortress of Masada by the Dead Sea. It has nothing to do with the Hebrew word for base or foundation, "massad". The fortress of Masada is called in Hebrew "Metzadá" (מצדה), but Yitzhak Lamdan, although writing in Hebrew, used the name as it is known from the works of Josephus, "Masada" (מסדה). Lamdan's poem was extremely influential among Zionist Jews at the time the kibbutz was established. History The kibbutz was founded in 1937 as part of the tower and stockade program by immigrants from Romania and members of kibbutz Sha'ar HaGolan. As with Sha'ar HaGolan, the kibbutz's defenders retreated during the Battles of the Kinarot Valley of the 1948 Arab–Israeli War after holding out for four days of fighting. The two kibbutzim were captured and briefly held by the Syrian Army, during which time they were looted and burned down. Although the members made every reasonable effort to defend their kibbutz and returned soon after the events, a stigma was attached to them, and vindication in the form of released military records only arrived in recent years, decades too late. Masada, like dozens of the kibbutzim near the Sea of Galilee, existed under the threat from both the Syrian Golan Heights towering from the east, and the Jordanians across the Yarmouk River. On 29 March 1968 a tractor from Masada hit a landmine, killing the driver and three passengers. Israeli forces came to evacuate the casualties, and Jordanian forces opened fire on them. In retaliation, the Israel Air Force attacked Jordanian targets east of Beit She'an. Several planes were damaged by anti-aircraft fire yet returned safely to base. Masada suffered greatly under the economic collapse of the 1980s which affected it more harshly than other kibbutzim. In 2006 the kibbutz was privatized. Notable people Lior Karmi (born 1975), sprint canoer Ofer Lifschitz (born 1958), politician References External links Official website
Massada

Massada (hebr. מסדה) – kibuc położony w Samorządzie Regionu Emek ha-Jarden, w Dystrykcie Północnym, w Izraelu. Członek Ruchu Kibuców (Ha-Tenu’a ha-Kibbucit). Położenie Kibuc jest położony w dolinie Kinaret, w odległości dwóch kilometrów na południe od jeziora Tyberiadzkiego w Dolnej Galilei. Leży w depresji Rowu Jordanu na wysokości 196 metrów p.p.m., pomiędzy rzekami Jordan i Jarkon. Kibuc leży dwanaście kilometrów na południowy wschód od miasta Tyberiady. W jego otoczeniu znajdują się kibuce Sza’ar ha-Golan, Ma’agan, Deganja Bet, Bet Zera, Afikim i Aszdot Ja’akow Me’uchad, oraz strefa przemysłowa Samach. Demografia Liczba mieszkańców Massady: Historia Kibuc został założony 21 marca 1937 przez żydowskich imigrantów Rumunii. W tym samym dniu powstał także sąsiedni kibuc Sza’ar ha-Golan. Był to okres Rewolty arabskiej (lata 1936–1939) w Mandacie Palestyny, z tego powodu oba kibuce od samego początku swojego istnienia posiadały obronne palisady oraz wieże obserwacyjne. Nazwę wzięto od starożytnej fortecy żydowskiej Masada, położonej nad Morzem Martwym. Przyjęta 29 listopada 1947 Rezolucja Zgromadzenia Ogólnego ONZ nr 181 przyznała te tereny państwu żydowskiemu. Jednak na samym początku wojny o niepodległość rejon doliny zaatakowały wojska syryjskie. W dniach 15-21 maja 1948 doszło tutaj do bitwy o dolinę Kinnarot, podczas której rankiem 19 maja kibuc Massada został ewakuowany. Opuszczoną osadę natychmiast zajęli Syryjczycy, którzy zniszczyli prawie całkowicie kibuc. Po zakończeniu walk, w dniu 22 maja izraelscy żołnierze zajęli zniszczoną Massadę. Po wojnie kibuc został szybko odbudowany. Kibuc Massada, podobnie jak wiele innych osad położonych u podnóża Wzgórz Golan, cierpiał od licznych ataków arabskich prowadzonych z terytorium Syrii i Jordanii. W dniu 29 marca 1968 ciągnik rolniczy z Massady najechał na podłożoną minę lądową. W wybuchu zginęło czterech mieszkańców kibucu. Gdy izraelscy żołnierze ewakuowali ofiary ataku, Jordańczycy otworzyli do nich ogień. W odwecie Siły Powietrzne Izraela zbombardowały jordańskie wioski przygraniczne. W 2006 kibuc został sprywatyzowany. Kultura i sport W kibucu znajduje się dom kultury. W skład zaplecza sportowego wchodzi basen kąpielowy, siłownia, boisko do koszykówki, boisko do piłki nożnej i korty tenisowe. Edukacja Kibuc utrzymuje przedszkole i szkołę podstawową. Gospodarka Gospodarka kibucu opiera się na intensywnym rolnictwie (zboża i warzywa). W kilku szklarniach uprawia się rośliny ozdobne. Dodatkowo uprawiane są daktylowce, awokado i banany. Na południe od kibucu znajduje się staw hodowlany, w którym hoduje się ryby. Hodowla bydła obejmuje krowy mleczne. Jest tu także ferma drobiu. Osobnym źródłem dochodów jest branża turystyczna. Kibuc posiada pokoje noclegowe do wynajęcia. Osoby związane z kibucem W kibucu urodził się i wychował izraelski polityk Ofer Lifschitz. Komunikacja Z kibucu wyjeżdża się w kierunku północnym na drogę nr 7589, którą jadąc na wschód dojeżdża się do sąsiedniego kibucu Sza’ar ha-Golan, a jadąc na zachód dojeżdża się do drogi nr 90 i kibucu Afikim. Przypisy Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne kibucu Massada Google Maps Mapa kibucu Massada
Масада (кибуц)

Масада (ивр. מסדה‎) — кибуц на севере Израиля. Расположен в северной части долины реки Иордан недалеко от Галилейского моря; находится под юрисдикцией регионального совета Эмек ха-Ярден. В 2006 году он был приватизирован, но по-прежнему считается кибуцем. Название Название кибуца взято из эпической поэмы «Масада» Ицхака Ламдана, которая в свою очередь названа в честь крепости Масада на берегу Мертвого моря. Это не имеет ничего общего с еврейским словом «масад», обозначающим основу или фундамент. Крепость Масада на иврите называется «Мецада» (מצדה), но Ицхак Ламдан, хотя и писал на иврите, использовал название, известное из трудов Иосифа Флавия, «Масада» (מסדה). Стихотворение Ламдана имело огромное влияние среди евреев-сионистов времен основания кибуца. История Кибуц был основан в 1937 году в рамках программы «Стена и башня» иммигрантами из Румынии и членами кибуца Шаар-ха-Голан. Как и в случае с Шаар-ха-Голаном, защитники кибуца отступили во время сражений в долине Кинарот во время арабо-израильской войны 1948 года, продержавшись четыре дня боев. Оба кибуца были захвачены и некоторое время удерживались сирийской армией, в течение этого времени они были разграблены и сожжены. Масада, как и десятки кибуцев близ Галилейского моря, находилась под угрозой как со стороны сирийских Голанских высот, возвышающихся с востока, так и со стороны иорданцев через реку Ярмук. 29 марта 1968 года, в время войны на истощение, трактор из Масады подорвался на мине, в результате чего погибли водитель и трое пассажиров. Израильские войска прибыли для эвакуации пострадавших, а иорданские войска открыли по ним огонь. В ответ израильские ВВС атаковали иорданские объекты к востоку от Бейт-Шеана. Несколько самолётов получили повреждения от зенитного огня, но благополучно вернулись на базу. Масада сильно пострадала от экономического краха 1980-х годов, который затронул её сильнее, чем другие кибуцы. В 2006 году кибуц был приватизирован. Галерея Ссылки Официальный сайт Примечания
Ge'a

Ge'a (hebrejsky גֵּיאָה, v oficiálním přepisu do angličtiny Ge'a) je vesnice typu mošav v Izraeli, v Jižním distriktu, v Oblastní radě Chof Aškelon. Geografie Leží v nadmořské výšce 49 metrů v pobřežní nížině, v regionu Šefela. Obcí protéká vádí Nachal Ge'a s přítokem od východu Nachal Tejma. Obec se nachází 7 kilometrů od břehu Středozemního moře, cca 52 kilometrů jihojihozápadně od centra Tel Avivu, cca 62 kilometrů jihozápadně od historického jádra Jeruzalému a 5 kilometrů jihovýchodně od města Aškelon. Ge'u obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je etnicky převážně židovské. Ge'a je na dopravní síť napojena pomocí lokální silnice číslo 3412. Podél západní strany obce probíhá železniční trať, která zde ale nemá stanici. Používá se jako průmyslová vlečka s odbočkou k jihozápadu do elektrárny Rutenberg a okolo jižního okraje mošavu k východu (železniční trať Kirjat Gat-Aškelon, rovněž využívána pouze jako průmyslová vlečka). Ve výstavbě je ovšem železniční trať Aškelon-Beerševa pro osobní přepravu, která by měla navázat jižním směrem na zbytky britské železnice. Dějiny Ge'a byla založena v roce 1949. Zakladateli mošavu byli Židé z Československa a Maďarska. Mošav je pojmenován podle arabské vesnice al-Džija, která zde stávala do roku 1948, do války za nezávislost. Funguje tu synagoga, obchod se smíšeným zbožím a sportovní areály. Demografie Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Ge'a Židé (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství). Jde o menší obec vesnického typu s dlouhodobě rostoucí populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 919 lidí. Během roku 2014 populace stoupla o 1,0 %. Odkazy Reference Související články mošav Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Ge'a na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální stránky Oblastní rady Chof Aškelon
Ge'a

Ge'a (Hebrew: גֵּיאָה) is a moshav in southern Israel. Located three kilometres south-east of Ashkelon near Beit Shikma and Talmei Yafeh, it falls under the jurisdiction of Hof Ashkelon Regional Council. In 2024 it had a population of 771. History The moshav was founded in 1949 by Jewish immigrants from Czechoslovakia and Hungary, and was named after the depopulated Palestinian village of al-Jiyya, on whose lands it was built. This location might be identified as the biblical Giah, although this is disputed. References
Ge’a

Ge’a (hebr. גיאה) – moszaw położony w samorządzie regionu Chof Aszkelon, w Dystrykcie Południowym, w Izraelu. Leży na nadmorskiej równinie w północno-zachodniej części pustyni Negew, w otoczeniu miasta Aszkelon, moszawów Bet Szikma, Kochaw Micha’el, Talme Jafe i Mawki’im, oraz wioski Bat Hadar. Historia Pierwotnie w miejscu tym znajdowała się arabska wioska al-Jiyya, która została wyludniona i zniszczona podczas wojny o niepodległość w dniu 4 listopada 1948. Współczesny moszaw został założony w 1949 przez żydowskich imigrantów z Węgier i Czechosłowacji. Edukacja, kultura i sport W moszawie znajduje się szkoła podstawowa, ośrodek kultury i sportu, oraz boisko do piłki nożnej. Gospodarka Gospodarka moszawu opiera się na intensywnym rolnictwie, hodowli bydła mlecznego i drobiu, oraz uprawach w szklarniach. Swoją siedzibę ma tutaj firma CMD Engineering Equipment Supplies Co. Ltd. oferująca kompleksowe rozwiązania z zakresu budowy infrastruktury, robót ziemnych, górniczych i innych. Firma współpracuje z kilkoma przedsiębiorstwami i prowadzi działalność o zasięgu globalnym. Komunikacja Przez moszaw przebiega droga nr 3412 , którą jadąc na południowy wschód dojedzie się do moszawu Talme Jafe, natomiast jadąc na północny wschód dojedzie się do moszawu Bet Szikma, a następnie do drogi ekspresowej nr 4 (Erez–Kefar Rosz ha-Nikra). Przypisy Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne moszawu Ge’a Google Maps Mapa moszawu Ge’a Amudanan
Neve Ejtan

Neve Ejtan (hebrejsky נְוֵה אֵיתָן, anglicky Neve Eitan, v oficiálním seznamu sídel Newe Etan) je vesnice typu kibuc v Izraeli, v Severním distriktu, v Oblastní radě Emek ha-Ma'ajanot. Geografie Leží v nadmořské výšce 227 metrů pod mořskou hladinou v intenzivně zemědělsky využívaném Bejtše'anském údolí, které je součástí Jordánského údolí. V okolí obce se nacházejí četné vydatné prameny, ale původní vádí protékající údolím byla většinou kvůli zemědělskému hospodaření svedena do umělých vodotečí. Údolí je rovinaté, s rozsáhlými plochami umělých vodních nádrží a zemědělských pozemků. Člení ho jen nevelké pahorky, většinou lidského původu coby stopy dávného osídlení jako Tel Cemed a Tel Tachaš, které se rozkládají jižně od vesnice, nebo vrch Tel Nisa na jihozápad od kibucu. Vesnice je situována 25 kilometrů jižně od Galilejského jezera, 4 kilometry západně od Jordánu, cca 3 kilometry východně od města Bejt Še'an, cca 85 kilometrů severovýchodně od centra Tel Avivu a cca 62 kilometrů jihovýchodně od centra Haify. Neve Ejtan obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je ryze židovské. Neve Ejtan je na dopravní síť napojen pomocí dálnice číslo 71, která vede z Bejt Še'an k hranici s Jordánskem, kde se nachází hraniční přechod Jordán. Dějiny Neve Ejtan byl založen 25. listopadu 1938. Šlo o opevněnou osadu typu Hradba a věž. Jejími zakladateli byli členové organizace Akiva původem z Polska. Počátkem 50. let 20. století je posílila další osadnická skupina z okruhu hnutí ha-Noar ha-Oved ve ha-Lomed. Roku 1949 měl kibuc Neve Ejtan 209 obyvatel a rozlohu katastrálního území 2693 dunamů (2,693 kilometru čtverečního). Jméno kibucu je odvozeno od biblického citátu z Knihy Jeremjáš 49,19 – „...vystupuje jako lev z jordánské houštiny na stále zelené nivy...“ Kibuc dlouho trpěl ekonomickými a sociálními problémy. Roku 1998 prošel privatizací. V kibucu fungují zařízení předškolní péče o děti. Základní škola se nachází ve vesnici Chamadija. V Neve Ejtan ale působí střední škola Ge'on ha-Jarden. K dispozici je tu zubní ordinace, plavecký bazén a sportovní areály, obchod a pošta. Demografie Obyvatelstvo kibucu Neve Ejtan je sekulární. Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Neve Ejtan Židé (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství). Jde o menší sídlo vesnického typu s populací, která po dlouhodobém poklesu začala po roce 2006 růst. K 31. prosinci 2014 zde žilo 348 lidí. Během roku 2014 populace stoupla o 6,4 %. Odkazy Reference Související články kibuc Hradba a věž Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Neve Ejtan na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Galil (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Bet Alon (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Rom Galil