NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Academia da Língua Hebraica

A Academia da Língua Hebraica (em hebraico: הָאָקָדֶמְיָה לַלָּשׁוֹן הָעִבְרִית, HaAqademya LaLashon HaIvrith) é a "Fundação Suprema para a Ciência da Língua Hebraica", fundada pelo Governo de Israel em 1953. A Academia é responsável pela criação de novas palavras em hebraico, de modo a adaptar-se às mutações da própria sociedade contemporânea. É outorgada à Academia a última palavra no que diz respeito a assuntos relacionados com ortografia e gramática da língua hebraica. A organização antecedente da Academia chamava-se o Conselho da Língua hebraica, que era ativo já antes da criação do Estado de Israel. Ligações externas Site da Academia (em inglês)
Академия языка иврит

Акаде́мия языка́ иври́т (ивр. הָאָקָדֶמְיָה לַלָּשׁוֹן הָעִבְרִית‎, «ха-Акаде́мья ла-лашо́н ха-иври́т») — государственное учреждение в Израиле, занимающееся изучением иврита, его истории и развития, а также нормотворчеством в области языка иврит. Создана учениками Э. Бен-Йехуды на основе созданного им «Комитета по языку иврит». Академия является организацией — регулятором иврита: ей принадлежит право устанавливать грамматические, лексические и терминологические нормы иврита, включая разработку и официальное утверждение неологизмов. Нормативные постановления академии публикуются в официальном сборнике государственных актов (так называемые «Решумо́т» ивр. רשומות‎), и обязательны к использованию органами государственной и местной власти, государственными научными и образовательными учреждениями, включая управление телерадиовещания. Также издаёт и редактирует учебные и справочные издания для иноязычных учащихся, в том числе для ульпанов. Академия учреждена и действует на основе соответствующего закона, принятого Кнессетом в 1953 году. Пленум академии состоит из 23 академиков и 15 академических советников. Академия расположена на территории кампуса «Гиват-Рам» Еврейского университета в Иерусалиме. Каждый гражданин Израиля имеет право обратиться в Академию и получить официальный ответ по вопросам, относящимся к языку иврит. Законодательство Закон о высшем институте языка иврит 1953 года Королевские указы в Совете относительно Эрец-Исраэль 1922—1947 годы Закон об управлении телерадиовещания 1965 года Президенты Нафтали Герц Тур-Синай (1953—1973) Зеэв Бен-Хаим (1973—1981) Иехошуа Блау (1981—1993) Моше Бар-Ашер (1993—2022) Аарон Маман (2022 — настоящее время) Примечания Ссылки Официальный сайт Академии (ивр.)
Академија хебрејског језика

Академија хебрејског језика (хебр. האקדמיה ללשון העברית, HaAkademya laLashon haIvrit) је институтиција коју је основала израелска влада 1953. То је „врховна институција за студије о хебрејском језику“. Историја Академија је заменила Комитет за хебрејски језик (хебр. Vaʻad ha-lashon ha-ʻIvrit) који је основао 1890. године Елиезер бен Јехуда, и који је био њен први председник. Хебрејски језик је постао говорни језик у Палестини и усвојен је као језик образовног система. Одбор за хебрејски језик је објављивао билтене и речнике. Сковао је хиљаде речи које су данас у свакодневној употреби. Њен наследник, Академија хебрејског језика, наставила је мисију стварања нових хебрејски речи да би се одржао корак са модерном употребом. Иако је академијин примарни фокус стварање нових речи из хебрејских корена и структура којима се замењују речи изведене из других језика, њено име је позајмљена реч „академија“. Академија поставља стандарде за модерну хебрејску граматику, правопис, транслитерацију, и интерпункцију на основу историјског развоја језика. Референце Литература Bridger, David; Wolk, Samuel (1976). The New Jewish Encyclopedia. Behrman House, Inc. стр. 504—. ISBN 978-0-87441-120-1. Спољашње везе
Akademin för det hebreiska språket

Akademin för det hebreiska språket (hebreiska: הָאָקָדֶמְיָה לַלָּשׁוֹן הָעִבְרִית, ha-akademya la-lashon ha-ivrit) grundades 1953 av den israeliska regeringen som "den högsta institutionen för forskning om hebreiskan". Referenser Externa länkar Akademin för det hebreiska språket
Академія мови іврит

Академія івриту (івр. הַאֲקָדֶמְיָה לַלָּשׁוֹן הַעִבְרִית, Га-Академіа ле-лашон га-івріт) — головний орган вивчення, дослідження та регулювання національної мови Ізраїлю — івриту. Академія була започаткована лінгвістом Еліезером Бен-Єгудою у 1920 р. на основі Комітету івриту. Офіційно Академію було засновано постановою Кнесету Держави Ізраїль від 1953 р. Основним завданням Академії було визначення мовних стандартів івриту: граматики, орфографії, правил транслітерації та пунктуації. Іншими функціями Академії є дослідження мови й регулювання змін та нововведень у її лексику. Академія складається з 23 членів: лінгвістів, викладачів івриту, юдаїзму, фахівців із біблійних студій, а також має у своєму складі поетів, письменників та перекладачів. Постанови та рішення Академії щодо вжитку та норм мови іврит є обов'язковими для виконання у країні. Основні завдання Згідно з офіційним актом заснування Академії, її основними завданнями визначено такі: 1) досліджувати та доповнювати мову іврит новими лексичними одиницями згідно з його історичною практикою; 2) вивчати історію і структуру мови; 3) розвивати мову, бути лідером у поширенні мови в різних групах ізраїльського суспільства, у повсякденному житті та академічній діяльності. Президенти Нафталі Герц Тур-Синай (1953 — 1973) Зеєв Бен-Хаїм (1973 — 1981) Єгошуа Блау (1981 — 1993) Моше Бар-Ашер (1993 — 2022) Арон Маман (2022 — теперішній час) Див. також Єврейські мови Еліезер Бен-Єгуда Посилання Офіційна сторінка Академії (англ.)
Петах Тиква

Пѐтах Тиква̀ (на иврит: פֶּתַח תִּקְוָה) е град в Израел, няколко километра източно от Тел Авив. Има 240 357 жители (по приблизителна оценка от декември 2017 г.). История Градът е основан през 1878 г. от преселници от Яфо. Той е първото еврейско селище в тогавашната Палестина. Първите обитатели на селището са имали първоначално огромни трудности поради лошите реколти и маларията. С течение на времето маларийните блата в района са пресушени и районът е превърнат в център за отглеждане на цитрусови култури. От 1888 г. жителите на града получават помощ от барон Едмонд Ротшилд, а през 1937 г. Петах Тиква е обявен за град. Съвремие В днешни дни градът е център не само на селскостопанска дейност, а и на много индустриални дейности. Развиват се металообработващата и текстилната промишленост. Тук се намира и седалището на фармацевтичния концерн TEVA. Спорт Градът е известен с втория най-стар израелски футболен клуб – Макаби (Петах Тиква), основан през 1912 г. Най-старият клуб е Макаби (Тел Авив), създаден през 1906 г. Побратимени градове Тронхайм, Норвегия Чикаго, САЩ Габрово, България Източници
Pétah Tiqvà

Pétah Tiqvà (en hebreu: פתח תקווה) és una ciutat del Districte Central d'Israel, al nord-est de Tel-Aviv. Segons l'Oficina Central d'Estadístiques d'Israel (CBS), el 2016 tenia 236.169 habitants (2008: 193.900 habitants). També es coneix amb el nom de Em ha-Moixavot (mare dels moixavot), ja que és, amb Rixon le-Tsiyyon, la primera implantació sionista a Palestina. L'actriu i model Gal Gadot, va néixer a Pétah Tiqvà. Vegeu també Nitsana Darshan-Leitner Centre Mèdic Rabin Referències
Petah Tiqwa

Petah Tiqwa (Petah-Tikva, Petach Tikvah; hebraisk: פתח תקווה, "Håbets port") er i dag en forstad til Tel Aviv i Israel beliggende i det midtisraelske urbane område som strækker sig fra Tel Aviv til Jerusalem. Petah Tiqwa blev grundlagt i 1878. Efter den 1. verdenskrig begyndte kolonien at vokse og fik i 1973 status som by. I dag er Petah Tiqwa blandt de største byer i Israel. Petah Tiqwa har ca. 180.000 indbyggere. Noter Eksterne henvisninger Officiel hjemmeside Arkiveret 13. februar 2018 hos Wayback Machine
Petah Tikva

Petah Tikva (héberül: פתח תקוה jelentése: a reménység kapuja, arabul: بتاح تكفا Batah Takaffa) város Izraelben, Tel-Aviv központjától kb. 10 km-re keletre. Lakossága 225 ezer fő volt 2014-ben, mellyel az ország egyik legnagyobb települése. Gyorsan fejlődő város. Gazdaságának alapja az ipar, azon belül az élelmiszer-, fa-, fém- és gyógyszeripar. Történelem 1878-ban jött létre, mint mosav, mezőgazdasági település. Első lakói a jeruzsálemi óvárosból idetelepült ortodox zsidók voltak. A városalapítás azonban nehézségekbe ütközött. Először a malária söpört végig a lakosságon, majd a szomszédos arab falvak ellenséges támadásaival kellett megküzdeniük az újonnan érkezetteknek. Egy időre ki is ürült a terület, csak a mocsarak lecsapolása után tértek ide vissza. 1937-ben nyilvánították várossá. Népesség Népességének változása A város szülöttei Gal Alberman (* 1983), focista. Gila Almagor (* 1939), író, színész. Ruth Almog (* 1936), Uri Avner (1941–2014), Chanoch Bartow (* 1926), író. Jossi Beilin (* 1948), miniszter. Tal Burstein (* 1980), kosaras. Israel Finkelstein (* 1949), archeológus. Ávrám Grant (* 1955), labdarúgó-edző. Dror Kashtan (* 1944), focista és edző. Dov Khenin (* 1958), politikus. Yehuda Levi (* 1979), színész, zenész. Uri Orbach (1960–2015), politikus. Rámí Szaarí (* 1963), költő, műfordító. Idan Tal (* 1975), focista. Amotz Zahavi (* 1928), Michael Zandberg (* 1980), focista. Gal Gadot (*1985), színésznő, modell. Jegyzetek Források Goren Tamás: Izrael, 1988 Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben a Petah Tikwa című német Wikipédia-szócikk fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként. További információk
Petah Tiqwa

Petah Tiqwa (in ebraico פֶּתַח תִּקְוָה‎?, AFI: /ˌpɛtaχ tikˈva/, letteralmente "Porta di Speranza"), nota anche come Em HaMoshavot ("madre dei moshav"), è una città nel distretto Centrale di Israele, situata 10,6 km (6,59 miglia) a est di Tel Aviv. Fu fondata nel 1878 e divenne un insediamento permanente nel 1883 con il sostegno finanziario del barone Edmond de Rothschild. Nel 2024 la città aveva una popolazione di 255 997 abitanti. La sua densità di popolazione è di circa 7.137,2 abitanti per chilometro quadrato. La sua giurisdizione copre 35,868 dunum (~ 35,9 km² o 15 sq mi). Petah Tiqwa fa parte dell'area metropolitana di Tel Aviv. Origini del nome Il nome di Petah Tiqwa fu scelto dai suoi fondatori nel 1878 dalla profezia di Osea (2:15, 2:17 Ebrei), «E darò da lei le sue vigne e la valle di Acor per una porta della speranza: ed essa canterà lì, come nei giorni della sua giovinezza e come nel giorno in cui salì dal paese d'Egitto». L'emblema di Petah Tiqwa appare su un francobollo disegnato da Yitzhak Goldenhirsch, membro fondatore di Petah Tiqwa. L'aratro simboleggia le origini di Petah Tiqwa come insediamento agricolo, il campo simboleggia l'essiccazione delle paludi del fiume Yarkon e la coltivazione della terra, e l'arancio simboleggia l'industria degli agrumi di Petah Tiqwa, a cominciare dal primo albero piantato dal rabbino Aryeh Leib Frumkin. L'emblema è inscritto da un versetto della Bibbia: «chi lavora la sua terra avrà pane abbondante» (Proverbi 12:11). Amministrazione Gemellaggi Černihiv Chicago Coblenza Bacău Kadıköy Las Condes Laval Odense Norrköping Trondheim, dal 1975 Sport Il principale stadio di Petah Tiqwa è lo stadio HaMoshava, che ha una capienza di 11 500 spettatori. Petah Tiqwa ha due squadre di calcio: l'Hapoel Petah Tiqwa e il Maccabi Petah Tiqwa. La squadra di baseball locale, i Petah Tikva Pioneers, hanno giocato nella stagione inaugurale della Ligat ha-Beisbol ha-Israelit. Il campionato si è sciolto l'anno successivo. Nel 2014, la squadra di calcio femminile dell'Hapoel Petah Tiqwa ha reclutato cinque donne arabo israeliane per giocare nella squadra. Una di loro è ora il capitano della squadra. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Petah Tiqwa Collegamenti esterni Sito ufficiale, su petah-tikva.muni.il. Sito ufficiale, su govextra.gov.il. (EN) Petaḥ Tiqwa, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc.
Petach Tikwa

Petach Tikwa is een stad in het Israëlische district Centrum, in de agglomeratie van Tel Aviv (oftewel Goesj Dan). De stad ligt 12 kilometer ten noordoosten van Tel Aviv, en niet ver van de Westoever. In 2019 had de stad ongeveer 247.000 inwoners en daarmee is Petach Tikwa de vijfde stad van het land. Geschiedenis De naam Petach Tikwa betekent letterlijk deur van de hoop in het Hebreeuws, en is afkomstig van het Bijbelboek Hosea. De plaats werd in 1878 als eerste mosjava (agrarisch dorp) gesticht door joodse pioniers uit Jeruzalem, en groeide later uit tot een van de grote steden van het land. De drie rabbi's die het initiatief tot de vestiging namen, waren Rabbi David Gutmann, Rabbi Yoel-Moshe Salomon en Yehoshua Stampfer. Baron Rothschild hielp hierbij door land aan te kopen. Een deel van de stad ligt op grond van het verdwenen Palestijnse dorp Fajja, dat in 1948 werd ingenomen en verwoest op aandringen van Jossi Weiss van het Joods Nationaal Fonds. De bevolking was gevlucht na psychologische oorlogsvoering in februari van dat jaar. Hiertegen was overigens door het bestuur van de mosjav protest aangetekend, zo noteert David Ben Goerion in zijn dagboek. De verhoudingen tussen de Palestijnen en Joden waren in dit gebied namelijk goed. Als eerste landbouwnederzetting en bron voor knowhow op landbouwgebied wordt Petach Tikwa de 'moeder van alle nederzettingen' genoemd. Burgemeesters Economie, toerisme De stad kent veel industrie, waaronder textielindustrie, metaalindustrie, houtbewerkingindustrie en de laatste jaren steeds meer hightechindustrie. Het grootste bedrijf is voedselproducent Osem. Er bevinden zich uitgebreide plantages met citrusbomen in de buitenwijken van de stad. Verder wordt daar ook bouwsteen opgegraven. Na Haifa is Petach Tikwa de op een na grootste industriestad van Israël. In het centrum van de stad bevindt zich de 'Tuin van de Stichters', waarbij ook de eerste synagoge van de stad staat, alsmede het gemeentehuis. Niet ver van de stad ligt de bron van de rivier de Jarkon, waarbij ook een nationaal park ligt dat jaarlijks vele bezoekers trekt. Sport Maccabi Petach Tikwa en Hapoel Petach Tikwa zijn de professionele voetbalclubs van Petach Tikwa en spelen beiden hun wedstrijden in het HaMoshavastadion. Hapoel Petach Tikwa is zesvoudig landskampioen van Israël. Geboren Ruth Almog, schrijfster Yossi Beilin, politicus Gal Gadot (1985), model en actrice Avram Grant (1955), voetbaltrainer van o.a. Chelsea FC Itzik Kol, filmproducent Guy Luzon (1975), voetballer en voetbaltrainer Uri Orbach (1960-2015), politicus, journalist, columnist en kinderboekenschrijver Neta Rivkin (1991), ritmisch gymnaste Pnina Rosenblum (1954), politica, zakenvrouw, filmactrice, zangeres, fotomodel en journaliste Externe link (en) Gemeente Petach Tikwa
Петах Тиква

Петах Тиква (хебр. פתח תקווה, арап. ‏بتاح تكفا‎) је град у Израелу у Централном округу. Према процени из 2022. у граду је живело 255.387 становника. Становништво Према процени, у граду је 2022. живело 255.387 становника. Партнерски градови Чикаго Кобленц Бакау Кадићој Лас Кондес Трондхејм Норћепинг Лавал Јијанг Оденсе Суботица Мербуш Габрово Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
Petah Tikva

Petah Tikva (hebreiska: פתח תקוה, hebreiskt uttal: [ˈpetaχ ˈtikva]; engelska: Petah Tikva, Petah Tiqwa) är en ort i Israel. Den ligger i distriktet Centrala distriktet, i den norra delen av landet. Petaẖ Tiqwa ligger 54 meter över havet och antalet invånare är 200 000. Terrängen runt Petaẖ Tiqwa är platt. Runt Petaẖ Tiqwa är det mycket tätbefolkat, med 1 632 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Tel Aviv, 10,1 km väster om Petaẖ Tiqwa. Trakten runt Petaẖ Tiqwa består till största delen av jordbruksmark. Kommentarer Källor
Петах-Тіква

Петах-Тіква́ (івр. פֶּתַח תִּקְוָה) — місто в Ізраїлі на півдні рівнини Шарон, північно-східне передмістя Тель-Авіва. Це досить старе єврейське поселення, засноване 1878 року; його назва перекладається як «брами надії». Населення Населення міста (на 2010 рік) — 211,800 осіб, зростаюче щорічним відсотком у 2,6 %. Густота населення міста — 4 600 осіб на 1 км². Особливість міста у тому, що емігрантів із України «на душу населення» тут найбільше. Їхніми руками посеред пісків збудовані сучасні житлові квартали з усім необхідним для цивілізованого життя. Площа Площа юрисдикції міста — 39 000 дунамів (39 км²). Історія Петах-Тіква була заснована євреями — вихідцями з Білорусі в 1878 році, а точніше релігійними піонерами з Єрусалима провадженими Єгошуєю Стампфером, Йоелем-Моше Саломоном, Зерахом Барнеттом і Давидом Ґуттманном а також литовським рабином Ар'є Лейб Фрумкіним. Це було перше сучасне єврейське сільсько-господарське поселення в Османській Палестині, що виросло в один з найбільш густозаселених урбаністичних центрів в Ізраїлі. Первинно маючи намір заснувати нове поселення в долині Ахор, поблизу Єрихону, піонери купили землю в тій околиці. Вони вибрали ім'я для свого поселення з біблійного пророцтва Йосії (2:15). Проте, турецький султан анулював покупку і заборонив їм селитися там, але вони зберегли назву Петах-Тіква як символ їхніх прагнень. Не розчаровуючись, поселенці купили скромний терен (3,4 км²) біля селища Мулаббіс (Млаббес, Ум-Лаббес) поблизу витоку річки Яркон. Султан дав дозвіл на розвиток терену, але оскільки куплений терен був розташованим на землі, яка була малярійним болотом, вони мусили евакуюватися під час спалаху малярії і заснували містечко Єгуд поблизу арабського селища Єгудійя, за 20 км на південь. З фінансовою допомогою Барона Едмонда де Ротшильда поселенцям вдалося достатньо осушити болота аби переправитися назад в 1883 році. Тоді до них приєдналися іммігранти Першої Алії (єврейської хвилі імміграції в Палестину), а пізніше Другої Алії. Перша середня школа у Петах-Тіква була заснована між 1925 та 1929 роками Шаломом Штрейтом та Барухом Ґордоном. Школу назвали на честь видатного письменника українського походження Ушера Ґінцберґа, відомого під псевдонімом Ахад га-Ам, і Штрейт був її першим директором. Промисловість Петах-Тіква має другий найбільший промисловий сектор в Ізраїлі (після Хайфи), поділений на три промислові зони — Кір'ят-Ар'є, Кір'ят-Маталон і Сеґула. Промисловість міста охоплює — текстилі, металообробку, деревообробку, пластики, обробка харчів, шин та інших гумових виробів, мило. Тут розташовані локальні офіси світових високотехнологічних корпорацій: Oracle Corporation, Kodak, IBM, Intel, SanDisk, ECI Telecom і GlaxoSmithKline, а також компанії Штраус найбільшого виробника продуктів харчування в Ізраїлі. Головна фабрика фірми Осем по обробці харчів була збудована в Петах-Тікві 1976 року. На окраїнах міста є великі плантації цитрусових. Спорт Петах-Тіква має досить сильні футбольні команди — «Маккабі» та «Хапоель». Галерея Примітки Посилання עמנואל הראובני. פתח תיקוה // לקסיקון ארץ-ישראל. — P. 805-808. (івр.)
Mazkeret Batya

Mazkeret Batya (hebräisch מַזְכֶּרֶת בַּתְיָה Mazkeret Batjah, deutsch ‚Andenken Bettys‘) ist eine Stadt im Zentralbezirk Israels, 25 km von Tel Aviv und 30 km von Jerusalem entfernt. Die 15.858 (Stand 2022) Einwohner zählende Stadt wurde 1883 gegründet und unter Wiederbelebung des Namens der untergegangenen philistäischen Stadt Ekron benannt. Der Ort wurde mit Unterstützung Edmond de Rothschilds gegründet und bei seinem Besuch im April 1887 auf seine Bitte hin zu Ehren seiner Mutter Betty (Bathiah) von Rothschild umbenannt. Durch die Nähe zu Tel Aviv zählt Mazkeret Batya zu einer der prosperierendsten Wissenschaftsregionen des Landes. Seit 2008 ist Mazkeret Batya Partnerstadt von Celle. Einzelnachweise Weblinks
Mazkeret Batya

Mazkeret Batya (Hebrew: מַזְכֶּרֶת בַּתְיָה) (lit. "Batya Memorial") is a local council in central Israel located southeast of Rehovot and 25 kilometres (16 mi) from Tel Aviv. Mazkeret Batya spans an area of 7,440 dunams (7 km2). In 2024 it had a population of 16,334. The mayor of Mazkeret Batya is Gaby Gaon. History Mazkeret Batya, initially Ekron, was established on November 7, 1883 by 11 ultra-Orthodox Jewish farmers from Russia, one of them Yaakov Laskovsky. It was the first agricultural settlement of the Hovevei Zion movement. The land was purchased by Baron Rothschild to promote Jewish agriculture in Israel. Rabbi Shmuel Mohilever was instrumental in mobilizing funding. Mohilever's remains were later reinterred in the Mazkeret Batya cemetery. In 1887 the name was changed to Mazkeret Batya, in memory of Betty Solomon de Rothschild, mother of Baron Edmond James de Rothschild. The history of the founding is described in the book "Rebels in the Holy Land", by the historian Sam Finkle where he writes about the community's struggle to uphold the laws of the sabbatical year despite fierce opposition. The economy of the village was originally based on dry farming, which continued even after the Mekorot Company constructed a pipeline to bring water from Rehovot. In 1918, Mazkeret Batya had a population of 316 people. In 1947, Mazkeret Batya was home to 475 people. According to a census conducted in 1922 by the British Mandate authorities, Mazkeret Batya (then Ekron) had a population 368 Jews. During the Mandate era, a Jewish police station was established in Mazkeret Batya to safeguard the local roads. In the War of Independence, convoys to besieged Jerusalem left from Mazkeret Batya. A field hospital operated there to care for Haganah fighters wounded at Latrun. According to one source, at the end of the British Mandate for Palestine, the British tried to hand the nearby Aqir airfield and camp to the Palestinian Arabs, apparently without success. Due to its proximity to Tel Aviv, Mazkeret Batya has experienced a growth spurt, becoming a mixed community of religious and secular Jews. Historic landmarks include Beit Ha'Itut (Signal House), the Great Synagogue, Beit Meshek HaBaron ("The Baron's Farmhouse", now housing a cultural center), the saqiya-type water-rising system with its wooden wheels, well and pool, and an old farmyard. Notable people Shira Elinav, footballer The Rabbe Mohaliver Museun The rabbi mohaliver museun in Mazkeret Batya commemorates the lagacy of rabbi Smuel muhaliver a founder of Religious Zionism and colony.Located in a restored historic bulinding .it showcases interactive exhibits and authentic documents from the first pioneers. Twin towns — sister cities Mazkeret Batya is twinned with: Celle, Germany Calgary, Alberta, Canada Meudon, France Memphis, United States References External links The "Gesher" community of Mazkeret Batya Kehila Datit of Mazkeret Batya Archived 2011-07-14 at the Wayback Machine