Військово-морські сили Ізраїлю

Військово-морські сили Ізраїлю (івр. חיל הים הישראלי, Хеіль га-Ям га-Ісраелі (Українською: «Морський корпус Ізраїлю») — це військово-морські сили Армії оборони Ізраїлю, що діють переважно у водах Середземного моря, в Ейлатській затоці, а також в Червоному морі. Нинішній командувач ВМС Ізраїлю — Алуф Давид Саар Салама. Вважається, що ВМС Ізраїля несуть відповідальність за морський ядерний потенціал Ізраїлю, який дозволить завдати другого удару. Основні відомості Військово-морські сили Ізраїлю відповідають за розбудову морських сил АОІ та їхні оперативні можливості. Їх мета - забезпечити перевагу на морі, свободу дій і свободу судноплавства в ізраїльському морському просторі. Вони також здійснюють напади на ворогів. Серед ролей ВМС є такі: Забезпечення безпеки країни та її громадян, включаючи захист 190 км ізраїльського узбережжя від тероризму та інфільтрації. Забезпечення відкритих морських шляхів для торгового судноплавства. Захист територіальних і економічних вод Ізраїлю, а також його стратегічних об'єктів. Військово-морські операції і перехоплення на морі. Отримання життєво важливих розвідувальних даних і участь у кібернетичній діяльності. Інтеграція з сухопутними військами. У Багаторічному плані (TYESH) на 2008-2012 роки річний бюджет ВМС становив приблизно один мільярд шекелів, не враховуючи закупівлю нових військово-морських кораблів. Історія Витоки Військово-морського флоту Ізраїлю лежать у заснуванні Військово-морської академії Бетар, єврейської військово-морської школи, заснованої в Чивітавекк'ї, Італія, в 1934 році ревізіоністським сіоністським рухом під керівництвом Зеєва Жаботинського, Академія навчала курсантів з усієї Європи, Палестини та Південної Африки і випустила деяких з майбутніх командирів ВМС Ізраїлю. У вересні 1937 року навчальний корабель «Сара І» відвідав Хайфу і Тель-Авів у рамках Середземноморського турне. У 1938 році, за підтримки Єврейського агентства, Шломо Бардін заснував Морську середню школу в Босмані, молодший технічний коледж Техніону. 1943 року було засновано Пальям, військово-морську філію Пальмаху, підготовка якої проводилася в морській школі. Також було створено єврейський торговельний флот, який експлуатував судно СС «Тель-Авів» та вантажні судна, такі як «Атід». У 1942 році одинадцять сотень добровольців Гаґани вступили до Королівського Військово-морського флоту, переважно на технічні посади (12 з них стали офіцерами за угодою Єврейського агентства з Королівським військово-морським флотом про призначення). Кілька з них дійшли до морської служби та бойових дій. Двоє з них служили у Повітряних силах Королівського флоту, один з них — Едмонд Вільгельм Бріллант, а інший — Цві Авідрор. Після закінчення Другої світової війни і початку єврейського повстанського руху в підмандатній Палестині члени Пальяму брали участь у підпільній імміграційній діяльності, переправляючи європейських євреїв до Палестини, а також у діях командос проти депортаційних кораблів Королівського Військово-морського флоту. Тим часом добровольці Королівського флоту знову приєдналися до Гаґани. В останні місяці британського мандату в Палестині колишні добровольці Королівського військово-морського флоту розпочали роботи на захоплених кораблях підпільної імміграції (відомих як «Флот тіней») в гавані Хайфи, врятували кілька кораблів і поставили їх на службу. Вони мали стати першими кораблями Військово-морського флоту і взяти участь в арабо-ізраїльській війні 1948 року. На початку війни 1948 року і після заснування Армії оборони Ізраїлю Військово-морський флот Ізраїлю складався з чотирьох колишніх кораблів «Алія Бет», конфіскованих у гавані Хайфи. Ці кораблі були відремонтовані новоствореним військово-морським ремонтним підприємством за допомогою двох приватних суднобудівних і ремонтних компаній. У жовтні 1948 року у США був придбаний мисливець за підводними човнами. Таким чином, із заснуванням АОІ на початку 1948 року Військово-морські сили Ізраїлю були сформовані з ядра наступних кадрових військовослужбовців: Добровольці Королівського Військово-морського флоту, що мали технічні навички та дисципліну, набуті під час служби в Королівському флоті, але не мають активної морської служби та досвіду роботи на кораблях Королівського флоту. Члени «Пальяму», які очолювали підпільну та імміграційну діяльність, але не мали морського досвіду в навігації чи керуванні кораблем у бою. Капітанами підпільних та імміграційних кораблів були італійці, в той час як члени «Пальяму» командували кораблем за вказівками Гаґани. Айк Ааронович, капітан «Виходу», єврей, був радше винятком, ніж правилом. Капітани та головні інженери торгового флоту, які володіють навігаційними навичками, але не мають бойових навичок. Єврейські добровольці з Військово-морських сил США та Королівського Військово-морського флоту, такі як командувач Пол Шульман з ВМС США та командувачі Соломон і Аллен Берк з Королівського ВМФ. Однак вони часто зазнавали дискримінації, а їхній досвід був змарнований командуванням флоту, яке базувалося на Пальмаху та його різних відділеннях. Це призводило до дивних ситуацій, коли некваліфіковані офіцери з Пальяму командували набагато досвідченішими морськими офіцерами. Під час війни військові кораблі несли службу з патрулювання узбережжя і бомбардували арабські цілі на суші, в тому числі єгипетські берегові об'єкти в районі Гази і навколо нього аж до Порт-Саїда. ВМС Ізраїлю також воювали з ВМС Єгипту на морі під час Операції «Йоав», а флагманський корабель ВМС Єгипту «Амір Фарук» був потоплений в ході операції ізраїльських морських спецпризначенців. Персонал «Пальям» часто чинив опір спробам запровадити порядок, дисципліну і звання у новоствореній службі. Їдальнями спочатку користувалися як офіцери, так і рядовий склад. Кораблі мали капітана з морськими навичками, а також командира, який вважався політичним. Це викликало багато суперечок між ветеранами «Пальям», добровольцями Королівського ВМФ з Гаґани і добровольцями ВМС США Махал про те, якої форми має набути флот. Командувач Аллен Берк, за переказами, з відчаю сказав: „Ви не можете зробити морських офіцерів з ковбоїв“. Капітан Королівського Військово-морського флоту Еш Лінкольн, який був євреєм, порадив прем'єр-міністру Давиду Бен-Ґуріону придбати корвети, фрегати, ескадренні міноносці, торпедні катери і патрульні катери для нарощування військово-морської потужності Ізраїлю. З цією метою він закликав Бен-Ґуріона проконсультуватися з професійними військово-морськими радниками. Це призвело до інструкцій зв'язатися з радниками ВМС США, головним чином, з командувачем ВМС США Полом Шульманом. Військово-морські сили Ізраїлю страждали від нестачі професійного командування на початку свого існування. Гершон Зак, голова «Морської служби» Армії оборони Ізраїлю, був викладачем і бюрократом без відповідного досвіду. Ніколи не будучи завербованим до АОІ, Зак був цивільною особою і не мав жодного офіційного звання. Тому перші дні існування ВМС Ізраїлю характеризувалися політичною боротьбою, оскільки багато груп і окремих осіб боролися за владу. Політика «Пальям» заблокувала призначення Пола Шульмана (єврейського офіцера ВМС США у званні коммандера, який добровільно вступив до ізраїльського флоту) на посаду командувача ВМС, і він пішов у відставку в 1949 році. Першим командувачем ВМС, удостоєним звання Алуф, став Шломо Шамір. Завершення війни 1948 року дало Військово-морському флоту час для розбудови своєї сили. На початку 1950-х років флот закупив фрегати, торпедні катери, есмінці, а згодом і підводні човни. Нарощування матеріальної бази супроводжувалося підготовкою офіцерів ВМС Ізраїлю в академіях Королівського військово-морського флоту у Сполученому Королівстві та на Мальті, а також у Франції. В історії ізраїльських ВМС можна виділити три окремі періоди: Заснування та перші дні Вік есмінців Епоха ракетних катерів, що почалася в 1965 році і принесла свої плоди під час війни Судного дня 1973 року. До 1967 року штаб ВМС розташовувався в Стелла Маріс, на схилах гори Кармель в Хайфі. Після Шестиденної війни він був перенесений до Кір'ї в Тель-Авіві, поруч зі штаб-квартирою Армії оборони Ізраїлю. Війна Судного дня У найзначнішій битві в своїй історії, під час війни Судного дня, п'ять ракетних катерів ВМС Ізраїлю потопили п'ять сирійських кораблів без втрат під час битви за Латакію. В результаті Сирійський флот залишився в порту до кінця конфлікту. Це був перший в історії морський бій між ракетними катерами класу «земля-земля», оснащеними ракетами. Іншим важливим боєм стала битва біля Балтіму, під час якої шість ракетних катерів ВМС Ізраїлю атакували чотири ракетні катери ВМС Єгипту, потопивши три, знову ж таки, без втрат. Ліванська війна 2006 року Несподівана атака на флагман ВМС Ізраїлю INS Hanit, здійснена береговою батареєю Хезболли, стала поворотним моментом у військово-морській доктрині та операціях. Чотири моряки загинули, коли ракета YJ-83 влучила в корвет, оскільки системи протиракетної оборони судна на той момент не були увімкнені. Бази Військово-морська база «Хайфа» - Шаєтет 3 (флотилія ракетних катерів), Шаєтет 7 (флотилія підводних човнів), ескадра патрульних катерів 914. Емблемою військово-морської бази «Хайфа» є дві стрілки - одна з них позначає флотилію ракетних катерів, а інша - флотилію підводних човнів. Військово-морська база «Атліт» - де дислокується Шаєтет 13, елітний спецпідрозділ ВМС. Військово-морська база «Ашдод» - головним чином база для 916-ї ескадри Патрульних катерів. Емблема військово-морської бази «Ашдод» - дві стріли, спрямовані одна проти одної. Військово-морська база «Ейлат» - 915-а ескадра Патрульних катерів. Військово-морська база «Ейлат» була заснована в 1951 році і відповідає за Червономорський театр ВМС Ізраїлю з 1981 року, коли військово-морський командний центр Червоного моря був виведений з Шарм-ель-Шейха відповідно до єгипетсько-ізраїльського мирного договору. Емблема військово-морської бази «Ейлат» представляє червоні дахи Ейлата. Військово-морська навчальна база «Хайфа» - розташована в Хайфі, містить школу операторів підводних човнів, школу операторів ракетних катерів і школу військово-морського командування. Військово-морська навчальна база також функціонує як Військово-морська академія Ізраїлю. Емблемою навчальної бази «Хайфа» є сова, що символізує мудрість і наполегливе навчання. Підрозділ МФТАХ - ІТ, обробка та обчислення. Мфтах - це невеликий підрозділ, який відповідає за всі сигнальні та ІТ-системи ВМС Ізраїлю, як логістичні, так і оперативні. Солдати, які там служать, - це переважно програмісти та випускники університетів, які вивчають інженерію, комп'ютерні науки та інші технологічні спеціальності. Військово-морська база «Бецет» - логістична база. Військово-морська корабельня Штаб-квартира ВМС - Ха-Кір'я, Тель-Авів Сили Ескадри патрулювання Ескадри 914, 915 і 916, що базуються в Хайфі, Ейлаті та Ашдоді відповідно, складаються з патрульних катерів. Вони відповідають за захист берегів і територіальних вод Ізраїлю. Завдання підрозділу Постійне патрулювання в морях Ізраїлю. Ідентифікація плавзасобів, що заходять в ізраїльські води. Запобігання контрабанді через море. Захист національних активів, таких як бурові установки. Різноманітні операції, що проводяться самостійно або разом з іншими підрозділами військово-морського флоту і поза ним. Різні інші завдання, які відрізняються між ескадрами. 3-я флотилія Флотилія ракетних катерів (Шаєтет 3) базується на військово-морська базі «Хайфа». До її складу входять 31-й і 32-й ескадри ракетних катерів і 33-й і 36-й ескадри корветів. Завдання підрозділу Захист ізраїльської торгівлі на морі від іноземних флотів. Запобігання можливій морській блокаді ізраїльських портів у воєнний час. Блокування ворожих портів у воєнний час. Вогнева підтримка наземних підрозділів. 7-а флотилія Флотилія підводних човнів (Шаєтет 7), добровольчий підрозділ, заснований у 1959 році. Завдання підрозділу Атаки на ворожі судна. Прихований збір розвідувальної інформації. Розгортання та висадка морських командос Шаєтет 13. Діяти як підрозділ підтримки для інших підрозділів. Вважається частиною потенціалу ядерної зброї країни. З міркувань безпеки кандидати з подвійним громадянством тепер повинні офіційно відмовитися від усіх інших громадянств, щоб бути прийнятими на програму підготовки до служби на підводних човнах. 11-а флотилія У травні 2022 року було оголошено, що ВМС вирішили відновити Шаєтет 11, після чого АОІ придбали два судна LSV (судно логістичної підтримки), які будуть використовуватися ізраїльським флотом для проведення амфібійних висадок, а також для транспортування вантажів. 13-а флотилія Шаєтет 13, або Флотилія 13, - елітний морський підрозділ командос, який спеціалізується на висадках з моря на сушу, боротьбі з тероризмом, диверсійних операціях, зборі морських розвідувальних даних, звільненні заручників на морі та абордажу. Це один з найбільш підготовлених і секретних підрозділів ізраїльської армії. Ялтам 707 Підрозділ рятувальних та підводних робіт. Сформований як підрозділ з ліквідації наслідків аварій на Військово-морських корабельнях, пізніше до нього увійшли досвідчені водолази 13-ї Флотилії. Снапір Підрозділ силового захисту та портової безпеки. Також відповідає за водолазну перевірку цивільних суден, що заходять в ізраїльські гавані. Розвідка Відділ військово-морської розвідки відповідає за збір морських розвідувальних даних. Примітки Посилання Офіційний сайт