NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
HaGoshrim

HaGoshrim (Hebrew: הַגּוֹשְׁרִים, lit. 'The Bridge Builders') is a kibbutz in the Galilee Panhandle in northern Israel, 5 km (3 miles) east of Kiryat Shmona. The kibbutz is adjacent to the Hurshat Tal National Park and bisected by tributaries of the Jordan River, the Snir (Hatsbani), Koren, itself a tributary of the Dan and Tal. In 2024 it had a population of 1,232. History Kibbutz HaGoshrim was founded in 1948 mostly by Jewish immigrants from Turkey. The kibbutz was established partly on the lands of the former Palestinian village of al-Khisas, which was depopulated and destroyed during the 1948 Palestine war. The kibbutz opened a hotel in the manor house of Emir Faour, chief of the al-Fadel tribe, for whom the villagers worked as tenant farmers. Economy The chief economic branches are agriculture and tourism. The kibbutz also owns Mepro, which manufactures carpenters' levels and military optics, and the Epilady company, established in 1986. Epilady is a hand-held device developed by two Israeli engineers that revolutionized hair removal. Archaeology Excavations at the Early Chalcolithic site of Hagoshrim in 2003 yielded a large assemblage of skeletal fragments, mainly of cattle and pigs, providing evidence of the domestication of these taxa in the southern Levant. References External links Hagoshrim's page at kibbutzvisit.com Hagoshrim Hotel Website "HaGoshrim". The Levantine Ceramics Project.
Ha-Goszerim

Ha-Goszerim (hebr. הגושרים) – kibuc położony w samorządzie regionu Ha-Galil ha-Eljon, w Dystrykcie Północnym, w Izraelu. Leży na północy Górnej Galilei, przy granicy z Libanem. Członek Ruchu Kibuców (Ha-Tenu’a ha-Kibbucit). Historia Kibuc został założony w 1948 przez imigrantów z Turcji. Gospodarka Gospodarka kibucu opiera się na rolnictwie i turystyce. Galeria Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne kibucu Ha-Goszerim Google Maps Mapa kibucu Ha-Goszerim
HaMa'apil

HaMa'apil (Hebrew: הַמַּעְפִּיל, lit. The illegal immigrant) is a kibbutz in central Israel. It is located near Ahituv within the jurisdiction of the Hefer Valley Regional Council. In 2024 it had a population of 929. History The community was established in Hadera in 1938 by a gar'in group comprising Hashomer Hatzair members who had immigrated from Galicia, Poland, Germany and Austria. The group received training in Beit Zera, Ma'abarot and Merhavia. Most of the members were illegal immigrants (known in Hebrew as Ma'apilim) to Mandatory Palestine. The kibbutz itself was founded on 2 November 1945, on land bought from the Palestinian Arab village of Qaqun. Notable residents include Chaya Arbel, a German-born composer. References External links Official website
Ha-Mapil

Ha-Mapil (hebr.: המעפיל) – kibuc położony w samorządzie regionu Emek Chefer, w Dystrykcie Centralnym, w Izraelu. Członek Ruchu Kibuców (Ha-Tenu’a ha-Kibbucit). Historia Kibuc został założony w 1945. Gospodarka Gospodarka kibucu opiera się na intensywnym rolnictwie. Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne kibucu Ha-Mapil Google Maps Mapa kibucu Ha-Mapil
Manof

Manof (Hebrew: מָנוֹף, lit. 'Crane') is a community settlement in northern Israel. Located on Mount Shekhanya in the Lower Galilee, about 30 km northeast of Haifa and at an average elevation is 382 meters above sea level, it falls under the jurisdiction of Misgav Regional Council. In 2024 it had a population of 834. History Manof was established in 1980 by a group of South African immigrants, on land that had belonged to the Palestinian village of Mi'ar, which had been depopulated in 1948. Facilities As of 2015 Manof includes 175 single-family detached homes. Additional town facilities include a grocery store, preschools for children aged 1–6 (up to kindergarten), a playground, ball courts (for soccer, tennis and basketball), a synagogue, a small library, and a small petting zoo. Beyond kindergarten, there are no schools inside Manof. Most Manof children go, via school bus, to the Har Shekhanya elementary school in the adjacent town of Shekhanya (for grades 1-6), and then for grades 7-12 go to the Misgav highschool in the nearby (10-minute drive) Misgav regional council center. The council center houses various other facilities, such as healthcare, a gym and pool, a library, after-school activities for children, and more. There are only a few small places of business in Manof's industrial zone, including a small chocolate factory, a plant nursery, an art therapy studio and a sport shop. A few other residents have a home business, or work from home. But the majority of the Manof residents work outside Manof, often nearby cities such as Haifa or Karmiel. As such, Manof is often considered a commuter town. Politics In the 2009 elections, 317 people voted in Manof. 44% of the votes went to Kadima, 26% went to the Israeli Labor Party, 10% to each of Meretz and Likud, 5% to the Green Movement and 2% or less to other parties. In the 2013 elections, 361 people voted in Manof. 29% of the votes went to the Israeli Labor Party, 29% went to Yesh Atid, 19% to Meretz, 10% to Hatnuah, 6% to Likud and 2% or less to other parties. In the 2015 elections, 416 people voted in Manof (out of the 555 eligible). 59% of the votes went to the Israeli Labor Party, 18% went to Yesh Atid, 14% to Meretz, 3% to Kulanu, 3% to Likud and 2% or less to other parties. Fun Run The Manof Fun Run is an annual tradition kept in Manof since 1980. The Fun Run is an amateur running event, going uphill along the road into Manof. The video linked below which shows life in Manof in 1980 centers around that year's Manof Fun Run. The Fun Run started as a local Manof event, but in recent years has become popular with residents of other towns in the Misgav area, and is now formally named the Misgav Race. The race is actually several races of different lengths (2.5 km to 10 km), and a 2 km non-competitive family run. All races end in the center of Manof, where runners and their families can find food stands, art activities, and other attractions. Notable residents Vered Polgar, Miss Israel 1979, judge References External links Official website Manof in 1980, a 20 minute video in English
Manof

Manof (hebr. מנוף; ang. Manof) – wieś komunalna położona w Samorządzie Regionu Misgaw, w Dystrykcie Północnym, w Izraelu. Położenie Manof jest położona na wysokości 382 metrów n.p.m. w zachodniej części Dolnej Galilei. Leży na północno-zachodnich zboczach góry Har Szechanija (456 m n.p.m.). Teren na północny wschód od wsi stromo opada do wadi strumienia Segew. Z zachodnich zboczy góry Szechanija spływają strumienie Kavul i Szechanija. Na zachodzie wznosi się góra Har Kavul (373 m n.p.m.), a na południowym wschodzie jest pasmo górskie Gór Jatwat (ok. 500 m n.p.m.) rozdzielające położoną na północy Dolinę Sachnin od położonej na południu Doliny Bejt Netofa. Okoliczne wzgórza są zalesione. Teren opada w kierunku zachodnim do wzgórz Zachodniej Galilei i dalej na równinę przybrzeżną Izraela. W otoczeniu wsi Manof znajdują się miasto Tamra, miejscowości Kabul, Sza’ab, Kaukab Abu al-Hidża i I’billin, moszaw Ja’ad, oraz wsie komunalne Segew, Rakkefet, Szechanija, Moreszet i Micpe Awiw. Podział administracyjny Manof jest położony w Samorządzie Regionu Misgaw, w Poddystrykcie Akka, w Dystrykcie Północnym Izraela. Demografia Stałymi mieszkańcami wsi są wyłącznie Żydzi. Tutejsza populacja jest świecka: Źródło danych: Central Bureau of Statistics. Historia Osada została założona w 1980 roku w ramach rządowego projektu Perspektywy Galilei, którego celem było wzmocnienie pozycji demograficznej społeczności żydowskiej na północy kraju. Grupa założycielska składała się z imigrantów z RPA, do których dołączyli Żydzi ze Stanów Zjednoczonych i Kanady. Przybyli oni do Dolnej Galilei w 1979 roku i pierwszy rok spędzili w pobliskim mieście Karmiel. W międzyczasie wybudowano pierwsze domy we wsi Manof. Istnieją plany rozbudowy wsi. Edukacja Wieś utrzymuje przedszkole. Starsze dzieci są dowożone do szkoły podstawowej we wsi Gilon. Kultura i sport We wsi jest ośrodek kultury z biblioteką, oraz niewielki ogród zoologiczny dla dzieci. Z obiektów sportowych jest basen pływacki, boisko do koszykówki oraz siłownia. Infrastruktura We wsi jest przychodnia zdrowia, synagoga, sklep wielobranżowy oraz warsztat mechaniczny. Gospodarka Lokalna gospodarka opiera się na działalności usługowej. Przy wiosce powstała niewielka strefa przemysłowa z kompleksem szklarni. Część mieszkańców dojeżdża do pracy poza wsią. Transport Ze wsi wyjeżdża się na zachód drogą nr 7933, która prowadzi na południowy wschódod wiosek Szechanija i Koranit, oraz dalej do skrzyżowania z drogą nr 764. Jadąc drogą tą na południowy zachód dociera się do miejscowości Kaukab Abu al-Hidża, lub jadąc na północny wschód do skrzyżowania z drogą nr 7955 (prowadzi na wschód do moszawu Jodfat) i dalej do wsie komunalnej Rakkefet. Przypisy Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne wsi Manof. [w:] Google Maps [on-line]. [dostęp 2013-06-17]. (ang.). Mapa wsi Manof. [w:] Amudanan [on-line]. [dostęp 2013-06-17]. (hebr.).
Dolev

Dolev (hebrejsky דולב, doslova "platan", podle druhu stromu rostoucího v tomto regionu, v oficiálním přepisu do angličtiny Dolev) je izraelská osada a vesnice typu společná osada (jišuv kehilati) na Západním břehu Jordánu v distriktu Judea a Samaří a v Oblastní radě Mate Binjamin. Geografie Nachází se v nadmořské výšce 610 metrů na jižním okraji hornatého regionu Samařska, cca 12 kilometrů severovýchodně od města Modi'in-Makabim-Re'ut, cca 20 kilometrů severozápadně od historického jádra Jeruzalému a cca 37 kilometrů jihovýchodně od centra Tel Avivu. Na dopravní síť Západního břehu Jordánu je napojena pomocí lokálních silnic číslo 463 (západovýchodní směr) a číslo 450 (severojižní směr). Jde o izolovanou izraelskou osadu situovanou ve vnitrozemí Západního břehu Jordánu. Nachází se cca 10 kilometrů za Zelenou linií, která odděluje území Izraele v mezinárodně uznávaných hranicích. Tvoří ale spolu se sousedními izraelskými obcemi na severní straně územně kompaktní blok zvaný též někdy Guš Talmon (jeho součástí jsou osady Dolev, Talmon a Nachliel, popřípadě ještě osada Chalamiš). Tento blok je ovšem ze všech stran obklopen palestinskými vesnicemi. Jižně od Dolevu je to vesnice Dejr Ibzi, východně Ajn Kinija a na severozápadě al-Džanija. Dějiny Vesnice byla zřízena roku 1983. Konkrétně v říjnu 1983. Už 20. března 1983 rozhodla izraelská vláda změnit několik stávajících polovojenských osad typu nachal na civilní sídla. V dubnu 1983 pak vláda prohlásila, že hodlá na Západním břehu Jordánu zřídit 16 nových osad. Jednou z takových lokalit byl i budoucí Dolev, zmiňovaný pracovně také pod jménem sousední palestinské vesnice jako Ajn Kinija (Ayn Qiniya). K vlastní změně osady typu nachal na civilní sídlo došlo v srpnu 1983. Počátkem 21. století byla v rámci osady zřízena nová čtvrť Karmej Dolev (כרמי דולב), která sestává z individuálních domků a je určena pro mladé rodiny. V obci je hlavní synagoga se sekcí pro aškenázské i sefardské Židy. Další synagoga stojí ve čtvrti Karmej Dolev. Dále zde fungují mateřské školy a oblastní náboženská základní škola. V okolí obce se nacházejí vinice. Víno zde produkuje firma Jicchaka Herskovitze. Vzhledem k poloze ve vnitrozemí Západního břehu Jordánu nebyla počátkem 21. století obec zahrnuta do Izraelské bezpečnostní bariéry. Demografie Obyvatelstvo v Dolev je v databázi rady Ješa popisováno jako nábožensky založené. Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel Židé (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství). Jde o menší obec vesnického typu s dlouhodobě rostoucí populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 1281 lidí. Během roku 2014 registrovaná populace klesla o 2,2 %. Odkazy Reference Související články Samařsko Izraelská bezpečnostní bariéra Oblastní rada Mate Binjamin Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Dolev na Wikimedia Commons Oficiální profil obce na portálu Oblastní rady Mate Binjamin Archivováno 10. 5. 2009 na Wayback Machine.
Dolev

Dolev (hebräisch: דולב) ist eine israelische Siedlung im Westjordanland. Die Gemeinschaftssiedlung wurde 1983 gegründet und gehört zur Regionalverwaltung Mateh Benjamin. Die internationale Gemeinschaft betrachtet Dolev, wie alle israelischen Siedlungen in den seit 1967 besetzten Gebieten, gemäß dem Völkerrecht als illegal. Israel bestreitet dies. Der Ort ist nach der Morgenländischen Platane benannt. Lage Dolev liegt östlich der israelischen Sperranlage im Westjordanland, rund 6 Kilometer nordwestlich von Ramallah und 11 Kilometer östlich von Modi'in. Unmittelbar nördlich von Dolev liegt die israelische Siedlung Talmon; angrenzend an die Siedlung befinden sich außerdem die palästinensischen Dörfer Ein Qiniya, Dayr Ibzi und Janiya. Geschichte Die Siedlung wurde 1983 gegründet. Sie wurde auf Land errichtet, was nach Angaben der palästinensischen NGO Applied Research Institute - Jerusalem (ARIJ) von den angrenzenden Dörfern Ein Qiniya, Dayr Ibzi und Janiya beschlagnahmt wurde. Israelische Siedler brachten die nahe Dayr Ibzi gelegene Quelle Ein Bubin für Bewässerungsprojekte unter ihre Kontrolle. Die Quelle entwickelte sich zu einem beliebten Ausflugsziel für Israelis. Am 19. Juni 2015 wurde der 25-jährige Israeli Danny Gonen von einem Palästinenser erschossen, als er sich mit einem Freund auf dem Rückweg von der Quelle befand. Sie wurden von einem Palästinenser angehalten, der um Hilfe zu bitten schien. Dann schoss er aus nächster Nähe auf sie. Der Attentäter konnte am 15. Juli 2015 verhaftet werden. Zu dem Anschlag bekannte sich eine Gruppe, die behauptete, Verbindungen zur Terrororganisation Hamas zu haben. Am 23. August 2019 wurde die 17-jährige Rina Schnerb bei einer Bombenexplosion an der Quelle getötet. Ihr Vater und ihr Bruder wurden schwer verletzt. Am 26. August 2019 wies Ministerpräsident Benjamin Netanjahu an dem Planungsausschuss in seiner nächsten Sitzung Pläne zur Genehmigung vorzulegen, ein neues Viertels in Dolev, in der Nähe der Ein Bubin-Quelle zu bauen. Das neue Viertel soll rund 300 neue Wohneinheiten umfassen und nach Rina Shnerb benannt werden. Am 6. Februar wurden Schüsse auf eine Gruppe Soldaten nahe der Siedlung Dolev abgegeben, wobei einer der Soldaten leicht verletzt wurde. Einzelnachweise
Dolev

Dolev (Hebrew: דולב) is an Israeli settlement organized as a community settlement in the West Bank. Located 17 mi (27 km) north-west of Jerusalem, it falls under the jurisdiction of Mateh Binyamin Regional Council. In 2024 it had a population of 1,593. The international community considers Israeli settlements in the West Bank illegal under international law, but the Israeli government disputes this. History Dolev was established in 1983, by five families who moved to the site on the festival of Sukkot. It is named for nearby Nahal Dolev where dolev trees (Platanus orientalis) grow. According to ARIJ, the land was confiscated from three Palestinian villages: 867 dunams (0.867 km2) from Al-Janiya, 157 dunams (0.157 km2) from Ein Qiniya, 22 dunams (0.022 km2) from Deir Ibzi, including spring Ein Bubin for irrigation projects. In 1988, Ulpanat Dolev girls school established a youth rehabilitation program, Dolev Homes for Youth at Risk, which now has branches in Ashdod and Modi'in. In 2013, 450 girls from all over Israel were enrolled in the program. Dolev Homes received the National Award for Excellence in Education for its contribution to Israeli society over a period of 25 years. On Monday 26 August 2019, Prime Minister Binyamin Netanyahu directed the Director General of the Prime Minister's Office to submit for Planning Committee approval at its next meeting, plans for the establishment of a new neighborhood in Dolev, near the Ein Bubin spring after the murder of Rina Shnerb. The new settlement will include approximately 300 new housing units, according to the plans drawn up by the Prime Minister's Office. On 27 August 2019 it was decided that the new settlement of three hundred homes to be built in Dolev, would be named after Rina Shnerb. Notable residents Moti Yogev (born 1956), Israeli politician (The Jewish Home) David Mintz (born 1959), Israeli judge (Supreme Court of Israel) References External links Dolev Archived 2015-09-23 at the Wayback Machine Mateh Binyamin Regional Council (in Hebrew)
Dolew

Dolew (hebr.: דולב) – wieś położona w samorządzie regionu Matte Binjamin, w Dystrykcie Judei i Samarii, w Izraelu. Leży w południowo-zachodniej części Samarii, na północny zachód od Jerozolimy, w otoczeniu terytoriów Autonomii Palestyńskiej. Historia Osada została założona w 1983 przez grupę żydowskich osadników. Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne Dolew Google Maps Mapa Dolew
Долев

Долев (ивр. דולב, דֹּלֶב‎) — израильское поселение на Западном берегу реки Иордан, в южной части Самарии. Муниципально относится к региональному совету Мате-Биньямин. Название Долев — это название платана на иврите. История Поселение было основано несколькими еврейскими семьями на праздник Суккот в 1983 году. Затем в нём открылась известная в Израиле социальная программа для девочек. Население По данным Центрального статистического бюро Израиля, население на начало 2020 года составляло 1 448 человек. Известные жители Йогев, Моти Примечания Ссылки Долев на Ежевике Долев на сайте Шатры Яакова
Dolev

Dolev (hebreiska: דולב) är en judisk bosättning på Västbanken. Den ligger i den nordöstra delen av landet. Dolev ligger 610 meter över havet och antalet invånare är 1 195. Terrängen runt Dolev är huvudsakligen kuperad, men åt sydost är den platt. Terrängen runt Dolev sluttar brant västerut. Runt Dolev är det tätbefolkat, med 947 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Jerusalem, 19,1 km söder om Dolev. Trakten runt Dolev består till största delen av jordbruksmark. Kommentarer Källor
Mejcar

Mejcar (hebrejsky מֵיצָר, podle jména nedalekého vádí נחל מיצר (Nachal Mejcar), v oficiálním přepisu do angličtiny Mezar, přepisováno též Metzar) je izraelská osada a vesnice typu kibuc na Golanských výšinách v Oblastní radě Golan. Geografie Vesnice se nachází v nadmořské výšce 355 metrů, cca 18 kilometrů jihovýchodně od města Tiberias, cca 70 kilometrů východně od Haify a cca 118 kilometrů severovýchodně od centra Tel Avivu. Leží v jižní části Golanských výšin, na náhorní plošině, která se na jihu prudce svažuje do údolí řeky Jarmuk. Jihovýchodně od obce zase terén prudce klesá do údolí vodního toku Nachal Rakad, který odděluje území izraelské a syrské kontroly a tvoří hranici Golanských výšin. Jižně od obce se do terénu zařezává údolí vádí Nachal Mejcar. Obec je situována v oblasti s hustou sítí zemědělského osídlení, takřka výlučně židovského, tedy bez arabských sídel. Na dopravní síť Golanských výšin je napojena pomocí silnice číslo 98, která je hlavní severojižní komunikací v tomto regionu. Dějiny Mejcar leží na Golanských výšinách, které byly dobyty izraelskou armádou v roce 1967 a byly od té doby cíleně osidlovány Izraelci. Tato osada byla založena v červnu 1981 jako provizorní polovojenské sídlo typu Nachal. V roce 1983 byla převedena na civilní obec, ale v později v roce 1989 byla pro ekonomické potíže prakticky opuštěna. V civilní sídlo se opět proměnila až roku 1991, kdy sem přišlo 35 nových aktivistů ze severu Golanských výšin. Nachází se na strategicky významném místě poblíž bodu, kde se stýkají území pod kontrolou Izraele, Jordánska a Sýrie. V osadě funguje od roku 1998 Mechina מכינה קדם-צבאית, tedy vojenská přípravka.[1] Běžná školská zařízení jsou k dispozici v Bnej Jehuda nebo ve městě Kacrin. Ekonomika vesnice se kromě toho zaměřuje na zemědělství a kibuc také má podíl na lázeňském komplexu v nedalekém Chamat Gader. Demografie Obyvatelstvo obce Mejcar je sekulární. Jde o velmi malé sídlo vesnického typu s dlouhodobě rostoucí populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 198 lidí. Během roku 2014 populace stoupla o 31,1 %. Odkazy Reference Související články Golanské výšiny Izraelské osady na Golanských výšinách Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Mejcar na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Golan (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Bet Alon (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Rom Galil
Metzar

Metzar (Hebrew: מֵיצָר) is an Israeli settlement organized as a kibbutz in the southern Golan Heights. The settlement was established as a kibbutz after Israel occupied the area in the Six Day War in 1967. The 29th settlement on the Golan Heights, it falls under the jurisdiction of Golan Regional Council. In 2024 it had a population of 379. The international community considers Israeli settlements in the Golan Heights illegal under international law, but the Israeli government disputes this. See also Israeli-occupied territories References
Mecar

Mecar (hebr. מיצר) – kibuc położony w Samorządzie Regionu Golan, w Dystrykcie Północnym, w Izraelu. Leży w południowej części Wzgórz Golan. Członek Ruchu Kibuców (Ha-Tenu’a ha-Kibbucit). Historia Kibuc został założony w 1981 roku. Gospodarka Gospodarka kibucu opiera się na rolnictwie i turystyce. Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne kibucu Mecar Google Maps Mapa kibucu Mecar
Šoreš

Šoreš (hebrejsky שֹׁרֶשׁ‎‎, doslova „Kořen“, v oficiálním přepisu do angličtiny Shoresh) je vesnice typu mošav v Izraeli, v Jeruzalémském distriktu, v oblastní radě Mate Jehuda. Geografie Leží v nadmořské výšce 673 metrů na zalesněných svazích Judských hor v Jeruzalémském koridoru. Jižně od vesnice spadá terén do hlubokého údolí vodního toku Nachal Ksalon, podél kterého stojí les Mučedníků a do kterého zde od východu ústí vádí Nachal Tajasim. Na severozápadní stranu od vesnice se do okolního terénu zařezává údolí vádí Nachal Nachšon, které dál po proudu uzavírá strategická soutěska Ša'ar ha-Gaj. Údolí na severní straně lemuje hřbet Šluchat Mišlatim, na jižní Šluchat Šajarot s horou Har Arna. Obec se nachází 38 kilometrů od břehu Středozemního moře, cca 41 kilometrů jihovýchodně od centra Tel Avivu a cca 16 kilometrů západně od historického jádra Jeruzaléma. Šoreš obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je etnicky převážně židovské. Pouze 5 kilometrů východně odtud leží město Abu Goš, které obývají izraelští Arabové stejně jako nedaleké vesnice Ajn Nakuba a Ajn Rafa. Šoreš je na dopravní síť napojen pomocí lokální silnice číslo 3955, která ústí do dálnice číslo 1, jež probíhá severně od obce a spojuje Jeruzalém a Tel Aviv. Dějiny Šoreš byl založen v roce 1948. Jménem navazuje na starověké sídlo Šoreš zmiňované zde v některých verzích bible (Septuaginta) v Knize Jozue 15, 59. Jméno této biblické lokality ve středověku uchovávala arabská vesnice Saris, jež stála do roku 1948 na východním okraji nynějšího mošavu. Stála v ní mešita a budova základní chlapecké školy. Roku 1931 žilo v Saris 470 lidí v 114 domech. Izraelci byl Saris dobyt v dubnu 1948. Místní obyvatelstvo již předtím uprchlo pod dojmem masakru v Dejr Jásin. Zástavba pak zcela zbořena, s výjimkou areálu hřbitova. Novověké židovské osidlování tohoto regionu začalo po válce za nezávislost tedy po roce 1948, kdy Jeruzalémský koridor ovládla izraelská armáda a kdy došlo k vysídlení většiny zdejší arabské populace. Vesnice byla zřízena 28. září 1948. Jejími zakladateli byli Židé z Maďarska. Nejprve zde ustavili kolektivní kibuc nazývaný zpočátku Lehagšama (להגשמה‎), po pěti letech jej proměnili na mošav a dali mu nynější název. Na vzniku osady se podíleli členové mládežnického hnutí ha-No'ar ha-cijoni. V 90. letech 20. století prošla vesnice stavební expanzí. Rozvinul se zde rovněž turistický ruch (hotel). V roce 1995 zničil velký požár velkou část okolních lesů. Demografie Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Šoreš Židé (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství). Jde o menší obec vesnického typu s dlouhodobě výrazně rostoucí populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 1003 lidí. Během roku 2014 populace stoupla o 21,9 %. Odkazy Reference Související články mošav Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Šoreš na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální stránky Oblastní rady Mate Jehuda