NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Sgula

Sgula (hebrejsky סְגֻלָּה, v oficiálním přepisu do angličtiny Segulla, přepisováno též Segula) je vesnice typu mošav v Izraeli, v Jižním distriktu, v Oblastní radě Jo'av. Geografie Leží v nadmořské výšce 100 metrů v pobřežní nížině, v regionu Šefela. Západně od obce probíhá vádí Nachal Guvrin. Obec se nachází 19 kilometrů od břehu Středozemního moře, cca 45 kilometrů jižně od centra Tel Avivu, cca 45 kilometrů jihozápadně od historického jádra Jeruzalému a 6 kilometrů severně od města Kirjat Gat. Sgulu obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je etnicky převážně židovské. Sgula je na dopravní síť napojena pomocí lokální silnice číslo 3553, jež západně od vesnice ústí do dálnice číslo 40. Východně od vesnice probíhá též železniční trať z Tel Avivu do Beerševy, která zde ale nemá stanici. Dějiny Sgula byla založena v roce 1953. Novověké židovské osidlování tohoto regionu začalo po válce za nezávislost tedy po roce 1948, kdy oblast ovládla izraelská armáda. Tehdy také zanikla arabská vesnice Summil, jež stávala východně od nynější židovské vesnice. Zakladatelem mošavu byli stoupenci hnutí me-ha-Ir le-kfar (מהעיר לכפר) – „Z města na vesnici“, kteří se zde usadili 19. května 1953. Většina obyvatel za prací dojíždí mimo obec, část se zabývá zemědělstvím (pěstování květin, ovoce, polních plodin a révy), dále tu fungují některé firmy. Vesnice prochází stavebním rozšířením. V obci funguje plavecký bazén, mateřská škola, společenské centrum, synagoga, obchod, restaurace a knihovna. Název odkazuje na biblický citát z Knihy Exodus 19,5: „Nyní tedy, budete-li mě skutečně poslouchat a dodržovat mou smlouvu, budete mi zvláštním vlastnictvím jako žádný jiný lid, třebaže má je celá země“ Demografie Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Sgule Židé (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství). Jde o menší obec vesnického typu s dlouhodobě rostoucí populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 711 lidí. Během roku 2014 populace stoupla o 8,5 %. Odkazy Reference Související články mošav Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Sgula na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální stránky Oblastní rady Jo'av Archivováno 4. 9. 2010 na Wayback Machine.
Sgula

Sgula (Hebrew: סְגֻלָּה, סגולה) is a moshav in south-central Israel. North of Kiryat Gat, it falls under the jurisdiction of Yoav Regional Council. In 2024, it had a population of 717. History The moshav was founded in 1953 by native Israelis on land that had belonged to the Palestinian village of Summeil, which was depopulated in the 1948 Arab–Israeli War. The name may be based on a verse in Exodus (19:5) where the word segula is used in the sense of "special treasure" or jewel: "Now if you obey me fully and keep my covenant, then out of all nations you will be my special treasure (sgula)." References
Segulla

Segulla (hebr. סגולה) – moszaw położony w samorządzie regionu Jo’aw, w Dystrykcie Południowym, w Izraelu. Leży w północno-zachodniej części pustyni Negew. Historia Moszaw został założony w 1953. Gospodarka Gospodarka moszawu opiera się na intensywnym rolnictwie. Komunikacja Przy moszawie przebiega droga ekspresowa nr 40 (Kefar Sawa–Ketura). Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne moszawu Segulla Google Maps Mapa moszawu Segulla
Beko'a

Beko'a (hebrejsky בְּקוֹעַ, doslova „Roztržení“, v oficiálním přepisu do angličtiny Beqoa) je vesnice typu mošav v Izraeli, v Jeruzalémském distriktu, v Oblastní radě Mate Jehuda. Geografie Leží v nadmořské výšce 154 metrů v zemědělsky využívané pahorkatině Šefela, nedaleko od západního okraje zalesněných svahů Judských hor. Obec se nachází 24 kilometrů od břehu Středozemního moře, cca 30 kilometrů jihovýchodně od centra Tel Avivu a cca 30 kilometrů západně od historického jádra Jeruzalému. Beko'a obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je etnicky převážně židovské. Mošav je situován 5 kilometrů od Zelené linie, která odděluje Izrael v jeho mezinárodně uznávaných hranicích a Západní břeh Jordánu, respektive od nárazníkové zóny v prostoru Latrunu. Počátkem 21. století byla ale plocha Latrunského výběžku s demografickou dominancí Židů fakticky anektována k Izraeli pomocí bezpečnostní bariéry a dále k severovýchodu ležící arabské (palestinské) oblasti Západního břehu fyzicky odděleny. Beko'a je na dopravní síť napojen pomocí dálnice číslo 3. Ta se jižně od obce kříží s dálnicí číslo 44. Dějiny Beko'a byl založen v roce 1951. Podle jiných zdrojů roku 1952. Novověké židovské osidlování tohoto regionu začalo po válce za nezávislost tedy po roce 1948, kdy Jeruzalémský koridor ovládla izraelská armáda a kdy došlo k vysídlení většiny zdejší arabské populace. Nedaleko dnešního mošavu stávala do roku 1948 arabská vesnice Dejr Muchajsin. Navazovala na starší osídlení. Křižáci ji nazývali Deirmusim. Byla také známá pod jménem Um al-Šukf. Roku 1931 žilo v Dejr Muchajsin 113 lidí v 28 domech. Roku 1948 534 v 132 domech. Stála tu jedna mešita. Izraelci byl Dejr Muchajsin dobyt v dubnu 1948. Zástavba pak byla z větší části zbořena, s výjimkou jednoho domu. Jméno mošavu odkazuje na roztržení židovské populace v době blokády Jeruzaléma v roce 1948, kdy byla poblíž dnešní vesnice zbudována provizorní zásobovací tepna (takzvaná Barmská cesta). Ke zřízení osady došlo 4. prosince 1952. Zakladateli byli Židé z Jemenu. Demografie Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Beko'a Židé (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství). Jde o menší obec vesnického typu s dlouhodobě stagnující populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 635 lidí. Během roku 2014 populace stoupla o 3,9 %. Odkazy Reference Související články mošav Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Beko'a na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální stránky Oblastní rady Mate Jehuda
Beko'a

Beko'a (Hebrew: בקוע, lit. 'divided') is a moshav in central Israel. Located near the city of Beit Shemesh, it falls under the jurisdiction of Mateh Yehuda Regional Council. In 2024 it had a population of 977. Name The Hebrew proper noun "Beko'a" is semantically identical with the Hebrew verbal participle "beko'a" (בקוע), which means "divided" or "split". Said "beko'a" (בקוע) is the passive participle of the verb "baká" (בָּקַע), meaning "divide" or "split", and so means "split" or "divided". The meaning of this toponym is symbolic, referring to the division of nearby Jerusalem following the 1948 Arab–Israeli War. History Beko'a was established in 1952 by immigrants from Yemen on Jewish historical land that had had been occupied by the Arabs. village of Dayr Muhaysin, which was completely depopulated by Jewish Haganah forces on April 6, 1948, during the Nachshon operation of the Plan Dalet phase of the 1948 Arab war, with surviving inhabitants having fled in fear of further Haganah attacks. References
Bekoa

Bekoa (hebr. בקוע; pol. Rozłupanie) – moszaw położony w samorządzie regionu Matte Jehuda, w Dystrykcie Jerozolimy, w Izraelu. Leży w Szefeli, w otoczeniu kibuców Miszmar Dawid, Nahshon i Harel, moszawów Celafon i Tal Szachar, oraz wiosek Karme Josef i Gizo. Historia Pierwotnie w miejscu tym znajdowały się grunty rolne należące do arabskiej wioski Dajr Muhajsin, która została 6 kwietnia 1948 zajęta i całkowicie zniszczona przez siły żydowskiej organizacji paramilitarnej Hagana podczas Wojny domowej w Mandacie Palestyny. Na początku wojny o niepodległość z rejonu zniszczonej wioski rozpoczynała się trasa Drogi Birmańskiej prowadzącej do Jerozolimy z pominięciem arabskich pozycji w rejonie Latrun. Współczesny moszaw został założony 4 listopada 1952 przez żydowskich imigrantów z Jemenu. Nazwa symbolicznie odnosi się do podziału Jerozolimy po Wojnie o Niepodległość. Gospodarka Gospodarka moszawu opiera się na rolnictwie i sadownictwie. Żydowski Fundusz Narodowy zasadził na północ od moszawu las Ha-Maginim, który jest popularnym terenem wycieczek i rekreacji. Komunikacja Z moszawu wychodzi na południe lokalna droga, którą wjeżdża się na węzeł drogowy drogi ekspresowej nr 3 (Aszkelon–Modi’in-Makkabbim-Re’ut). Na południowy zachód od moszawu znajduje się skrzyżowanie dróg ekspresowych nr 3 z nr 44 (Holon–Eszta’ol). Przypisy Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne moszawu Bekoa Google Maps Mapa moszawu Bekoa Amudanan
Gizo (Izrael)

Gizo (hebrejsky גִּיזוֹ, v oficiálním přepisu do angličtiny Gizo) je vesnice v Izraeli, v Jeruzalémském distriktu, v Oblastní radě Mate Jehuda. Geografie Leží v nadmořské výšce 198 metrů v zemědělsky využívané pahorkatině Šefela, nedaleko od západního okraje zalesněných svahů Judských hor. Obec se nachází 26 kilometrů od břehu Středozemního moře, cca 34 kilometrů jihovýchodně od centra Tel Avivu a cca 28 kilometrů západně od historického jádra Jeruzalému. Gizo obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je etnicky převážně židovské. Vesnice je situována 4 kilometry od Zelené linie, která odděluje Izrael v jeho mezinárodně uznávaných hranicích a Západní břeh Jordánu, respektive od nárazníkové zóny v prostoru Latrunu. Počátkem 21. století byla ale plocha Latrunského výběžku s demografickou dominancí Židů fakticky anektována k Izraeli pomocí bezpečnostní bariéry a dále k severovýchodu ležící arabské (palestinské) oblasti Západního břehu fyzicky odděleny. Gizo je na dopravní síť napojen pomocí dálnice číslo 44. Dějiny Gizo byl založen v roce 1968. Jménem odkazuje na starověké sídlo zmiňované v tomto regionu v Bibli. Na něj pak ve středověku navázala arabská vesnice Bajt Džiz, jež stála cca 2 kilometry severovýchodně odtud, blíže k nynější židovské vesnici Har'el. Nynější vesnice byla zřízena roku 1968 a koncipována jako osada pro ubytování místních učitelů a dalších státních zaměstnanců. Přímo v obci působí státní základní škola s náboženskou orientací. Demografie Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Gizo Židé (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství). Jde o menší obec vesnického typu s dlouhodobě stagnující populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 192 lidí. Během roku 2014 populace stoupla o 3,8 %. Odkazy Reference Související články Šefela Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Gizo na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální stránky Oblastní rady Mate Jehuda
Gizo, Israel

Gizo (Hebrew: גִּיזוֹ) is a community settlement in central Israel, northwest of Beit Shemesh, under the jurisdiction of the Mateh Yehuda Regional Council. In 2024 it had a population of 214. History The village was established in 1960 by the Jewish Agency as a place of residence for teachers of the Gizo Regional Council school, and was named after the nearby biblical city of Gizo (1 Chronicles 11:34). It is on the former lands of the depopulated Palestinian village of Bayt Jiz, whose name also possibly referred to Gizo. References
Gizo (Izrael)

Gizo (hebr.: גיזו) – wieś położona w samorządzie regionu Matte Jehuda, w Dystrykcie Jerozolimy, w Izraelu. Leży w górach Judei. Historia Pierwotnie w tym miejscu znajdowały się pola uprawne należące do arabskiej wioski Bajt Dżiz. Podczas wojny o niepodległość, w dniu 27 lub 30 maja 1948 jeden z batalionów 7 Brygady Pancernej zdobył wioskę. Jej mieszkańcy wcześniej opuścili swoje domy. W kilka dni później rozpoczęto budowę Drogi Birmańskiej, która przebiegała przy ruinach wsi. Współczesna wieś Gizo została założona w 1960. Przypisy Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne Gizo Google Maps Mapa Gizo
Gizo (Israel)

Gizo (hebreiska: גיזו) är en ort i Israel. Den ligger i distriktet Jerusalem, i den centrala delen av landet. Gizo ligger 201 meter över havet och antalet invånare är 189. Terrängen runt Gizo är platt åt nordväst, men åt sydost är den kuperad.Runt Gizo är det mycket tätbefolkat, med 1 411 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Reẖovot, 15,5 km nordväst om Gizo. Trakten runt Gizo består till största delen av jordbruksmark. Kommentarer Källor
Nir Cvi

Nir Cvi (hebrejsky נִיר צְבִי, doslova „Cviho louka“, v oficiálním přepisu do angličtiny Nir Zevi, přepisováno též Nir Tzvi) je vesnice typu mošav v Izraeli, v Centrálním distriktu, v Oblastní radě Emek Lod. Geografie Leží v nadmořské výšce 60 metrů v hustě osídlené a zemědělsky intenzivně využívané pobřežní nížině. Obec se nachází 13 kilometrů od břehu Středozemního moře, cca 15 kilometrů jihovýchodně od centra Tel Avivu, cca 40 kilometrů severozápadně od historického jádra Jeruzalému a 3 kilometry západně od města Lod. Leží v silně urbanizovaném území, na jihovýchodním okraji aglomerace Tel Avivu. 6 kilometrů severním směrem od mošavu se rozkládá Ben Gurionovo mezinárodní letiště. Nir Cvi obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je etnicky převážně židovské. Pouze ve městech Lod a Ramla ležících jihovýchodně odtud je cca dvacetiprocentní menšina Arabů. Nir Cvi je na dopravní síť napojen pomocí dálnice číslo 44. Dějiny Nir Cvi byl založen v roce 1954. Jeho zakladateli byla skupina Židů z Argentiny. Původně se vesnice nazývala Kfar Argentina (כפר ארגנטינה), pak pojmenován podle židovského filantropa Maurice (Cviho) de Hirsche, který pomáhal židovskému osidlování v Argentině. Usazení argentinských Židů v této lokalitě koordinoval Židovský národní fond. V červnu 1953 dokončila stavební firma Rassco budování prvních deseti usedlostí. 17. listopadu 1953 se sem přistěhovalo prvních deset rodin. Později se tu usadila i skupina Židů z Uruguaye. Správní území obce dosahuje 2778 dunamů (2,778 kilometrů čtverečních). Funguje tu společenské centrum, dvě mateřské školy, základní škola, synagoga, hřbitov, sportovní areály, plavecký bazén a obchod. Kromě zemědělství je místní ekonomika založena i na průmyslu situovaného do zdejší průmyslové zóny. Demografie Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Nir Cvi Židé – cca 1200 osob (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství, cca 1300 osob). Jde o menší obec vesnického typu s dlouhodobě rostoucí populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 1252 lidí. Během roku 2014 populace stoupla o 1,9 %. Odkazy Reference Související články mošav Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Nir Cvi na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální stránky obce
Nir Tzvi

Nir Tzvi (Hebrew: ניר צבי, lit. 'Zvi's meadow') is a moshav in the Central District of Israel. Located near Lod, it falls under the jurisdiction of Sdot Dan Regional Council. In 2024 it had a population of 1,116. History The village was founded in 1954 by immigrants from Argentina and was initially called Kfar Argentina (Argentina Village). The village land was owned by the Jewish National Fund, which financed 35 homes being built. The village was later renamed after Maurice "Zvi" de Hirsch who had helped the Jews of Argentina. Education The moshav hosts the primary school that serves as the educational institute for all the children from first to eighth grade in the Sdot Dan Regional Council. See also Argentine Jews in Israel References External links Village website (in Hebrew)
Nir Cewi

Nir Cewi (hebr. ניר צבי) – moszaw położony w Samorządzie Regionu Emek Lod, w Dystrykcie Centralnym, w Izraelu. Położenie Leży przy miastach Lod i Ramla. Historia Pierwotnie była tutaj arabska wioska Sarafand al-Amar, której mieszkańcy uciekli podczas I wojny izraelsko-arabskiej w 1948. Moszaw został założony w 1954 przez żydowskich imigrantów z Argentyny. Początkowo nazywał się Kefar Argentina, jednak później zmieniono jego nazwę na cześć Maurice „Cewiego” de Hirscha, który pomagał imigrantom z Argentyny Edukacja W moszawie znajduje się chasydzka uczelnia religijna Chabad Jagel. Gospodarka Gospodarka moszawu opiera się na intensywnym rolnictwie i sadownictwie. Przy moszawie znajduje się strefa przemysłowa, w której działają liczne spółki i przedsiębiorstwa przemysłowe. Między innymi znajduje się tutaj główna siedziba spółki Delek Automotive Systems Ltd., która jest głównym importerem i dystrybutorem samochodów Mazda i Ford w Izraelu. Komunikacja Z centrum moszawu wychodzi droga nr 4313, którą można dojechać do miast Riszon le-Cijjon i Be’er Ja’akow. Droga nr 4313 tuż przy granicy moszawu krzyżuje się z drogą ekspresową nr 44 (Holon-Eszta’ol), którą jadąc na południe dojeżdża się do miasta Ramla, a w kierunku północno-zachodnim dojeżdża się do miasteczka Bet Dagan i moszawu Miszmar ha-Sziwa. Przypisy Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne moszawu Nir Cewi Google Maps Mapa moszawu Nir Cewi Amudanan
Machseja

Machseja (hebrejsky מַחְסֵיָה, v oficiálním přepisu do angličtiny Mahseya) je vesnice typu mošav v Izraeli, v Jeruzalémském distriktu, v Oblastní radě Mate Jehuda. Geografie Leží v nadmořské výšce 255 metrů na pomezí zemědělsky využívané pahorkatiny Šefela a západního okraje zalesněných svahů Judských hor. Na severní straně míjí obec vodní tok Sorek, do kterého tu z jihu ústí vádí Nachal Zanoach. Do Nachal Zanoach zároveň v obci ústí od východu další dvě boční vádí, Nachal Ja'ala, jež míjí obec ze severu, a Nachal Machseja, tekoucí podél jižního okraje vesnice. Východně od mošavu se již zvedají první svahy Judských hor, poznamenané ovšem povrchovou těžbou kamene. Dál k východu stojí vrch Šluchat Hartuv. Obec se nachází 35 kilometrů od břehu Středozemního moře, cca 42 kilometrů jihovýchodně od centra Tel Avivu, cca 22 kilometrů západně od historického jádra Jeruzalému a 1 kilometr východně od Bejt Šemeš. Machseji obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je etnicky převážně židovské. Machseja je na dopravní síť napojena pomocí lokální silnice číslo 3866, která na západním okraji vesnice ústí do lokální silnice číslo 3855. Severně od mošavu rovněž podél potoka Sorek probíhá těleso železniční trati z Tel Avivu do Jeruzaléma. Zastávka je ale jen v sousedním městě Bejt Šemeš. Dějiny Machseja byla založena v roce 1950. Novověké židovské osidlování tohoto regionu začalo po válce za nezávislost tedy po roce 1948, kdy Jeruzalémský koridor ovládla izraelská armáda a kdy došlo k vysídlení většiny zdejší arabské populace. Na jižním okraji nynějšího mošavu stávala do roku 1948 velká arabská vesnice Dejr Aban. Římané ji nazývali Abenezer. Od středověku zde bylo arabské osídlení. Ve vesnici Dejr Aban stála mešita al-Umari. Pitnou vodu přivádělo potrubí z pramene Ajn Mardžalajn vzdáleného pět kilometrů. Roku 1931 žilo v Dejr Aban 1534 lidí v 321 domech. Izraelci byl Dejr Aban dobyt v říjnu 1948. Zástavba pak byla zbořena, s výjimkou jednoho domu. Ke zřízení současného mošavu došlo 4. května 1950. Zakladateli byla skupina Židů z Jemenu a Maroka. Ti se tu ale neudrželi a byli nahrazeni židovskými imigranty z Indie (z okolí města Kočin). Jméno vesnice odkazuje na biblickou postavu Machsejáše zmmiňovaného v Knize Jeremjáš 32,12 Demografie Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Machseje Židé (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství). Jde o menší obec vesnického typu s dlouhodobě mírně rostoucí populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 423 lidí. Během roku 2014 populace stoupla o 3,9 %. Odkazy Reference Související články mošav Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Machseja na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální stránky Oblastní rady Mate Jehuda
Mahseya

Mahseya (Hebrew: מַחְסֵיָה) is a moshav in central Israel. Located about two kilometers east of Beit Shemesh, it falls under the jurisdiction of Mateh Yehuda Regional Council in the Jerusalem District. In 2024 it had a population of 485. History The village was established in 1950 by Jewish immigrants and refugees from Morocco and from Yemen and Aden, on the land of depopulated Palestinian Arab village of Dayr Aban. Although it too was later abandoned, it was re-settled by Cochin Jews. Its name is taken from Jeremiah32:12: And I delivered the deed of the purchase unto Baruch the son of Neriah, the son of Mahseiah, in the presence of Hanamel mine uncle['s son], and in the presence of the witnesses that subscribed the deed of the purchase, before all the Jews that sat in the court of the guard. During the 1948 Arab–Israeli War, to the south of the current site of the moshav, there was a military outpost for the Egyptian army (within Dayr Aban), known as the 'Joint' Command Post, and which place was taken in armed conflict during Operation Ha-Har. Archaeology In 2004 archaeologists uncovered a large stone building, 40 × 80 m, with floors composed of chalk, stone and mosaic. An olive press was built to the west. Pottery vessels and coins date the building to the sixth–eighth centuries CE. From the size and nature of construction, it is believed to have been a monastery. References
Machseja

Machseja (hebr. מחסיה; oficjalna pisownia ang. Mahseya) – moszaw położony w Samorządzie Regionu Matte Jehuda, w Dystrykcie Jerozolimy, w Izraelu. Położenie Leży w górach Judei. Historia Moszaw został założony w 1950 przez imigrantów z Jemenu, Maroka i Indii. Gospodarka Gospodarka moszawu opiera się na rolnictwie i sadownictwie. Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne moszawu Machseja Google Maps Mapa moszawu Machseja
Nachala (mošav)

Nachala (hebrejsky נַחֲלָה‎‎, v oficiálním přepisu do angličtiny Nahala) je vesnice typu mošav v Izraeli, v Jižním distriktu, v oblastní radě Jo'av. Geografie Leží v nadmořské výšce 125 metrů v pobřežní nížině, v regionu Šefela. Obec se nachází 20 kilometrů od břehu Středozemního moře, cca 46 kilometrů jižně od centra Tel Avivu, cca 44 kilometrů jihozápadně od historického jádra Jeruzalému a 6 kilometrů severovýchodně od města Kirjat Gat. Nachalu obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je etnicky převážně židovské. Nachala je na dopravní síť napojena pomocí lokální silnice číslo 3553, jež západně od vesnice ústí do dálnice číslo 40. Západně od vesnice probíhá též železniční trať z Tel Avivu do Beerševy, která zde ale nemá stanici. Podél východního okraje mošavu vede dálnice číslo 6 (Transizraelská dálnice). Dějiny Nachala byla založena v roce 1953. Novověké židovské osidlování tohoto regionu začalo po válce za nezávislost tedy po roce 1948, kdy oblast ovládla izraelská armáda. Tehdy také zanikla arabská vesnice Summil, jež stávala v prostoru nynější židovské vesnice. Vesnice byla zřízena v rámci osidlovacího programu Chevel Lachiš. Zakladatelem mošavu byli Židé z Jemenu, kteří do Izraele přišli v rámci Operace Létající koberec a zde se usadili 26. června 1953. Kvůli těžké ekonomické situaci mnoho prvotních osadníků vesnici opustilo. Částečně je pak doplnili stoupenci hnutí me-ha-Ir le-kfar (מהעיר לכפר‎) – „Z města do vesnice“. Vesnice plánuje stavební expanzi (73 parcel pro rodinné domy). Většina obyvatel za prací dojíždí mimo obec. V obci funguje společenské centrum, obchod a sportovní areály. Název vesnice odkazuje na biblický citát z Knihy Deuteronomium 12,9: „Dosud jste totiž nevešli do místa odpočinutí a neujali se dědictví, které ti dává Hospodin, tvůj Bůh“ Demografie Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Nachale Židé (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství). Jde o menší obec vesnického typu s dlouhodobě rostoucí populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 544 lidí. Během roku 2014 populace stoupla o 6,3 %. Odkazy Reference Související články mošav Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Nachala na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální stránky oblastní rady Jo'av Archivováno 4. 9. 2010 na Wayback Machine.
Nahala, Israel

Nahala (Hebrew: נַחֲלָה, lit. Estate) is a moshav in south-central Israel. Located a few kilometers north of Kiryat Gat and south of Kiryat Malakhi., it falls under the jurisdiction of Yoav Regional Council. In 2024, it had a population of 733. History The community was founded in 1953 by Yemeni Jewish refugees on land that had belonged to the depopulated Palestinian village of Summil. The founders had originally established moshav Agur in 1950. Along with the neighboring Menuha, it was named for the Menuha VeNahala (Hebrew: מנוחה ונחלה) organization that founded Rehovot. See also Nahala References