NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Mhalia

Mhalia ou Miilya est une petite municipalité arabe chrétienne du nord de la Galilée occidentale. Elle est connue pour le Castellum Regis, château fort croisé, qui domine la localité. Sa population était de 2 827 habitants en 2007 et son territoire s'étend sur 1 365 dunams. Historique Les fouilles archéologiques ont apporté la preuve que l'endroit est habité depuis la fin de l'âge du bronze et l'âge du fer. Des vestiges et objets des époques hellénistique, romaine, byzantine, croisées, mamelouk et ottomane donnent des indications sur le mode de vie des habitants. Un village prend corps à l'époque du royaume de Jérusalem, lorsqu'est construit au début du XIIe siècle, le Château du Roi (Castellum Regis). Il tombe en décadence, à l'époque de l'invasion des Mamelouks. En 1596, les registres d'imposition de l'époque ottomane recensent au village une population de quinze foyers musulmans et deux foyers chrétiens. En 1881, les sources écrites décrivent un village de maison de pierre bien bâties avec une population de 450 habitants, tous chrétiens, et entouré de champs d'oliviers et de terres arables. Le recensement de 1931 de la Palestine mandataire comptabilise au village 553 chrétiens, 25 musulmans et un Druze. Après la Seconde Guerre mondiale Mhalia comptait 800 chrétiens pour une centaine de musulmans. Le village a été incorporé au nouvel État d'Israël en mai 1948 et a été élevé au statut de municipalité en 1957. Notes Liens externes Portail d’Israël
Миилия

Миилия (ивр. מעיליא‎, араб. معليا‎) — местный совет в Северном округе Израиля. История По данным археологических раскопок первые поселения человека на данном месте существовали как минимум с позднего бронзового или железного веков. Миилия впервые упоминается в письменных источниках в 1160 году. В 1220 году дочь графа Жослена III продала Миилию Тевтонскому ордену за 7000 марок серебром. В 1220—1243 годах рыцари ордена выкупили часть собственности вокруг замка у частных владельцев. В документе 1257 года упоминаются дом и другая собственность в Миилии, которые принадлежали епископу Акко. В 1268/71 годах была завоёвана Бейбарсом I. В источниках 1881 года Миилия описывается как крупная деревня, окружённая оливковыми рощами и обрабатываемыми землями, в которой проживали 450 христиан. По данным переписи 1922 года, проводимой властями британского мандата в Палестине, население поселения составляло 442 человека, из них 428 христиан и 13 мусульман. По данным переписи 1931 года население насчитывало уже 579 человек: 553 христианина, 25 мусульман и 1 друз. К 1945 году население увеличилось до 790 христиан и 110 мусульман. Деревня была взята израильскими силами обороны в ходе операции «Хирам» в конце октября 1948 года. Миилия получила статус местного совета в 1957 году. География Расположен непосредственно к северо-западу от города Маалот-Таршиха, на высоте 512 м над уровнем моря. Площадь совета составляет 1,365 км². Население По данным Центрального статистического бюро Израиля, население на начало 2020 года составляло 3 244 человека. По данным на 2005 год 99,9 % населения составляли арабы-христиане (мелькиты) и 0,1 % — арабы-мусульмане. Динамика численности населения по годам: Транспорт Через Миилию проходит Шоссе 89. Примечания
Mi‘ilyā

Mi‘ilyā (hebreiska: מעליא, Mi’ilyā) är en del av en befolkad plats i Israel. Den ligger i distriktet Norra distriktet, i den norra delen av landet. Mi‘ilyā ligger 525 meter över havet och antalet invånare är 2 700. Terrängen runt Mi‘ilyā är kuperad, och sluttar brant västerut.Runt Mi‘ilyā är det ganska tätbefolkat, med 90 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Maalot Tarshīhā, 1,6 km sydost om Mi‘ilyā. Trakten runt Mi‘ilyā består till största delen av jordbruksmark. Kommentarer Källor
Har Nof

Har Nof (hebrejsky: הר נוף, doslova Vyhlídková hora) je městská čtvrť v západní části Jeruzaléma v Izraeli. Geografie Leží v nadmořské výšce okolo 750 metrů, cca 5,5 kilometrů západně od Starého Města. Nachází se na západním okraji vyvýšeného hřbetu, který dál k západu spadá do hlubokého údolí potoka Sorek. Na severu je od hory Har ha-Menuchot s centrálním jeruzalémským hřbitovem oddělen hlubokým zalesněným údolím, stejně jako na jižní straně, kde se zařezává údolí vádí Nachal Revida, na jehož protější straně se zvedá Herzlova hora a za ní areál Jad Vašem připomínající holokaust. Na východ odtud leží na zdejší sídelní terase městská čtvrť Giv'at Ša'ul, mezi níž a Har Nof se rozkládá areál Psychiatrické léčebny Kfar Ša'ul. V údolí Soreku západně od Har Nof se rozkládá administrativně samostatná vesnice Bejt Zajit a městská část Jeruzaléma Moca. Dál k západu již začíná zalesněná otevřená krajina Jeruzalémského koridoru. Populace čtvrti je židovská. Dějiny Vyrostla v letech 1979–1984 a první obyvatelé se sem nastěhovali v roce 1985. Vzhledem k strmému terénu, na kterém čtvrť vznikla je zástavba řešena terasovitě, zatímco obslužné komunikace probíhají po vrstevnicích. Převládají vícepodlažní bytové domy, částečně jsou zde zastoupeny i privátní vily. Název je odvozen od výhledů na okolní krajinu, které se odtud nabízejí. Žije tu 20 000 obyvatel a čtvrť má jednu z nejvyšších porodností ve městě. Více než 60 % populace jsou ultraortodoxní Židé, zbytek náboženští sionisté. Hustota osídlení je vysoká. Působí tu četné synagogy včetně známé Boston Šul a Rav Ovadja Josef Šul. Dále tu působí některé vzdělávací ústavy jako Neve Jerušalajim. Vysoký podíl obyvatel tvoří židovští přistěhovalci z anglicky mluvících zemí. Reference Související články Herzlova hora Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Har Nof na Wikimedia Commons
Har Nof

Har Nof (en hebreo: הר נוף‎, lit. 'Monte escénico') es un barrio ubicado en Jerusalén, la capital de Israel. Está situado en la pendiente de una colina el límite occidental de Jerusalén. Har Nof tiene una población de alrededor de 20 000 habitantes, principalmente judíos ortodoxos. Historia En la época del Talmud de Babilonia, Har Nof era un asentamiento agrícola que abastecía a Jerusalén. Los restos de antiguas prensas de vino, granjas y terrazas construidas hace 1.500 años han sido desenterrados en las afueras de Har Nof. Las primeras casas en el moderno Har Nof se construyeron a principios de la década de 1980. En 1984, el Rebe de Bostoner, el Gran Rabino Levi Itzjak Horowitz, decidió establecer un centro en Har Nof en Jerusalén, que fue fundamental para la construcción de la comunidad ortodoxa del vecindario.​ Geografía Har Nof es un barrio construido con terrazas ubicadas en las laderas de una montaña que se encuentra a 813 metros (2.667 pies) sobre el nivel del mar. Debido a la topografía del terreno, algunas calles están conectadas por largos tramos de escaleras. Al pie de Har Nof se encuentra el Bosque de Jerusalén que cuenta con una superficie de 1.200 dunams, plantado en la década de 1950 como un pulmón verde alrededor de la ciudad. Demografía La mayoría de los residentes de Har Nof son judíos ortodoxos, tanto ultraortodoxos como sionistas religiosos. Muchos residentes son olim jadashim. El vecindario tiene una gran comunidad de nuevos inmigrantes de habla inglesa y cuenta con notables comunidades de habla francesa y española. También hay comunidades de judíos jasídicos de Guer y jasidim de Vizhnitz, así como muchos judíos sefardíes y mizrajim. El ex-rabino en jefe sefardí y líder del partido político Shas, el Rabino Ovadia Yosef, vivía en el barrio de Har Nof. Transporte El barrio está conectado con el centro de la ciudad por las calles Kanfei Nesharim y Beit Hadfus, y cuenta con varias líneas de autobuses que ofrecen transporte público. Economía Har Nof recientemente ha tenido un aumento en el número de empresas financieras que abren sus oficinas en el área. Har Nof ha sido descrito como un centro financiero ubicado en la ciudad de Jerusalén. Activismo comunal Los residentes de Har Nof fundaron una asociación de protección ambiental sin ánimo de lucro para frustrar la construcción de unos rascacielos de lujo que bloquearían la vista del Bosque de Jerusalén. La atención médica de emergencia en Har Nof es proporcionada por un grupo de voluntarios llamado Hachovesh. Referencias
Hospital Laniado

L'Hospital Laniado (en hebreu: בית חולים לניאדו) és un centre mèdic israelià que es troba a Netanya, en la regió de Xaron. El centre va ser fundat en 1975 per un rabí supervivent de la Xoà, Yekusiel Yehudah Halberstam, qui va perdre a la seva esposa i als seus onze fills durant la Segona Guerra Mundial. L'hospital és gestionat per la dinastia jasídica Sanz. Història El rabí Halberstam va iniciar el seu projecte en els anys 60, poc després d'emigrar a Israel. L'hospital va ser inaugurat en 1975. Actualment, és un dels centres més apreciats d'Israel per la qualitat dels seus serveis. Els seus principals departaments són: cirurgia, obstetrícia, cardiologia, diabetis i fecundació artificial. L'hospital disposa d'un laboratori de recerca. Referències Enllaços externs www.laniado.org.il/ (hebreu)
Nemocnice Lani'ado

Nemocnice Lani'ado (hebrejsky: בית חולים לניאדו, Bejt cholim Lani'ado, oficiálně מרכז רפואי צאנז – בית חולים לניאדו, Merkaz refu'i Sanz - Bejt cholim Lani'ado, doslova Zdravotní centrum Sanz - nemocnice Lani'ado, anglicky: Sanz Medical Center-Laniado Hospital) je nemocnice v severní části města Netanja v Izraeli. Geografie Leží v nadmořské výšce cca 20 metrů v severní části Netanje ve čtvrti Kirjat Sanz, na pobřeží Středozemního moře. Popis Vznikla v roce 1976. Pojmenována je podle dvou židovských bratrů Alphonse a Ja'akova Avrahama Lani'adových, kteří pocházeli ze Sýrie, pak se jejich domovem stalo Švýcarsko, kde působili v bankovnictví. Ve své závěti stanovili, že jejich majetek má být použít na založení nemocnice v Izraeli. Zbylé potřebné peníze sehnal rabín Jekuti'el Jehuda Halberstam, který byl členem chasidské dynastie z města z města Nowy Sącz (Sanz) v Haliči (dnes Polsko). Jde o neziskové soukromé zařízení. Jeho zájmová oblast zahrnuje 250 000 obyvatel okolního regionu. Nemocnice má cca 400 lůžek. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Nemocnice Lani'ado na Wikimedia Commons (hebrejsky) (anglicky) Oficiální stránky Související články Netanja
Hospital Laniado

El Hospital Laniado es un centro médico israelí situado en Netanya, en la región de los Llanos de Sharon. Fue fundado en 1975 por un rabino superviviente de la Shoá, Yekusiel Yehudah Halberstam, quien perdió a su esposa y a sus once hijos durante la Segunda Guerra Mundial. El hospital es gestionado por la dinastía jasídica Sanz.​ Historia El rabino Halberstam inició su proyecto en los años 60, poco después de emigrar a Israel. El hospital fue inaugurado en 1975. Actualmente, es uno de los centros más apreciados de Israel por la calidad de sus cuidados y servicios. Sus principales departamentos son: cirugía, obstetricia, cardiología, diabetes y fecundación artificial. El hospital dispone de un laboratorio de investigación. Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Hospital Laniado. www.laniado.org.il/ (en hebreo) El Fondo para el Desarrollo del Lenaido Hospital
Hôpital Laniado

L'hôpital Laniado est un hôpital israélien situé à Netanya, qui dessert la région de la plaine du Sharon. Il a été fondé en 1975 par un rabbin survivant de la Shoah, Yekusiel Yehudah Halberstam, dont la femme et les onze enfants ont péri durant la Seconde Guerre mondiale. L'hôpital est géré par la dynastie hassidique de Tsanz. Histoire Le rabbin Halberstam initia son projet dans les années 1960, peu après son installation en Israël. L'hôpital fut ouvert en 1975. Aujourd'hui, il est l'un des mieux appréciés d'Israël pour la qualité des soins et des services.[réf. nécessaire] Ses principaux départements sont: chirurgie obstétrique, cardiologie, diabète, stérilité. L'hôpital est également doté de son propre laboratoire de recherche. Liens site web officiel site web pour le Royaume-Uni site web pour les États-Unis Fonds de développement de l'hôpital de Laniado Hospital Portail d’Israël
Ma'ale Efraim

Ma'ale Efrayim (en hebreu: מעלה אפרים) és un assentament israelià localitzat en l'Àrea de Judea i Samaria, a Cisjordània. Fundat en 1978, va ser declarat consell local en 1981. Segons l'Oficina Central d'Estadístiques d'Israel, en desembre de 2010 comptava amb una població total de 1.250 habitants. Referències Enllaços externs Website del Consell local (hebreu)
Ma'ale Efrajim

Ma'ale Efrajim (hebrejsky מַעֲלֵה אֶפְרַיִם, doslova „Efraimův svah“, v oficiálním přepisu do angličtiny Ma'ale Efrayim) je izraelská osada a místní rada (malé město) na Západním břehu Jordánu v distriktu Judea a Samaří. Geografie Nachází se cca 35 kilometrů severovýchodně od historického jádra Jeruzalému a cca 20 kilometrů jihovýchodně od města Nábulus na východních svazích hornatiny Samařska na okraji příkopové propadliny Jordánského údolí, v nadmořské výšce 200 metrů. Dopravní spojení v severojižním směru zajišťují silnice číslo 508 a 458 (součásti takzvané Alonovy silnice) a dále místní spojovací komunikace číslo 505, která vede přímo k obci Ma'ale Efrajim. Dějiny Ma'ale Efrajim byl založen roku 1970. Podle jiného zdroje vznikl až roku 1978. Status místní rady získal 11. března 1981. Osada byla koncipována jako jediné izraelské sídlo městského typu v oblasti údolí řeky Jordán. Její vznik byl inspirován Alonovým plánem, který po šestidenní válce doporučoval trvale anektovat údolí Jordánu. V rámci izraelského osidlování údolí mělo dojít k vybudování dvou pásů osad, z nichž jeden by těsně sledoval hranici s Jordánskem a druhý svahy hornatiny Samařska. Ma'ale Efrajim je součástí druhého z těchto pásů. Ma'ale Efrajim stejně jako celá oblast údolí Jordánu nebyla zahrnuta počátkem 21. století do izraelské bezpečnostní bariéry, ale Izrael trvale deklaruje, že má zájem si podržet alespoň částečnou kontrolu nad údolím i po případné mírové smlouvě s Palestinci. Demografie Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel Židé – cca 1 000 osob (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství, cca 1 100 osob). Obyvatelstvo Ma'ale Efrajim je složeno ze sekulárních i nábožensky založených Izraelců, přičemž podíl náboženské populace vzrůstá. Jde o menší obec spíše vesnického typu, ovšem se statutem města a dlouhodobě stagnující či spíše klesající populací. Urbanisticky a demograficky obec nikdy městského charakteru nenabyla. K 31. prosinci 2014 zde žilo 1145 lidí. Během roku 2014 registrovaná populace stoupla o 4,3 %. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Ma'ale Efrajim na Wikimedia Commons Oficiální internetové stránky
Maʿale Efrajim

Ma'ale Efrayim (hebräisch מַעֲלֵה אֶפְרַיִם, deu. Aufstieg des Ephraim) ist eine säkulare Israelische Siedlung; säkular heißt in diesem Zusammenhang, dass die jüdischen religiösen Traditionen nicht mehr streng gesehen werden, gleichwohl werden die traditionellen jüdischen Feste begangen. Sie befindet sich an den südlichen Hängen von Samarien im Tal des Jordan im Westjordanland. Die Siedlung wurde 1978 gegründet und nach dem biblischen Stamm der Ephraim benannt. Der Stadtstatus wurde 1989 geändert, seitdem ist es ein Lokalverband. Die Internationale Gemeinschaft ist der Auffassung, dass die israelischen Siedlungen im Westjordanland gemäß Völkerrecht illegal errichtet wurden, was die israelische Regierung bestreitet. Weblinks Offizielle Website Einzelnachweise
Ma'ale Efrayim

Ma'ale Efrayim (Hebrew: מַעֲלֵה אֶפְרַיִם, lit. Ascent of Ephraim) is an Israeli settlement in the West Bank, organized as a secular settlement and a local council, located along the eastern slopes of the Samarian mountains in the Jordan Valley. It was founded in 1978 and named after the Biblical tribe of Ephraim. The settlement's municipal status was upgraded to local council in 1981. In 2024, it had a population of 1,747. The international community considers Israeli settlements in the West Bank illegal under international law, but the Israeli government disputes this. History According to ARIJ, in 1970 Israel illegally confiscated 1,464 dunams of land from the Palestinian land in order to construct Ma'ale Efrayim. References External links Official website
Ma'ale Efraim

Ma'ale Efrayim (en hebreo: מַעֲלֵה אֶפְרַיִם ) es un asentamiento israelí, ubicado a lo largo de las laderas orientales de las montañas de Samaria en el valle del Jordán, en Cisjordania (Palestina).​ Se encuentra en la gobernación de Jericó, según el sistema administrativo palestino, o en el Área de Judea y Samaria según el sistema israelí. Fundado en el año 1978, fue declarado Concejo local en 1981. Según la Oficina Central de Estadísticas de Israel, en diciembre de 2010 contaba con una población total de 1250 habitantes.​ La comunidad internacional considera que los asentamientos israelíes en Cisjordania son ilegales según la Cuarta Convención de Ginebra, de la que Israel es miembro y cuyo artículo 49 especifica que «la Potencia ocupante no podrá efectuar la evacuación o el traslado de una parte de la propia población civil al territorio por ella ocupado». El gobierno israelí no está de acuerdo con esta posición.​​ Véase también Cisjordania Territorios ocupados por Israel Referencias Enlaces externos Website del Concejo local (en hebreo)
Ma’ale Efrajim

Ma’ale Efrajim (hebr. מעלה אפרים) – samorząd lokalny położony w Dystrykcie Judei i Samarii, we wschodniej części Samarii w Izraelu. Miejscowość jest położona pomiędzy terytoriami Autonomii Palestyńskiej. Historia Osada została założona w 1978. W 1981 osada otrzymała status samorządu lokalnego. Demografia Zgodnie z danymi Izraelskiego Centrum Danych Statystycznych w 2006 roku w osadzie żyło 1,4 tys. mieszkańców. Populacja osady pod względem wieku (dane z 2006): Źródło danych: Central Bureau of Statistics. Przypisy Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne Ma’ale Efrajim Google Maps Mapa Ma’ale Efrajim
Маале-Эфраим

Маале-Эфраим (ивр. מעלה אפרים‎) — израильское поселение и местный совет на Западном берегу реки Иордан, в Самарии. Маале-Эфраим был основан в 1978 году. В настоящее время главой является Шломо Лалош. Примерная площадь Маале-Эфраим составляет 5600 дунамов. Население По данным Центрального статистического бюро Израиля, население на начало 2020 года составляло 1 260 человек. История Поселение «Маале-Эфраим» было основано в 1978 году и названо в честь библейского Колена Эфраимово. Статус поселения был повышен до местного совета в 1981 году. Южнее поселения находится природный заповедник - пещера «Маале-Эфраим», известная своими редкими видами улиток. Пещера была обнаружена в начале 90-х годов, во время строительства Транс-Самарийского шоссе. Сегодня, в связи с попыткой сохранить уникальную природную среду, в пещеру закрыт доступ для туристов и посещение возможно только со специальным разрешением Управления природы и парков Израиля. Примечания
Megadim

Megadim (hebrejsky מְגָדִים, v oficiálním přepisu do angličtiny Megadim) je vesnice typu mošav v Izraeli, v Haifském distriktu, v Oblastní radě Chof ha-Karmel. Geografie Leží v nadmořské výšce 15 metrů v hustě osídlené a zemědělsky intenzivně využívané pobřežní nížině, nedaleko úpatí zalesněných svahů pohoří Karmel, ze kterého tu vyúsťuje soutěska a vádí Nachal Mitla (s přítokem Nachal Sfunim) s turisticky a archeologicky významnou jeskyní. Nachal Mitla pak vede podél severního okraje obce, kde ústí do vádí Nachal Megadim, které k vesnici rovněž přichází z Karmelu a obchází ji z jihu a západu. Na mořském břehu tu stojí pahorek Tel Kara'a. Jižně od něj se nalézá podobný pahorek Tel Sachar. Obec se nachází 1 kilometr od břehu Středozemního moře, cca 74 kilometrů severoseverovýchodně od centra Tel Avivu, cca 10 kilometrů jihojihozápadně od centra Haify a 4 kilometry jihojihozápadně od města Tirat Karmel. Megadim obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je převážně židovské. Megadim je na dopravní síť napojen pomocí dálnice číslo 4. Západně od vesnice rovněž prochází železniční trať z Tel Avivu do Haify, ale není zde zastávka (nejbližší je v Atlit). Dějiny Megadim byl založen v roce 1949. Zakladateli osady byli židovští přistěhovalci ze severní Afriky. Jméno je inspirováno biblickým citátem z Písně písní 4,13 – „Vydáváš vůni jako sad s jablky granátovými, s výtečným ovocem, hennou i nardem“ V poslední době prošla vesnice stavební expanzí, při které vznikla na jejím severním okraji nová obytná čtvrť určená pro rezidenční bydlení, bez vazby na zemědělskou výrobu. Tato nová čtvrť byla založena roku 1995. Místní ekonomika je založena na zemědělství a rozvíjí se turistický ruch. Demografie Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Megadim Židé (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství). Jde o menší sídlo vesnického typu s dlouhodobě rychle rostoucí populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 1279 lidí. Během roku 2014 populace stoupla o 2,7 %. Odkazy Reference Související články mošav Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Megadim na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální stránky obce
Megadim

Megadim (Hebrew: מְגָדִים, lit. Precious) is a moshav in northern Israel. Located on the Mediterranean coast near Atlit and Highway 4, about 12 kilometres south of Haifa, it falls under the jurisdiction of Hof HaCarmel Regional Council. In 2024 it had a population of 1,215. History It was founded in 1949 by Jewish immigrants and refugees from Maghreb and Egypt. Its name is a Biblical word, mentioned in Deuteronomy 33:13 : " May the Lord bless this land with the precious dew from heaven above." and in the Song of Songs 4:13; Thy shoots are a park of pomegranates, with precious fruits; henna with spikenard plants. Notable people Elida Gera (1931-2017), film director, dancer, and choreographer Rabbi Shlomo Amar (born 1948), served as Megadim rabbi in 1973 References
Megadim

Megadim (hebr. מגדים) – moszaw położony w Samorządzie Regionu Chof ha-Karmel, w dystrykcie Hajfa, w Izraelu. Położenie Leży w północnej części równiny Szaron na wybrzeżu Morza Śródziemnego na zachód od masywu Góry Karmel, w otoczeniu wioski Atlit, kibucu Ha-Choterim i miasta Tirat Karmel. Historia Pierwotnie znajdowała się tutaj arabska wioska al-Tira. Podczas wojny izraelsko-arabskiej w 1948 roku jej mieszkańcy uciekli w obawie przed pogromami ze strony żydowskiej Hagany. Współczesny mMoszaw został założony w 1949 roku przez żydowskich imigrantów z Ameryki Północnej i Egiptu. Nazwa nawiązuje do tekstu biblijnego z Pieśni nad Pieśniami 4,13: "Szczepki twoje są sadem jabłek granatowych z owocem cennym cyprysu i szpikanardu." Gospodarka Gospodarka moszawu opiera się na intensywnym rolnictwie, uprawach w szklarniach, sadownictwie i turystyce. Tutejsza firma Bialik Dror prowadzi usługi w zakresie sprzętu i oprogramowania komputerowego. Transport Wzdłuż zachodniej granicy moszawu przebiega autostrada nr 2, brak jednak możliwości wjazdu na nią. Z moszawu wychodzi lokalna droga, która prowadzi na wschód do skrzyżowania z drogą ekspresową nr 4. Przypisy Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne moszawu Megadim Google Maps Mapa moszawu Megadim Amudanan