NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Ocem

Ocem (hebrejsky עֹצֶם, doslova „Síla“, v oficiálním přepisu do angličtiny Ozem, přepisováno též Otzem) je vesnice typu mošav v Izraeli, v Jižním distriktu, v Oblastní radě Lachiš. Geografie Leží v nadmořské výšce 94 metrů v pobřežní nížině, v regionu Šefela, nedaleko od vodního toku Lachiš. Obec se nachází 14 kilometrů od břehu Středozemního moře, cca 50 kilometrů jižně od centra Tel Avivu, cca 52 kilometrů jihozápadně od historického jádra Jeruzalému a 6 kilometrů severozápadně od města Kirjat Gat. Ocem obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je etnicky převážně židovské. Ocem je na dopravní síť napojen pomocí lokální silnice číslo 352, jež severozápadně od vesnice ústí do dálnice číslo 35. Dějiny Ocem byl založen v roce 1955. Podle jiného pramene byla osada osídlena až roku 1956. Šlo o součást jednotně koncipované sídelní sítě budované v regionu Chevel Lachiš po vzniku státu Izrael. Zakladateli mošavu byli Židé z Maroka. Šlo o první vesnici zřízenou v tomto regionu. Slavnostní založení osady se konalo 24. května 1955. Původně se vesnice nazývala Lachiš Alef (לכיש א). Nynější jméno odkazuje na intenzitu bojů, které se v této oblasti odehrávaly během války za nezávislost v roce 1948, kdy se zde invazní egyptská armáda snažila o průlom. Vesnice plánuje stavební expanzi a hodlá nabídnout 134 stavebních parcel pro rodinné domy. V obci funguje mateřská škola, základní škola, obchod a sportovní areály. Místní ekonomika je založena na zemědělství. Demografie Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Ocem Židé (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství). Jde o menší obec vesnického typu s dlouhodobě stagnující populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 499 lidí. Během roku 2014 populace klesla o 6,9 %. Odkazy Reference Související články mošav Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Ocem na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální stránky Oblastní rady Lachiš
Otzem

Otzem (Hebrew: עֹצֶם) is a moshav in southern Israel. Located in Hevel Lakhish, it falls under the jurisdiction of Lakhish Regional Council. In 2024 it had a population of 909. History Moshav Otzem was established in 1955 by immigrants from Morocco. The name of the village is derived from the verses: “And you shall say in your heart, ‘My strength and the power of my hand have gotten me this wealth.’ But you shall remember the Lord your God, for it is He who gives you power to get wealth” (Deuteronomy 8:17–18). The moshav was named as a symbol of the intense battles that took place in the area against the Egyptian invader during Israel’s War of Independence. The moshav includes 89 original farms. In addition to agriculture, most residents work outside the village, and many are employed in various professions. The moshav has a synagogue, a kindergarten, and a grocery store, and it hosts many cultural and enrichment activities. The moshav also employs a full-time caretaker responsible for gardening and attending to the needs of the elderly population. Archaeology In 1956, a small church with mosaic floors and Greek inscriptions, dating from the fifth to sixth centuries AD, was excavated here. References
Ozem

Ozem (hebr. עוצם) – moszaw położony w samorządzie regionu Lachisz, w Dystrykcie Południowym, w Izraelu. Leży na pograniczu północno-zachodniej części pustyni Negew i Szefeli, w pobliżu miasta Kirjat Gat. Historia Pierwotnie w miejscu tym znajdowały się ziemie należące do arabskiej wioski Irak Suwajdan. Podczas wojny o niepodległość w dniu 15 maja 1948 brytyjskie władze mandatowe przekazały lokalny fort policji pod kontrolę miejscowej ludności arabskiej. Izraelczycy przeprowadzili osiem nieudanych szturmów na ten fort, który kontrolował strategiczne drogi w północno-zachodniej części pustyni Negew. Fort był ostrzeliwany przez artylerię i bombardowany z powietrza. Upadł dopiero 9 listopada. W trakcie walk wioska została doszczętnie zniszczona. Mieszkańcy uciekli, a pozostałych wypędzono. Współczesny moszaw został założony w 1955 przez imigrantów z Maroka. Gospodarka Gospodarka moszawu opiera się na intensywnym rolnictwie, sadownictwie i uprawach w szklarniach. Komunikacja Przy moszawie przebiega droga ekspresowa nr 35 (Aszkelon–Hebron). Przypisy Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne moszawu Ozem Google Maps Mapa moszawu Ozem
Оцем

Оцем (ивр. עוצם‎) — мошав в Израиле в регионе Хевель-Лахиш, принадлежащий движению «Мошавим» и находящийся на территории регионального совета Лахиш, к западу от Кирьят-Гата. В 2020 году его население составляло 653 человек. История Мошав был основан 22 мая 1955 года выходцами из Бугамеза в Атласских горах Марокко, он было первым из поселений, созданных по большому плану заселения региона Хевель-Лахиш, поэтому его временное название было «Лахиш 1». . Его имя было дано ему согласно стиху «Моя сила и мощь руки моей создали мне это войско» (Втор. 8:17), чтобы указать на интенсивность сражений в Войне за независимость между ЦАХАЛом и египетской армией в этом регионе. В прошлом мошав в основном занимался сельским хозяйством. Большинство членов мошава работают по совместительству, многие из них занимаются свободными профессиями. Первоначальный характер мошава был религиозным. Сегодня религиозные, ультраортодоксальные и светские люди живут бок о бок. Глава преступной организации Шалом Домрани до своего ареста жил в охраняемом комплексе в мошаве. После освобождения в октябре 2021 года Домрани переехал жить в Ашкелон, а его первая жена Офра и дети остались жить в Оцеме. Среди дорожек мошава ранее было спрятано несколько ракет LAW, которые были конфискованы полицией. Домрани обвинили в их хранении, но дело против него закрыли. В 2014 году в поселке был организован филиал ешивы «Архот Тора». Население По данным Центрального статистического бюро Израиля, население на начало 2020 года составляло 653 человека. Примечания
Broš

Broš (hebrejsky בְּרוֹשׁ, v oficiálním přepisu do angličtiny Berosh, přepisováno též Brosh) je vesnice typu mošav v Izraeli, v Jižním distriktu, v Oblastní radě Bnej Šim'on. Geografie Leží v nadmořské výšce 130 metrů v severozápadní části pouště Negev, v místech kde aridní oblast přechází do zemědělsky využívané a uměle zavlažované krajiny, která navazuje na pobřežní nížinu. Krajina tu má mírně zvlněný reliéf, jímž protékají četná vádí. Severně od mošavu je to vádí Nachal Grar. Jižním směrem pak leží vádí Nachal Patiš. Obec se nachází 26 kilometrů od břehu Středozemního moře, cca 79 kilometrů jihojihozápadně od centra Tel Avivu, cca 72 kilometrů jihozápadně od historického jádra Jeruzalému a 21 kilometrů severozápadně od města Beerševa. Broš obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je etnicky převážně židovské. Oblasti se silným zastoupením arabské (respektive beduínské) populace začínají až cca 10 kilometrů východním směrem (například město Rahat). Broš je na dopravní síť napojen pomocí lokální silnice 2544, která ústí do dálnice číslo 25. Dějiny Broš byl založen v roce 1953. Jde o součást jednotně řešeného bloku tří židovských vesnic zvaného Mošavej jachdav, do kterého patří mošavy Broš, Ta'ašur a Tidhar. Všechny tři vznikly počátkem 50. let 20. století, zejména pro usídlení Židů z Maroka. Jejich pojmenování je odvozeno od biblického citátu z Knihy Izajáš 41,19: „V poušti dám vyrůst cedrům, akáciím, myrtě a olivám, na pustině vysadím cypřiš, platan i zimostráz spolu“ Blok dostal jméno podle slova spolu („jachdav“), přičemž i jména jednotlivých vesnic jsou inspirována tímto veršem. V případě mošavu Broš jde o strom překládaný jako cypřiš. Zakladateli osady byli židovští imigranti, především z Maroka. Místní ekonomika je zčásti založena na zemědělství (pěstování brambor, chov drůbeže). Část obyvatel za prací dojíždí mimo obec. V mošavu funguje společenský klub, mateřská škola, knihovna, synagoga, mikve, zdravotní středisko, plavecký bazén a sportovní areály. Další občanská vybavenost je v sousedních dvou vesnicích tohoto sídelního bloku. Mošav plánuje stavební expanzi, která má spočívat ze 72 parcel nabízených pro výstavbu rodinných domů. 10 z nich už bylo zbudováno. Demografie Obyvatelstvo mošavu je smíšené, tedy sekulární i nábožensky orientované. Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Broš Židé (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství). Jde o menší obec vesnického typu s dlouhodobě rostoucí populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 408 lidí. Během roku 2014 populace stoupla o 6,8 %. Odkazy Reference Související články mošav Mošavej jachdav Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Broš na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální stránky Oblastní rady Bnej Šim'on
Brosh (Moshav)

Brosch (hebräisch בְּרוֹשׁ ‚Zypresse‘) ist ein Moschav im Südbezirk von Israel. Er gehört hier zum Unterbezirk Beʾer Scheva, Regionalverwaltung Bnei Schimʿon. Der 1953 vor allem von marokkanischen Einwanderern gegründete Ort hatte im Jahr 2022 eine Einwohnerzahl von 594. Der Name wurde gemäß dem Satz des biblischen Buches Jesaja gewählt: „In der Steppe setze ich Zypressen“. (Jes 41,19 ) Auch die beiden benachbarten Moschavim Tidhar und Teʾaschur wurden 1953 von marokkanischen Einwanderern gegründet, nach Bäumen aus Jes 41,19 benannt, und sie bilden zu dritt eine Siedlungs-Gruppe. Weblinks Einzelnachweise
Brosh, Israel

Brosh (Hebrew: בְּרוֹשׁ, lit. 'Cypress') is a moshav in southern Israel. Located in the north-western Negev between Ofakim and Netivot, it falls under the jurisdiction of Bnei Shimon Regional Council. In 2024 it had a population of 561. Etymology The name Brosh is taken from the Book of Isaiah, specifically Isaiah 41:19: I will plant in the wilderness the cedar, the acacia-tree, and the myrtle, and the oil-tree; I will set in the desert the cypress, the plane-tree, and the larch together; Two other nearby moshavim, Tidhar (plane-tree) and Ta'ashur (larch) take their name from this passage and the three of them are known as the Moshavei Yahdav (lit. the "Together Moshavim"). History The moshav was established in 1953, with Moroccan immigrants making up most of the founders. It houses a service centre serving all three moshavim, including a library, an after-school child care centre, a club for the elderly and a medical clinic. In Moshav there are 60 farm houses and a community extension. Some of the moshav's residents are engaged in agriculture - growing potatoes, turkeys, chickens and marketing eggs, etc. and some work outside the moshav. Notable residents Nirit Bakshi, Miss Israel 2000 References External links Brosh Negev Information Centre
Berosz

Berosz (hebr. ברוש) – moszaw położony w samorządzie regionu Bene Szimon, w Dystrykcie Południowym, w Izraelu. Leży w północnej części pustyni Negew. Historia Moszaw został założony w 1953 przez imigrantów z Maroka. Gospodarka Gospodarka moszawu opiera się na intensywnym rolnictwie. Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne moszawu Berosz Google Maps Mapa moszawu Berosz
Ešel ha-Nasi

Ešel ha-Nasi (hebrejsky אֵשֶׁל הַנָּשִׂיא, doslova „Prezidentův tamaryšek“, v oficiálním přepisu do angličtiny Eshel HaNasi) je vesnice typu společná osada (jišuv kehilati) a vzdělávací komplex v Izraeli, v Jižním distriktu, v Oblastní radě Merchavim. Geografie Leží v nadmořské výšce 195 metrů v severozápadní části pouště Negev; v oblasti která byla od 2. poloviny 20. století intenzivně zúrodňována a zavlažována a ztratila částečně charakter pouštní krajiny. Jde o zemědělsky obdělávaný pás navazující na pobřežní nížinu. Podél jižního okraje obce protéká vádí Nachal Patiš. Obec se nachází 32 kilometrů od břehu Středozemního moře, cca 82 kilometrů jihojihozápadně od centra Tel Avivu, cca 71 kilometrů jihozápadně od historického jádra Jeruzalému a 14 kilometrů severozápadně od města Beerševa. Nachází se nedaleko od severovýchodního okraje města Ofakim. Ešel ha-Nasi obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je etnicky převážně židovské. Zhruba 6 kilometrů východním a severovýchodním směrem ale začínají pouštní oblasti Negevu se silným zastoupením arabské (respektive beduínské) populace, zejména lidnaté město Rahat. Ešel ha-Nasi je na dopravní síť napojen pomocí dálnice číslo 25, ze které tu k východu odbočují lokální silnice 264 a 310. Dějiny Ešel ha-Nasi byl založen v roce 1952. Podle jiného zdroje už roku 1951. Mělo jít o střední zemědělskou školu určenou pro mladou generaci farmářů z okolních vesnic. Mošav je pojmenován podle tamaryšků rostoucích v okolní krajině a po prvním prezidentovi Izraele Chajimu Weizmannovi. V obci studuje cca 1500 žáků. Kromě původního agronomického vzdělávání se zaměření školy posunulo i k odborné biologii. Okolo komplexu zároveň existuje trvale obývaná vesnice. Funguje tu i internát. Demografie Obyvatelstvo obce je sekulárně orientované. Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Ešel ha-Nasi Židé (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství). Jde o menší obec vesnického typu s dlouhodobě kolísající populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 238 lidí. Během roku 2014 populace klesla o 0,8 %. Odkazy Reference Související články Negev Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Ešel ha-Nasi na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální stránky Oblastní rady Merchavim (hebrejsky) Oficiální stránky obce
Eshel HaNasi

Eshel HaNasi (Hebrew: אֵשֶׁל הַנָּשִׂיא, lit. Tamarisk of the President) is a youth village in southern Israel. Located between Beersheba and Ofakim, it falls under the jurisdiction of Merhavim Regional Council. In 2024 it had a population of 151. History A school was established on the site in 1951, and took its name from the tamarisk trees that grow in the region, and from the title of the President of Israel, in honor of Israel's first president, Chaim Weizmann. Taken together, the name means "Tamarisk of the President." The following year an agricultural school and youth village were founded on the site, taking the name of the original school. Today it contains a boarding school and a high school teaching around 1,500 pupils from 7th to 12th grade. References External links Official website (in Hebrew)
Eszel ha-Nasi

Eszel ha-Nasi (hebr. אשל הנשיא; oficjalna pisownia w ang. Eszel ha-Nasi) – wieś położona w Samorządzie Regionu Merchawim, w Dystrykcie Południowym, w Izraelu. Leży na pograniczu północno-zachodniej części pustyni Negew, pomiędzy miastami Beer Szewa i Ofakim. Historia Osadę założono w 1951. Komunikacja Przy wiosce jest skrzyżowanie drogi nr 25 (Nachal Oz-Beer Szewa-Arawa) z drogą nr 31 (Eszel ha-Nasi-Newe Zohar). Linki zewnętrzne Archiwalna strona Zdjęcie satelitarne Eszel ha-Nasi Google Maps Mapa Eszel ha-Nasi
Maʿale Chever

Ma’ale Chever (hebräisch מַעֲלֵה חֶבֶר oder englisch Ma'ale Hever) auch Pne Chever (hebräisch פְּנֵי חֶבֶר) ist eine israelische Siedlung im Westjordanland. Sie liegt in der Nähe des Dorfs Bani Na'im (hebräisch בַּנִי נַעִים oder arabisch بني نعيم) und gehört zur Regionalverwaltung Har Chevron. Die am 31. Januar 1982 völkerrechtlich illegal gegründete Siedlung wurde nach dem nahe gelegenen Nachal Chever benannt. Assaf Ramon, Sohn des israelischen Astronauten Ilan Ramon, kam 2009 beim Absturz seines F-16-Jagdflugzeugs bei Ma’ale Chever ums Leben. Einzelnachweise Weblinks
Ma'ale Hever

Ma'ale Hever (Hebrew: מַעֲלֵה חֶבֶר) or Pnei Hever (Hebrew: פְּנֵי חֶבֶר) is an Israeli settlement in the West Bank. Located in the eastern Hebron Hills to the east of Hebron at an elevation of 810 m (2,660 ft), it is organised as a community settlement and falls under the jurisdiction of Har Hevron Regional Council. It overlooks the wilderness of Ziff and the Dead Sea Valley. In 2024 it had a population of 600. The international community considers Israeli settlements in the West Bank to be illegal under international law. For several decades, the Israeli government has disputed this, claiming the Palestinian territories were not under the legitimate sovereignty of any state prior to their capture by Israel during the Six-Day War in 1967. History The settlement was established as Nahal Yakin on 31 January 1982 as a pioneer Nahal military outpost. It was demilitarized when turned over to eleven families on 24 August 1983, after which it was renamed after the nearby Hever Stream. In its early years, the only route leading to the village passed through the Palestinian town of Bani Na'im. In 2009, Assaf Ramon, son of Israeli astronaut Ilan Ramon who was aboard the fatal Columbia mission when the Space Shuttle exploded, was killed when the F-16 he was flying crashed in the vicinity of Ma'ale Hever. In 2019, a new Kollel, led by Rabbi Haim Klein, was built to teach necessary courses to rabbis to be community leaders. Notable residents Gidon Ariel, founder and CEO of Root Source References External links Profile on Amana website Pnei Hever | Maale Hever Site Archived 2017-10-13 at the Wayback Machine
Pene Chewer

Pene Chewer (hebr. פני חבר) – wieś położona w samorządzie regionu Har Chewron, w Dystrykcie Judei i Samarii, w Izraelu. Leży w południowej części Judei, na południowy wschód od miasta Hebron w górach Judzkich, w otoczeniu terytoriów Autonomii Palestyńskiej. Historia Osada powstała w 1982 jako wojskowy punkt obserwacyjny, w którym w 1983 osiedlili się cywilni osadnicy żydowscy. Przypisy Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne Pene Chewer Google Maps Mapa Pene Chewer
Маале-Хевер

Маале-Хевер (ивр. מַעֲלֵה חֶבֶר‎; официальное название — Пней-Хевер, ивр. פְּנֵי חֶבֶר‎) — израильское поселение, религиозное общинное поселение в Хевронском нагорье, в Иудее и Самарии, в составе регионального совета Хар-Хеврон. Названо по имени русла Нахаль-Хевер, берущего начало вблизи поселения. История Поселение основано в 1982 году как опорный пункт НАХАЛя под названием «Нахаль-Йакин» и переведено в гражданский статус в 1983 году. Спустя несколько лет место было почти полностью покинуто. Ешива «Шавей-Хеврон» под руководством раввина Моше Блейхера направила сюда женатых и холостых учащихся, которые обосновались в поселении и приняли новые семьи. В 2012 году был заселён очередной этап застройки, в 2017 году построен новый квартал «Мицпе-ха-Нахаль». Население относится к религиозно-сионистскому направлению. В поселении действуют малая ешива и средняя ешива («Шавей-Хеврон для юношей»), коллель по подготовке раввинов, два детских сада, а также отделение молодёжного движения «Ариэль». Хозяйство Основа экономики жителей — рабочие места в Кирьят-Арбе, в районе Хар-Хеврон, а также в Иерусалиме и Беэр-Шеве. Многие жители заняты в сфере образования, часть — представители свободных профессий и владельцы малого бизнеса. Святые места и археология Вблизи поселения находится несколько археологических памятников, в том числе Тель-Зиф, Хирбат-Аристобулия и Хирбат-Йеким. Тель-Зиф отождествляется с библейским городом Зиф в нагорной части удела колена Иуды (Нав. 15:55), который, по преданию, был укреплён царём Ровоамом (2Пар. 11:8); в окрестной пустыне Зиф, согласно Первой книге Царств, Давид скрывался от Саула (1Цар. 23:14, 15, 26:1). В этом районе была найдена каменная неолитическая маска возрастом около 9000 лет. К западу от поселения возвышается дорога к смотровой площадке; из поселения открываются виды на Иудейскую пустыню и Мёртвое море. Примечания Ссылки Маале-Хевер — в информационном центре движения «Ор»
Маале-Хевер

Маале-Хевер (івр. מַעֲלֵה חֶבֶר) або Пней Хевер (івр. פְּנֵי חֶבֶר) — ізраїльське поселення на Західному березі річки Йордан. Розташоване на висоті 810 метрів над рівнем моря, на східних пагорбах Хеврона на схід від міста Хеврон. Це общинне поселення, яке підпадає під юрисдикцію регіональної ради Гар-Хеврон. У 2019 році в ньому проживало 635 осіб. Міжнародне співтовариство вважає ізраїльські поселення на Західному березі незаконними згідно з міжнародним правом, але уряд Ізраїлю, станом на 2019 рік, ігнорує це. Історія 31 січня 1982 року поселення було засноване спершу як Нахаль Якін, піонерський військовий форпост Нахалю. Поселення демілітаризували і 24 серпня 1983 року передали одинадцяти родинам, після чого перейменували на честь сусіднього потоку Хевер. У перші роки існування єдиний шлях до села проходив через палестинське місто Бані На'ім. Галерея Виноски Посилання Профіль на сайті Amana Пней Хевер | Сайт Maale Hever [Архівовано 13 жовтня 2017 у Wayback Machine.] Archived
Kfar Chošen

Kfar Chošen (hebrejsky כפר חושן, v oficiálním přepisu do angličtiny Kefar Hoshen, přepisováno též Kfar Hoshen) je vesnice typu mošav v Izraeli, v Severním distriktu, v Oblastní radě Merom ha-Galil. Geografie Leží v nadmořské výšce 736 metrů, v Horní Galileji, cca 35 kilometrů východně od břehů Středozemního moře. Je situována na mírně zvlněné náhorní planině na severovýchodním okraji masivu Har Meron. Západně od obce vystupuje v předpolí Har Meron vrch Har Sifsof. Obec se nachází cca 120 kilometrů severovýchodně od centra Tel Avivu, cca 48 kilometrů severovýchodně od centra Haify a cca 7 kilometrů severozápadně od Safedu. Kfar Chošen obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je převážně židovské. Pouze 1 kilometr na sever leží město Džiš, které obývají izraelští Arabové, a 8 kilometrů na jihozápad město Bejt Džan, které obývají Drúzové. Mošav Kfar Chošen je na dopravní síť napojen pomocí dálnice číslo 89 ze Safedu do Ma'alot-Taršicha. Dějiny Kfar Chošen byl založen v roce 1949. Vesnice bývá nazývá též Sifsufa nebo Sifsofa (ספסופה), což bylo i jméno starověkého židovského sídla doloženého v této oblasti v Talmudu. Jméno tohoto starověkého židovského sídla až do roku 1948 uchovávala arabská vesnice Safsaf stojící pár set metrů východně od nynějšího mošavu. V roce 1931 v ní žilo 662 lidí. Stálo tu 124 domů. V obci fungovala chlapecká základní škola, jedna mešita a svatyně al-Adžami. Během války za nezávislost v roce 1948 byla vesnice dobyta izraelskými silami a arabské osídlení tu skončilo. Zástavba pak byla z větší části zbořena. Zakladateli současné vesnice Kfar Chošen byla skupina židovských přistěhovalců z Maďarska (podle jiných pramenů z Bulharska). Je ale brzy nato nahradila osadnická skupina tvořená židovskými imigranty z Jemenu a roku 1953 přišli vesnici osídlit Židé z Maroka a Tuniska. Během krize izraelských mošavů v polovině 80. let 20. století prodělala vesnice reformy, při kterých byla demontována většina družstevních prvků hospodaření a obec se začala více orientovat na příjmy z turistického ruchu. V Kfar Chošen působí také továrna na minerální vody a další potravinářský průmysl. V obci je 109 rodinných farem a 20 rodin, které se nezabývají zemědělstvím. Plánuje se stavební rozšíření o dalších 109 bytových jednotek – nezemědělského rezidenčního charakteru. V Kfar Chošen funguje zařízení předškolní péče o děti. Základní škola je u obce Meron nebo v nedalekém kibucu Sasa. Demografie Obyvatelstvo mošavu Kfar Chošen je smíšené, tedy sekulární i nábožensky orientované. Podle údajů z roku 2014 tvořili populaci v Kfar Chošen Židé (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství). Jde o menší sídlo vesnického typu s dlouhodobě mírně rostoucím počtem obyvatel. K 31. prosinci 2014 zde žilo 700 lidí. Během roku 2014 populace stoupla o 0,0 %. Odkazy Reference Související články mošav Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kfar Chošen na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Bet Alon (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Galil (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Rom Galil