NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Umm al-Kutuf

Umm al-Kutuf (hebr. אום אל-קוטוף; arab. أمّ القـُطـُف; ang. Umm al-Qutuf) – arabska wieś położona w Samorządzie Regionu Menasze, w dystrykcie Hajfa, w Izraelu. Położenie Leży na południe od masywu Góry Karmel, w otoczeniu miasta Barta'a, miasteczek Kafr Kara, Arara i Kacir-Charisz, kibuców Barkaj i Mecer, oraz wiosek Charisz i Micpe Ilan. Historia 29 listopada 1947 roku Zgromadzenie Ogólne Organizacji Narodów Zjednoczonych przyjęło Rezolucję nr 181 o podziale Palestyny na dwa państwa: żydowskie i arabskie. Na mocy tej rezolucji wioska Umm al-Kutuf miała znaleźć się w państwie arabskim, jednak podczas wojny o niepodległość w 1948 roku wojska izraelskie opanowały całą okolicę. Po zawarciu rozejmu, wioska znalazła się na terytoriach przyznanych państwu Izrael. Gospodarka Gospodarka wioski opiera się na rolnictwie i hodowli drzewek oliwnych. Transport Na zachód od wioski przebiega autostrada nr 6, brak jednak możliwości bezpośredniego wjazdu na nią. Z wioski wyjeżdża się na zachód na drogę nr 6353, którą jadąc na zachód dojeżdża się do kibucu Barkaj i drogi nr 574, lub jadąc na południe dojeżdża się do wioski Charisz i drogi nr 611. Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne Umm al-Kutuf Google Maps Mapa Umm al-Kutuf Amudanan
Goren (mošav)

Goren (hebrejsky גֹּרֶן nebo גורן, doslova „mlat“, v oficiálním přepisu do angličtiny Goren) je vesnice typu mošav v Izraeli, v Severním distriktu, v Oblastní radě Ma'ale Josef. Geografie Leží v nadmořské výšce 369 metrů, v hornaté oblasti na západních svazích Horní Galileji, cca 12 kilometrů od břehů Středozemního moře a 4 kilometry od libanonských hranic. Mošav leží nad severním svahem kaňonu, kterým protéká vádí Nachal Kaziv. Na protější straně tohoto údolí pak stojí ruiny křižáckého hradu Montfort. Přímo v prostoru vesnice začíná vádí Nachal Galil, které pak směřuje mírně zvlněnou a zalesněnou krajinou k severozápadu, kde u hory Har Uchman ústí do kaňonu vádí Nachal Becet. Obec se nachází cca 5 kilometrů severozápadně od města Ma'alot-Taršicha, cca 117 kilometrů severoseverovýchodně od centra Tel Avivu a cca 35 kilometrů severovýchodně od centra Haify. Goren obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je převážně židovské. Zcela židovská je oblast západně odtud, směrem k Izraelské pobřežní planině, i na severní straně při hranicích s Libanonem. Na jižní a východní straně začíná území s vyšším podílem obcí, které obývají izraelští Arabové. Goren je na dopravní síť napojen pomocí místní silnice číslo 899, která vede na východ k dalším vesnicím Even Menachem a Šomera a na západ k osadám Ja'ara a Ejlon. Dějiny Goren byl založen v roce 1950. Zakladateli osady byla skupina židovských přistěhovalců z Jemenu. Ti ale po krátké době osadu opustili a byli roku 1951 nahrazeni skupinou osadníků z řad židovských imigrantů ze severní Afriky. V obcí fungují zařízení předškolní péče, základní škola je ve vesnici Becet nebo ve městě Šlomi. K dispozici zde je obchod, synagoga, společenské centrum a sportovní areály. V roce 2001 se u vesnice otevřela průmyslová zóna, provozovaná Oblastní radou Ma'ale Josef. Demografie Obyvatelstvo mošavu Goren je sekulární. Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Goren Židé (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství). Jde o menší sídlo vesnického typu s dlouhodobě stagnující populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 448 lidí. Během roku 2014 populace stoupla o 3,2 %. Odkazy Reference Související články mošav Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Goren na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Bet Alon (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Galil (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Rom Galil
Goren

Goren (Hebrew: גֹּרֶן, גורן, lit. 'Granary') is a moshav in northern Israel. Located in the Western Galilee near Ma'alot-Tarshiha, it falls under the jurisdiction of Ma'ale Yosef Regional Council. In 2024 it had a population of 440. History The moshav was established in 1950 by immigrants from Yemen, after they had spent a few months living in Rosh HaAyin. The founders were joined by immigrants from North Africa in 1951. Its name is a Hebraized version of the Arabic name for the area. It is located on the land that had belonged to the Palestinian village of Iqrit, as its inhabitants had been expelled. References
Mukejbla

Mukejbla (hebrejsky מֻקֵיבִּלָה, arabsky مقيبلة, anglicky Muqeibla, v oficiálním seznamu sídel Muqeible) je vesnice v Izraeli, v Severním distriktu, v Oblastní radě Gilboa. Geografie Leží na jižním okraji zemědělsky intenzivně obdělávaného Jizre'elského údolí nedaleko od okraje pohoří Gilboa, v nadmořské výšce 91 metrů. Západně od vesnice přitéká na území Izraele tok řeky Kišon, zde ještě pouze jen coby nevelký tok. Vesnice je situována 35 kilometrů jihozápadně od Galilejského jezera, 25 kilometrů západně od řeky Jordánu, cca 10 kilometrů jižně od města Afula, cca 70 kilometrů severovýchodně od centra Tel Avivu a cca 45 kilometrů jihovýchodně od centra Haify. Mukejblu obývají izraelští Arabové, přičemž ale etnické složení osídlení tohoto regionu je převážně židovské. Mukejbla, spolu se s nedalekou vesnicí Sandala, jsou zde jedinými arabskými sídly, navíc vzájemně oddělenými židovskou vesnicí Magen Ša'ul. Mukejbla ovšem leží necelý 1 kilometr severně od Zelené linie, která odděluje Izrael od okupovaného Západního břehu Jordánu s demografickou převahou palestinských Arabů (město Dženín). Od Západního břehu Jordánu byl ale region okolo Mukejbly počátkem 21. století oddělen izraelskou bezpečnostní bariérou. Mukejbla je na dopravní síť napojena pomocí dálnice číslo 60. Dějiny Mukejbla byla založena počátkem 19. století obyvateli nedaleké arabské vesnice Burqin (dnes na Západním břehu Jordánu). Pojmenována podle šejka Mukejbla, který má ve vesnici hrob. V obci se ale dochovaly i zbytky starší studny z dob Talmudu a Mišny. Podle jiných pramenů založena už v 18. století. Jako datum založení se uvádí i rok 1918 (patrně myšleno oficiální uznání jako samostatná obec). Tato arabská vesnice měla v roce 1922 201 obyvatel. Poblíž vesnice postavili v době mandátní Palestiny za druhé světové války Britové přistávací dráhu pro letadla. Ta byla později využita během války za nezávislost v roce 1948. Během války za nezávislost v roce 1948 byla sice vesnice ovládnuta izraelskými silami. Na rozdíl od mnoha jiných arabských vesnic nebyla ovšem Mukejbla vysídlena a uchovala si svůj etnický ráz i v rámci státu Izrael. V obci funguje základní škola (druhá byla postavena roku 2004). Střední škola je pro všechny arabské obce v této oblastní radě ve vesnici Na'ura. V obci je mešita i kostel pro křesťanskou část obyvatelstva. Ekonomika vesnice je zčásti založena na zemědělství, část obyvatel za prací dojíždí (zejména stavební průmysl). Demografie Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Mukejble Arabové. Jde o menší sídlo vesnického typu s rostoucí populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 3581 lidí. Během roku 2014 populace stoupla o 1,9 %. Odkazy Reference Související články izraelští Arabové Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Mukejbla na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Bet Alon (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Galil (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Rom Galil
Muqeible

Muqeible or Muqeibla (Arabic: مقيبلة, Hebrew: מֻקֵיבִּלָה), meaning "The front place", is an Arab town in Israel's Northern District, situated in the Jezreel Valley between Jenin in the West Bank and the Ta'anakh area. It is a part of the Gilboa Regional Council. In 2024, its population was 4,638. The inhabitants are mostly Muslims. History During the Roman-era, a town called "Muqeibleh" stood at the site. Byzantine-era settlement is attested to archaeologically by a well and pottery workshops from that period near the present village. Ottoman Empire According to a local inhabitant, the villagers moved here from the al-Haram-Sidna Ali-area in the latter part of the Ottoman period. In 1838 Edward Robinson noted Mukeibileh as a “village in the plain, on the direct route from Jenin to Nazareth.” He placed Mukeibileh as being in the District of Jenin, also called "Haritheh esh-Shemaliyeh". Victor Guérin, who visited in 1870, noted that the village contained 400 inhabitants and had a number of cisterns. In 1870/1871 (1288 AH), an Ottoman census listed the village in the nahiya (sub-district) of Shafa al-Qibly. In 1882, the PEF's Survey of Western Palestine described Muqeible as "a mud village in the plain, supplied by cisterns." British Mandate In the 1922 census of Palestine conducted by the British Mandate authorities, Muquibleh had a population of 201; 181 Muslims and 20 Christians, where all the Christians were Orthodox. In the 1931 census, the population had increased to 270; 244 Muslims and 26 Christians, in a total of 67 houses. By the 1945 statistics Muqeible had 460 inhabitants, all classified as Muslims. They owned a total of 2,687 dunams of land, while 4,441 dunams were public, a total of 7,128. Of this, 174 dunams were used for plantations or irrigable land, 6,421 for cereals, while 22 dunams were built-up land. Israel After the 1948 Arab–Israeli War, Muqeible became part of Israel. In 1994, Andrew Petersen, an archaeologist specializing in Islamic architecture, examined the "Hawsh"; a large, square courtyard building, resembling a khan, in the center of the village. The central courtyard of the "Hawsh" measures approximately 30m per side. On the east side there is a small gateway, leading into a tall iwan. Petersen noted that the masonry suggested that it was built either in late Ottoman or early Mandate Period. Demographics See also Arab localities in Israel Muqeible Airfield References Bibliography External links Welcome To Muqeibila Survey of Western Palestine, Map 8: IAA, Wikimedia commons Map, 1946
Nachali'el

Nachli'el (hebrejsky נַחֲלִיאֵל, podle biblického města zmiňovaného v knize Numeri 21,19 – „...z pouště táhli do Matany, z Matany do Nachalíelu, z Nachalíelu do Bamótu“, v oficiálním přepisu do angličtiny Nahali'el, přepisováno též Nahli'el) je izraelská osada a vesnice typu společná osada (jišuv kehilati) na Západním břehu Jordánu v distriktu Judea a Samaří a v Oblastní radě Mate Binjamin. Geografie Nachází se na v nadmořské výšce 590 metrů na jihozápadním okraji hornatiny Samařska, cca 15 kilometrů severovýchodně od města Modi'in-Makabim-Re'ut, cca 23 kilometrů severozápadně od historického jádra Jeruzalému a cca 35 kilometrů jihovýchodně od centra Tel Avivu. Osada je na dopravní síť Západního břehu Jordánu napojena pomocí lokální silnice číslo 450. Nachli'el je izolovanou izraelskou osadou situovanou hluboko ve vnitrozemí Západního břehu Jordánu víc než 11 kilometrů za Zelenou linií, která odděluje území Izraele v mezinárodně uznávaných hranicích. Nejbližší izraelskou osadou je Talmon přes 2 kilometry jižním směrem. Tato oblast se někdy nazývá Guš Talmon, tedy blok osad okolo Talmon. V bezprostřední blízkosti Nachli'el se nacházejí i četné palestinské vesnice (Beitillu nebo Kobar). Dějiny Obec vznikla v roce 1984, konkrétně v říjnu 1984 z popudu ultraortodoxní židovské organizace Agudat Jisra'el. Založení osady umožnila rezoluce izraelské vlády z 15. července 1984, ve které se plánovaná nová obec označuje pracovně jako Nava. Dalším původním názvem obce byl Kochav. Osada měla podle plánu mít výhledovou kapacitu 250 bytových jednotek s tím, že v první fázi se počítalo s výstavbou 25 bytů. V osadě fungují pouze předškolní vzdělávací zařízení. Následné školské stupně jsou zajišťovány dojížděním do okolních izraelských obcí, zejména v Modi'in Illit. V lednu 2002 byla jihozápadně od vlastní osady zřízena skupina domů zvaná Nachlej Tal sestávající ze dvou provizorních domů. V červenci 2002 bylo ovšem osídlení v Nachlej Tal zrušeno a domy přemístěny směrem k osadě Talmon. V srpnu 2007 byla na tomto místě pak založena rozsáhlá vinice o ploše 120 dunamů. Vzhledem k odlehlé poloze ve vnitrozemí Západního břehu Jordánu nebyla počátkem 21. století osada zahrnuta do Izraelské bezpečnostní bariéry. Demografie Obyvatelstvo Nachli'el je v databázi rady Ješa popisováno jako ultraortodoxní. V obci žijí ultraortodoxní Židé aškenázského, sefardského i chasidského směru. Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel Židé (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství). Na rozdíl od jiných ultraortodoxních osad jako Modi'in Illit nebo Bejtar Ilit ale tato obec zůstává populačně slabá. K 31. prosinci 2014 zde žilo 583 lidí. Během roku 2014 populace stoupla o 6,4 %. Odkazy Reference Související články Samařsko Izraelská bezpečnostní bariéra Oblastní rada Mate Binjamin Charedim Chardal Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Nachli'el na Wikimedia Commons Oficiální profil obce na portálu Oblastní rady Mate Binjamin Archivováno 13. 5. 2009 na Wayback Machine.
Nahliel

Nahliel (Hebrew: נַחֲלִיאֵל) is a Haredi Israeli settlement in the West Bank. Located close to the Palestinian villages of Beitillu and Deir 'Ammar, and some 20 kilometres (12 mi) from Modi'in, it is organised as a community settlement and falls under the jurisdiction of the Mateh Binyamin Regional Council. In 2024 it had a population of 798. The international community considers Israeli settlements in the West Bank illegal under international law, but the Israeli government disputes this. History The settlement was established in October 1984 by the Poalei Agudat Yisrael movement, and was named after the biblical city of Nahaliel and a book by Isaac Breuer, the founder of Poalei Agudat Yisrael. According to ARIJ, Nahliel was built on land confiscated from two Palestinian towns; 396 dunams from al-Ittihad and 19 dunams from al-Zaitounah. Most of the founders were members of the religious youth movement Ezra. The settlers initially lived in ten temporary houses that were not connected to electricity or water supplies. A trailer carrying water was delivered each day for several weeks until a water tower was erected, which was also supplied by a daily delivery. A minimal supply of electricity was provided by a tiny generator that the builders left for their use during the night. Until the start of the First Intifada in 1987, relationships between the settlers and residents of surrounding Palestinian villages were positive, with Palestinians visiting the settlement and settlers using the shops in the adjacent villages. During the Second Intifada, two Israeli women were ambushed and wounded by Palestinians near Nahliel. In March 2005 a group of 30 to 40 Jewish seminary students used clubs and stones to beat eight Palestinian men employed in Nahliel as they were entering the settlement. Dror Etkes of Peace Now, writing in 2005, stated that some of the residents were "radical settlers" on the fringes of ultra-Orthodox society, making it atypical among the ultra-Orthodox settlements. North and east of Nahliel are lands belonging to the Palestinians of the village of Beitillu, whose residents are only allowed to work on their orchards for a few days a year. Significant damage to the Palestinian olive groves adjacent to the settlement was caused in 2012, but the culprits were unknown. The area is surrounded by barbed wire. Archaeology Within the area of the settlement there are two ancient burial caves, probably dating back to the period of the Second Temple. Just outside Nachliel there is an area marked on maps as the remains of a Jewish village called Kfar Sum, including remains of several houses, a mosaic floor and several signs of a well developed olive oil and wine industry. References External links Official website
Nachali’el

Nachali’el (hebr.: נחליאל) – wieś położona w samorządzie regionu Matte Binjamin, w Dystrykcie Judei i Samarii, w Izraelu. Leży w środkowej górzystej części Samarii, w otoczeniu terytoriów Autonomii Palestyńskiej. Historia Osada została założona w 1984 przez grupę żydowskich osadników. Galeria Przypisy Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne Nachali’el Google Maps Mapa Nachali’el
Нахлиэль

Нахлиэль (ивр. נחליאל‎) — израильское поселение на Западном берегу реки Иордан. Расположено в Самарии, в 22 км от Иерусалима. Административно относится к региональному совету Мате-Биньямин. История Основано в октябре 1984 года членами движения Поалей Агудат Исраэль и названо в честь одноимённого библейского города Нагалиил (Нахалиель), а также книги Исака Бройера. Во время Второй Интифады в результате нападений арабов на поселенцев из Нахлиэль пострадали две женщины. Население По данным Центрального статистического бюро Израиля, население на начало 2020 года составляло 725 человек. Примечания Ссылки [1]
Nahliel

Nahliel (hebreiska: נחליאל) är en judisk bosättning på Västbanken. Den ligger i den nordöstra delen av landet. Nahliel ligger 590 meter över havet och antalet invånare är 412. Terrängen runt Nahliel är kuperad. Runt Nahliel är det tätbefolkat, med 331 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Modiin, 14,8 km sydväst om Nahliel. Trakten runt Nahliel består till största delen av jordbruksmark. Kommentarer Källor
Ejn Iron

Ejn Iron (hebrejsky עֵין עִירוֹן, v oficiálním přepisu do angličtiny En Iron, přepisováno též Ein Iron) je vesnice typu mošav v Izraeli, v Haifském distriktu, v Oblastní radě Menaše. Geografie Leží v nadmořské výšce 66 metrů, na pomezí hustě osídlené a zemědělsky intenzivně využívané pobřežní nížiny, respektive v jejím výběžku – údolí Bik'at ha-Nadiv a regionu Vádí Ara, jehož hlavní vodní osa – vádí Nachal Iron (známé též jako vádí Ara), vstupuje jižně od vesnice do pobřežní nížiny. Východně od obce vystupuje pahorek Tel Esur. Západně od obce začíná vádí Nachal Mišmarot. Obec se nachází 11 kilometrů od břehu Středozemního moře, cca 50 kilometrů severovýchodně od centra Tel Avivu, cca 35 kilometrů jižně od centra Haify a 9 kilometrů severovýchodně od města Chadera. Ejn Iron obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je převážně židovské. Ovšem 4 kilometry severovýchodně od mošavu začíná pás měst ve Vádí Ara obydlených izraelskými Araby. Další arabská sídla leží jihovýchodním směrem odtud, v pohraničním pásu mezi vlastním Izraelem a Západním břehem Jordánu – takzvaný Trojúhelník. Ejn Iron leží na severovýchodním okraji aglomerace města Pardes Chana-Karkur. Spolu se sousedním mošavem Kfar Pines vytváří jeden urbanistický celek. Ejn Iron je na dopravní síť napojen pomocí místních komunikací v rámci aglomerace Pardes Chana-Karkur (silnice číslo 6503), kterou prochází dálnice číslo 65 z Chadery do údolí Vádí Ara. Dějiny Ejn Iron byl založen v roce 1934. Zakladateli mošavu byla skupina židovských přistěhovalců, kteří do tehdejší mandátní Palestiny přišli z Polska, Ruska a Německa. Každá zakládající rodina dostala přidělenou půdu a založila své hospodářství. Cílem vzniku mošavu Ejn Iron bylo ovládnout strategicky významnou lokalitu při vyústění Vádí Ara. Koncem 40. let měl Ejn Iron rozlohu katastrálního území 1164 dunamů (1,164 kilometru čtverečního). Demografie Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Ejn Iron Židé (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství). Jde o menší sídlo vesnického typu s dlouhodobě rostoucí populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 536 lidí. Během roku 2014 populace klesla o 3,4 %. Odkazy Reference Související články mošav Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Ejn Iron na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální stránky obce
Ein Iron

Ein Iron (Hebrew: עֵין עִירוֹן, lit. 'Spring of Iron') is a moshav in northern Israel. Located in the eastern Sharon plain to the north-east of Hadera, it falls under the jurisdiction of Menashe Regional Council. In 2024 it had a population of 594. History The village was established in 1934 by immigrants of the Second Aliyah, mainly Polish Jews, later joined by German Jews. Its name is derived from the fact that it overlooks Nahal Iron. Economy Fishbein farm produces an alcoholic (12%) passion fruit beverage. References
En Iron

En Iron (hebr. עין עירון) – moszaw położony w Samorządzie Regionu Menasze, w dystrykcie Hajfa, w Izraelu. Położenie Moszaw En Iron leży na południe od masywu Góry Karmel, w otoczeniu miasteczek Pardes Channa-Karkur i Kafr Kara, kibuców Barkaj, Ma’anit, En Szemer i Kefar Glikson oraz moszawu Kefar Pines. Historia Moszaw został założony w 1934 roku przez żydowskich imigrantów z Rosji, Polski i Niemiec. Nazwa pochodzi od regionu w którym się znajduje, nazywanego przez Arabów Wadi Ara, a przez Żydów Nahal Iron. Kultura W moszawie znajduje się ośrodek kultury. Gospodarka Gospodarka moszawu opiera się na intensywnym rolnictwie, uprawach w szklarniach, sadownictwie, hodowli drobiu i bydła mlecznego. Transport Na wschód od moszawu przebiega autostrada nr 6, a na południowy wschód droga ekspresowa nr 65, brak jednak możliwości bezpośredniego wjazdu na nie. Z moszawu wyjeżdża się na południe na drogę nr 6503, którą jedzie się na zachód do moszawu Kefar Pines i miasteczka Pardes Channa-Karkur. Przypisy Linki zewnętrzne Archiwalna strona Zdjęcie satelitarne moszawu En Iron Google Maps Mapa moszawu En Iron Amudanan
Chosen

Chosen (hebrejsky חֹסֶן, v oficiálním přepisu do angličtiny Hosen) je vesnice typu mošav v Izraeli, v Severním distriktu, v Oblastní radě Ma'ale Josef. Geografie Leží v nadmořské výšce 466 metrů, v hornaté oblasti v centrální části Horní Galileji, cca 20 kilometrů od břehů Středozemního moře a 8 kilometrů od libanonských hranic. Vesnicí protéká vádí Nachal Peki'in, do kterého tu od jihu od vrchu Har Eškar přitéká vádí Nachal Eškar. Po proudu, severozápadně od mošavu, plní Nachal Peki'in umělou vodní nádrž Agam Montfort. Obec se nachází cca 2 kilometry jihovýchodně od města Ma'alot-Taršicha, cca 112 kilometrů severovýchodně od centra Tel Avivu a cca 35 kilometrů severovýchodně od centra Haify. Chosen obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je etnicky smíšené. Převážně židovská je oblast západně odtud, směrem k pobřeží. Jižně a jihovýchodně od mošavu leží region s vyšším zastoupením izraelských Arabů a Drúzů. Chosen je na dopravní síť napojen pomocí dálnice číslo 89, ke které tu k jihovýchodu odbočuje lokální silnice číslo 864. Dějiny Chosen byl založen v roce 1949. Zakladateli vesnice byli členové organizací Ecel a Cherut. Původní název obce zněl Nachlat Šlome (נחלת שלמה) podle Šlomo Ben Josefa, který byl popraven v roce 1938 britskými mandátními úřady pro povstaleckou a teroristickou činnost. Mošav vznikl na pozemcích zaniklé arabské vesnice Suhmata, která stávala do války za nezávislost v roce 1948 cca 1 kilometr severně od stávající osady. Během války byla tato oblast na podzim 1948 v rámci Operace Hiram ovládnuta židovskými silami a arabské osídlení zde skončilo. Zástavba pak byla zbořena. Podrobněji o této zaniklé arabské vesnici v článku Curi'el. V prostoru mošavu Chosen byly odkryty zbytky kostela z byzantského období. V obci fungují zařízení předškolní péče. Základní škola je ve vesnici Me'ona. K dispozici je tu obchod, sportovní areály a společenské centrum. V roce 1999 vznikla na jihozápadní straně stávajícího mošavu nová čtvrť, určena pro nezemědělské rezidenční bydlení. Demografie Obyvatelstvo mošavu Chosen je sekulární. Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Chosen Židé (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství). Jde o menší sídlo vesnického typu s dlouhodobě rostoucí populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 943 lidí. Během roku 2014 populace stoupla o 0,4 %. Odkazy Reference Související články mošav Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Chosen na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Bet Alon (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Galil (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Rom Galil