NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Міністерство внутрішніх справ Ізраїлю

Міністерство внутрішніх справ Ізраїлю (івр. משרד הפנים) — урядова установа Ізраїлю, яка відповідає за місцеве самоврядування, громадянство та місце проживання, посвідчення особи, студентські та в’їзні візи. Однією з основних функцій міністерства внутрішніх справ Ізраїлю є реєстрація особи, тобто визначення критеріїв можливості іммігрувати до Ізраїлю (право на повернення) та рішення, хто може стати громадянином країни за законом. Примітки Посилання www.gov.il/he/departments/ministry_of_interior — офіційний сайт міністерства (івр.) Профіль на вебсайті jewishvirtuallibrary.org (англ.)
Giv'at Jo'av

Giv'at Jo'av (hebrejsky גִּבְעַת יוֹאָב, doslova „Jo'avův vrch“, v oficiálním přepisu do angličtiny Giv'at Yo'av) je vesnice typu mošav a izraelská osada na Golanských výšinách v Oblastní radě Golan. Geografie Nachází se v nadmořské výšce 320 metrů. Leží cca 13 kilometrů východně od města Tiberias, cca 65 kilometrů východně od Haify a cca 117 kilometrů severovýchodně od centra Tel Avivu. Giv'at Jo'av leží na náhorní plošině v jižní části Golanských výšin, na okraji prudkého zlomu, který se západně od osady propadá směrem ke Galilejskému jezeru. Vesnice je situována v oblasti s hustou sítí zemědělského osídlení, takřka výlučně židovského, tedy bez arabských sídel. Na dopravní síť Golanských výšin je napojena pomocí lokální silnice číslo 789, jež vede jednak ke Galilejskému jezeru, jednak do sousední střediskové obce Bnej Jehuda a dál k jihu, kde se napojuje silnici číslo 98 – hlavní severojižní komunikaci v tomto regionu. Giv'at Jo'av tvoří společně s vesnicemi Afik, Bnej Jehuda a Ne'ot Golan územně prakticky souvislou sídelní aglomeraci. Dějiny Giv'at Jo'av leží na Golanských výšinách, které byly dobyty izraelskou armádou v roce 1967 a byly od té doby cíleně osidlovány Izraelci. Tato vesnice byla založena v roce 1968, konkrétně v květnu (podle jiného údaje v březnu 1968) a nazvána podle padlého důstojníka izraelské armády Jo'ava Šachama (יואב שחם). Prvotní osadnické jádro tvořilo pět lidí, kteří zpočátku provizorně přebývali v lokalitě Fik. V roce 1972 byla vesnice rozšířena. Ve zprávě z roku 1977 vypracované pro Senát Spojených států amerických se počet obyvatel odhadoval na 180. Osadníci patřili mezi stoupence Izraelské strany práce. Plocha osady byla udávána na 4500 dunamů tedy 4,5 kilometrů čtverečních. Ekonomika mošavu je založena na zemědělství (živočišná i rostlinná výroba, zejména produkce mléka). Většina služeb je v sousední střediskové obci Bnej Jehuda. Demografie Giv'at Jo'av je sekulární osadou. Jde o malé sídlo vesnického typu s dlouhodobě rostoucí populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 636 lidí. Během roku 2014 stoupla populace o 10,2 %. Odkazy Reference Související články Golanské výšiny Izraelské osady na Golanských výšinách Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Giv'at Jo'av na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Golan (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Bet Alon (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Rom Galil
Givat Yoav

Givat Yoav (Hebrew: גִּבְעַת יוֹאָב) is an Israeli settlement organized as a moshav, located in the Golan Heights. The international community considers Israeli settlements in the Golan Heights illegal under international law, but the Israeli government disputes this. In 2024, it had a population of 804. History The settlement was built in the 1960s and was named for Col. Yoav Shaham, who was killed during the Samu Incident in 1966. It falls under the municipal jurisdiction of the Golan Regional Council. See also Israeli-occupied territories References
Bnei Yehuda (Israeli settlement)

Bnei Yehuda (Hebrew: בְּנֵי יְהוּדָה, lit. 'Sons of Judah') is an Israeli settlement organized as a moshav located in the southern Golan Heights, under the administration of Israel. The moshav was built in 1972 and falls under the municipal jurisdiction of the Golan Regional Council. The international community considers Israeli settlements in the Golan Heights illegal under international law, but the Israeli and the U.S government disputes this. In 2024 its population was 1,244. History Late Ottoman and Mandate periods In the winter of 1885, members of the Old Yishuv in Safed formed the Beit Yehuda Society and purchased 15,000 dunams of land from the village of Ramthaniye in the central Golan. Due to financial hardships and difficulty in securing a kushan (Ottoman land deed), the site was abandoned a year later. Soon afterwards, the society regrouped and purchased 2,000 dunams of land from the village of Bir esh-Shagum on the western slopes of the Golan. In 1890, six houses were built with the help of the Hovevei Zion organisation from London. In 1906, the population was 33, and the land area was 3,500 dunams (3.5 km2). A Hashomer scheme to settle more farmers there in 1913 was not successful. The Jews fled in the wake of the 1920 Nebi Musa riots. The last to depart was the Bernstein family, who left on 25 April 1920 after Arabs attacked the village and killed two family members. Modern village Modern Bnei Yehuda was founded in 1972 east of the former site by workers of the Negev Nuclear Research Center and Israel Aircraft Industries, following an appeal by the Jewish Agency. The village is located on top of the depopulated and demolished Syrian village of Sqoufiya. References
Kela Alon

Kela Alon (Hebrew: קלע אלון) is an Israeli settlement organized as a community settlement, in the Golan Heights. Falling under the municipal jurisdiction of Golan Regional Council, in 2024 it had a population of 414. The international community considers Israeli settlements in the Golan Heights illegal under international law, but the Israeli government disputes this. Ramat Trump is a planned community located near Kela Alon. History Until depopulation in 1967, the place was occupied by the Syrian village of Qanaabé (Kana'beh), which had approximately 480 inhabitants. The area was settled by Israelis in 1981 and is initially Nahal settlement. However, the proximity of military areas and the presence of land mines caused it to be abandoned in 1988. The modern settlement was established in 1991 and was originally called "Bruchim" (Hebrew: ברוכים). The first settlers were immigrants from the 1990s from the Soviet Union. The current name was adopted in 1997. A new neighborhood was built in 2003, also known as Mazok Orvim (Hebrew: מצוק עורבים). See also Northern District (Israel) Israeli-occupied territories References Israeli settlement in Golan named after US president
Eli-Ad

Eli-Ad též Eli'ad nebo Eliad, původně El Al (hebrejsky אלי-עד nebo אליעד, původně též אל-על, podle popraveného izraelského špióna v Sýrii Eliho Cohena a nedalekého vádí נחל אל על Nachal El Al, též odvozeno od původní vysídlené syrské vesnice El Al -אלעל- v této lokalitě, která uchovávala jméno židovského sídla El'ala -אלעלה- zmiňovaného v Talmudu, v oficiálním přepisu do angličtiny Eli-Ad) je izraelská osada a vesnice typu mošav na Golanských výšinách v Oblastní radě Golan. Geografie Nachází se v nadmořské výšce 365 metrů, cca 18 kilometrů východně od města Tiberias, cca 70 kilometrů východně od Haify a cca 120 kilometrů severovýchodně od centra Tel Avivu. Leží na náhorní plošině v jižní části Golanských výšin, poblíž prudkého zlomu, který se západně od osady propadá směrem ke Galilejskému jezeru. Jihovýchodně od obce se zase terén prudce svažuje do údolí vodního toku Nachal Rakad, který odděluje území izraelské a syrské kontroly a tvoří hranici Golanských výšin. Obec je situována v oblasti s hustou sítí zemědělského osídlení, takřka výlučně židovského, tedy bez arabských sídel. Na dopravní síť Golanských výšin je napojena pomocí silnice číslo 98 – hlavní severojižní komunikace v tomto regionu. Dějiny Eli-Ad leží na Golanských výšinách, které byly dobyty izraelskou armádou v roce 1967 a jsou od té doby cíleně osidlovány Izraelci. Tato vesnice byla založena v roce 1968 jako polovojenské sídlo typu Nachal pod názvem (נח"ל אל-על) Nachal El-Al. 4. června 1970 byla proměněna na civilní mošav El-Al. Slavnostní předání vesnice do užívání se odehrálo 17. května 1973. Byla tehdy rozšířena a přejmenována na Eli-Ad. Přání pojmenovat vesnici podle Eliho Cohena vzešlo od samotných osadníků. Osadníci patřili mezi stoupence Izraelské strany práce. Ve zprávě z roku 1977 vypracované pro Senát Spojených států amerických se počet obyvatel odhadoval na 150. Plocha vesnice byla udávána na 4500 dunamů (4,5 kilometrů čtverečních). V Eli-Ad fungují zařízení předškolní péče o děti. Základní školství je k dispozici v nedaleké střediskové obci Bnej Jehuda, střední ve městě Kacrin. Ekonomika obce je založena na zemědělství a turistice. Funguje tu vinařštví שאטו גולן (Chateau Golan). Demografie Eli-Ad je sekulární osadou. Jde o menší sídlo vesnického typu s dlouhodobě rostoucí populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 328 lidí. Během roku 2014 stoupla populace o 8,6 %. Odkazy Reference Související články Golanské výšiny Izraelské osady na Golanských výšinách Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Eli-Ad na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Golan (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Bet Alon (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Rom Galil
Eliad (Israeli settlement)

Eli-ad (Hebrew: אֵלִי־עַד) is an Israeli settlement organized as a moshav in the southern Golan Heights. It falls under the jurisdiction of Golan Regional Council and in 2024 had a population of 594. The international community considers Israeli settlements in the Golan Heights illegal under international law, but the Israeli government disputes this. History Israel captured the area from Syria in June 1967 in the Six-Day War. In 1968 as a Nahal settlement was founded, and became a moshav two years later. It was originally called El Al (Hebrew: אֶל עָל), "skyward", the same as Israel's national airline El Al (as an alteration of the name of the Arab village of Al ‘Al = "the high place"), and later renamed Eli Al (Hebrew: אֵלִי עַל), before assuming its current name. It is named in memory of the initially successful Israeli spy Eli Cohen, who was captured and hanged in Syria. Landmarks Eliad is home to the Château Golan winery. The nearby stream, Nahal El Al (Hebrew) or Wadi Dafila (Arabic) is a popular hiking destination and contains the Black Waterfall, named for its black basalt rock and situated closer to Avnei Eitan, and the downstream White Waterfall, named for its white limestone rock and located next to Eliad. See also Israeli-occupied territories References
Kanaf

Kanaf (hebrejsky כָּנָף, doslova „Křídlo“, podle zdejší vysídlené syrské vesnice Kanaf, která uchovávala název židovského sídla z dob Talmudu, v oficiálním přepisu do angličtiny Kanaf) je izraelská osada a vesnice typu mošav na Golanských výšinách v Oblastní radě Golan. Geografie Nachází se v nadmořské výšce 310 metrů, cca 17 kilometrů severovýchodně od města Tiberias, cca 67 kilometrů východně od Haify a cca 124 kilometrů severovýchodně od centra Tel Avivu. Kanaf leží na náhorní plošině v jižní části Golanských výšin, v místech, kde se terén začíná prudce svažovat směrem ke Galilejskému jezeru. Na dopravní síť Golanských výšin je obec napojena pomocí lokální silnice číslo 869, kde vede ke Galilejskému jezeru. Dějiny Kanaf leží na Golanských výšinách, které byly dobyty izraelskou armádou v roce 1967 a jsou od té doby cíleně osidlovány Izraelci. Tato obec byla založena počátkem roku 1985, kdy se v nedaleké vesnici Eli-Ad usadila skupina lidí, kteří hodlali vytvořit nové osadnické jádro. V dubnu 1985 jejich řady rozšířilo dalších 25 aktivistů. Po několik let pak ale tito lidé žili v provizorních podmínkách v osadě Eli-Ad. Faktickým datem vzniku osady Kanaf v nynější lokalitě je tak až květen 1991, kdy se sem nastěhovali první obyvatelé. Takto uvádí rok založení i oficiální statistika. Ekonomika mošavu je založena na zemědělství a turistice. Obec se podílí na provozu pláží na východním pobřeží Galilejského jezera. Fungují tu zařízení předškolní péče o děti. Základní školství je v nedaleké střediskové obci Bnej Jehuda a vyšší vzdělání ve městě Kacrin. V Kanaf je k dispozici obchod se smíšeným zbožím. Demografie Kanaf je osadou se sekulárními obyvateli. Jde o menší sídlo vesnického typu s dlouhodobě rostoucí populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 394 lidí. Během roku 2014 stoupla populace o 1,8 %. Výhledově se má osada rozšířit z nynějších cca 65 (k roku 2008) na 95 rodin. Odkazy Reference Související články Golanské výšiny Izraelské osady na Golanských výšinách Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kanaf na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Golan (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Bet Alon (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Rom Galil
Kanaf

Kanaf (Hebrew: כָּנָף) is an Israeli settlement in the southern Golan Heights, organized as moshav shitufi, under the administration of Israel. One of four Golan settlements that overlook the Sea of Galilee, it falls under the jurisdiction of Golan Regional Council. The settlement began to be populated in 1991, and had a population of 543 in 2024. The international community considers Israeli settlements in the Golan Heights illegal under international law, but the Israeli government disputes this. History The establishment of Kanaf was approved by the government in the summer of 1984. In April 1985, members of the settlement group moved to a temporary site at Moshav Eliad for six years. In 1991, they moved to a permanent location near Mazra'at Kanaf (the site of a farm that had about 160 inhabitants when depopulated in 1967). Some of the residents were veterans of the Israeli Navy. Ancient synagogue Near Kanaf, on the west bank of the Kanaf River, are the remains of a Byzantine-era synagogue. Called the Dir Aziz synagogue, it was first described by Laurence Oliphant in 1885. In his report were details of an extant three-meter-high wall, but it is believed to have collapsed in a 1920 earthquake. Features of the synagogue that have survived include a basalt stone floor, remains of eight pillars, and three benches. Archeologists recovered hundreds of Byzantine coins from beneath the floor of the synagogue. Olive presses, s cemetery and what may be a pottery workshop were documented in surveys of the site. In 1998–2004, excavation of the synagogue uncovered a unique basilica structure, an apse and a magnificent bimah. The synagogue is unlike other Golan Heights synagogues in that when the worshipers faced south they were facing the structure's long wall rather than its wide one. In that regard, the synagogue shares a feature common to synagogues in the southern Hebron Hills. See also Ancient synagogues in Israel References
Ieixivà de Ponevezh

La Ieixivà de Ponevezh (en hebreu: ישיבת פוניבז׳), és una ieixivà de renom mundial ubicada a la ciutat de Bené-Berac, Israel. La ieixivà te avui uns 700 estudiants, i és una institució molt important del judaisme ultraortodox d'origen lituà. Història Originalment va ser fundada a la ciutat lituana de Panevėžys, un gran nombre d'estudiants van ser assassinats durant l'Holocaust. La ieixivà va ser refundada en desembre de 1943 pel seu líder, el Rabí Yosef Shlomo Kahaneman. Després va ser dirigida pel Rabí Shmuel Rozovsky, després pel Rabí Elazar Shach, i per Dovid Povarsky, actuant tots dos com a caps de la ieixivà. Al gener de 2007, els seus líders eren els rabins Gershon Eidelstein i el jueu Boruch Dov Povarski. Durant la dècada de 1990, el Rabí Shmuel Markovitz (espòs d'una neta del fundador) i el Rabí Eliezer Kahaneman (un net del fundador), van discrepar sobre l'administració de l'establiment. Des d'aleshores, l'organització s'ha dividit en dos grups d'estudiants que comparteixen el mateix edifici. Referències
Yeshivá de Ponevezh

La Yeshivá de Ponevezh (en hebreo: ישיבת פוניבז׳), a veces pronunciada como la Yeshivá de Ponevich, es una yeshivá de renombre internacional situada en la ciudad de Bnei Brak, Israel. La yeshivá cuenta hoy con unos 1500 estudiantes, y es una institución muy importante en el judaísmo ultraortodoxo de origen lituano.​ Historia Originalmente fue fundada en la ciudad lituana de Panevėžys, un gran número de estudiantes fueron asesinados durante el Holocausto.​​ La yeshivá fue refundada en diciembre de 1943 por su líder, el Rabino Yosef Shlomo Kahaneman.​ Referencias
Yechiva de Ponevezh

La yechiva de Ponevezh, prononcé parfois yechiva de Ponevitch, (hébreu ישיבת פוניבז׳) est une yechiva de renommée internationale située à Bnei Brak en Israël. La yechiva compte aujourd'hui environ 1 700 étudiants et elle est très importante dans le judaïsme de rite lituanien contemporain. Histoire Fondée à l'origine dans la ville lituanienne de Panevėžys, un très grand nombre d'étudiants sont assassinés au cours de la Shoah. Elle est relancée en décembre 1943 par son dirigeant, le rabbin Yosef Shlomo Kahaneman, le "Ponovezher Rov" . Elle est ensuite dirigée par le rabbin Shmuel Rozovsky puis le rabbin Elazar Shach et Dovid Povarsky en tant que co-roshei yeshiva. En janvier 2007, ses dirigeants sont les Roshei Yeshiva, les rabbins Gershon Edelstein, Boruch Dov Povarski. Dissensions Au cours des années 1990, un désaccord intervient entre Rabbi Shmuel Markovitz (époux d'une petite-fille du fondateur) et Rabbi Eliezer Kahaneman (petit-fils du fondateur) sur la gestion de l'établissement. Depuis, l'organisation est scindée en deux yeshivot partageant le même bâtiment. Enseignants célèbres Eliyahu Eliezer Dessler (1892-1953), Mashgia'h Rou'hani Yechezkel Levenstein (1895-1974), Mashgia'h Rou'hani, auteur de Or Yechezkel Elazar Menachem Man Shach (1898-2001), Rosh Yeshiva Dovid Povarsky, Rosh Yeshiva Chaim Friedlander Mashgiach Chaim Shloime Leibovitch (1931-2016), Rosh Yeshiva Elèves célèbres Dovid Rappaport Eliezer Wolff On trouve un grand nombre d'érudits rabbiniques parmi les anciens étudiants de l'établissement. Notamment Israel Meir Lau, ancien grand-rabbin ashkénaze d'Israël.Rabbi Yaacov Toledano (1933-1996),fondateur de la Yeshiva Hazon Baroukh et de l'ecole Merkaz Hatorah au Raincy Ouvrage d'art L'aron kodesh (l'arche sainte renfermant les rouleaux de Torah) est en bois d'Italie, et date du XVIe siècle. Installé au début des années 1980, il est plaqué de feuilles d'or. Institutions affiliées à la yechiva de Ponevezh Kollel Avreichim — pour les étudiants mariés. Yeshivat Ponevezh Le'zeirim — lycée de 200 étudiants. Anciennement dirigé par les rabbins Michel Yehuda Lefkowitz et Aharon Leib Shteinman. Batei Avot — établissement pour les enfants rescapés de la Shoah ou de foyers en difficultés. Grodno Yeshiva - Beer Yaakov — une Yeshiva dans la localité de Beer Yaakov. Grodno Yeshiva - Ashdod, dans la localité d'Ashdod, aussi appelée Ponevezh Ashdod Liens externes Site officiel Histoire de la yechiva lors de la période en Lituanie Références Portail d’Israël Portail du judaïsme Portail de l’éducation Portail de la Lituanie Portail des années 1900
Yonatan (Israeli settlement)

Yonatan (Hebrew: יוֹנָתָן) is an Israeli settlement and moshav located in the central Golan Heights. Initially a moshav shitufi, it underwent a privatization process to become a community settlement. The settlement is affiliated with the Hapoel HaMizrachi movement, and is under the jurisdiction of Golan Regional Council. In 2024 it had a population of 895. The international community considers Israeli settlements in the Golan Heights illegal under international law, but the Israeli government disputes this. Etymology The settlement is named after Yonatan Rosenman, who was killed while operating a tank during the Yom Kippur War. See also Israeli-occupied territories References External links Official website (in Hebrew)
Кікар га-Шаббат

Кікар-га-Шабат (івр. כיכר השבת, букв., «Площа Шабату») — головне перехрестя, що з'єднує п'ять вулиць в Єрусалимі, між районами Меа-Шеарім і Геула: вулицю Єхезкель з півночі, вулицю Малкей-Ісраель із заходу, вулицю Меа-Шеарім зі сходу, вулицю Штрауса з південного сходу та вулицю Їшааягу з південного заходу. З перших років існування Держави Ізраїль це перехрестя стало місцем конфліктів між релігійними та світськими євреями щодо питань дотримання шабату. Мітинги та протести, що проводяться в цьому місці, іноді завершувалися насильством. Завдяки своєму центральному розташуванню перехрестя також є місцем для громадських та святкових заходів. Історія Напруга між ортододсальними та світськими громадами зросла під час періоду британського мандату. Однією з домінуючих точок конфлікту було порушення шабату євреями, які їздили на своїх транспортних засобах в шабат. Розвинулася, так звана, «Шабатня війна», під час якої компанії пропонували громадський транспорт і продавали сільськогосподарську продукцію в шабат. Це змусило організацію «га-Єда га-харедіт» заборонити продукцію кооперативу «Тнува». У червні 1948 року військова поліція жорстоко розігнала масові протести проти порушення шабату. Після війни ситуація стала більш чутливою. Найпряміший шлях від Мандельбаумських воріт (головний військовий пост на кордоні розділеного Єрусалиму) до старого сиротинця Шнеллера (який став центром постачання єрусалимських військових частин) проходив прямо через головні квартали євреїв-харедім, а також через Кікар-га-Шабат. Часті проїзди військових машин цими районами в шабат був відправною точкою для багатьох протестів. Рішення театрів «Едісон» та «Іден» відкриватися після обіду в шабат стало ще одним болючим моментом. Влітку 1950 року протести посилилися. Суботні протести на перехресті часто розпочиналися членами «Нетурей карта», які виступали проти сіонізму і відкидали авторитет світської держави. Перехрестя регулярно проїжджала військова техніка. Згодом перехрестя було закрито для автомобілів на шабат та свята. молочна фабрика «Тнува», розташована неподалік від перехрестя, отримувала молочну сировину з населених пунктів поблизу Єрусалима також і в шабат. Демонстранти прийняли тактику, відому як «Фред» на честь одного з лідерів громади. Воги заповнювали вулицю людьми і марширували взад-вперед, змушуючи техніку повільно рухатися крізь натовп. 12 серпня 1950 року три вантажівки молоді з руху «га-Шомер га-цаїр» прибули на демонстрацію, що призвело до заворушень і дій поліції. Демонстрації тривали кожного суботнього дня, протягом цього й наступного літа. У 1965 році перехрестя було офіційно закрито для руху на шабат, хоча воно вже було закрито де-факто роками раніше. Виноски
Ami'ad

Ami'ad (Hebrew: עַמִּיעַד) is a kibbutz in northern Israel. Located on the Korazim Plateau, it falls under the jurisdiction of Upper Galilee Regional Council. In 2024 it had a population of 618. History The founders were a gar'in of 28 young people who were originally from the Youth Aliyah village of Ben Shemen (rescued from Europe before the borders were closed) and a group of youngsters from Kibbutz Hulda. The original plan was to prepare the outpost as a future settlement for demobilized soldiers from the Jewish Brigade of the British Army but instead they decided to settle the outpost themselves. The group were graduates of the Hanoar Haoved Movement and the first to form a unit in the Palmach. They initially settled on a hill around two kilometres south of modern Ami'ad, naming their settlement Jubb Yosef after the nearby ruins. They later moved to the current site, renaming the kibbutz HaHoshlim, before adopting the current name. Economy In addition to agriculture (avocado, banana and olive plantations; poultry and cattle), kibbutz Ami'ad has a successful factory that manufactures water filtration solutions. The company, Amiad Water Systems Ltd. (previously Amiad Filtration Systems Ltd.) is listed on the London Stock Exchange and has operations in Europe, the United States, Brazil, India, China and Australia. References External links Amiad Water Systems
Ami'ad

Ami'ad (עַמִּיעַד) est un kibboutz créé en 1946. Histoire Il est créé par 28 personnes en 1946 du village de Ben-Shemen et du Kibboutz Houlda et membre du groupe Hanoar Haoved. Il se situe à 2 kilomètres du village de Ami'ad. Les récoltes sont essentiellement de l'avocat, des olives et des bananes. Liens externes Site officiel Notes et références Portail d’Israël