NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kokhav Ya'akov

Kokhav Ya'akov ( également translittéré Kochav Yaakov ; כּוֹכַב יַעֲקֹב en hébreu, étoile de Jacob littéralement en français) est une colonie israélienne, située en Cisjordanie, territoire palestinien occupé, près de la ville palestinienne de Ramallah. Elle est créée en 1985 sur les terres du village palestinien de Kufr Aqab (ou Kafr 'Aqab), qu'Israël a confisquées. L'extension de la colonie est continue depuis sa fondation. La colonie administrée par le conseil régional du Mateh Binyamin. Un pourcentage important d'habitants sont des Franco-Israéliens. Situation juridique La communauté internationale dans son ensemble considère les colonies israéliennes de Cisjordanie illégales au regard du droit international mais le gouvernement israélien conteste ce point de vue. Notes et références Liens externes Portail de la Palestine Portail du monde colonial Portail d’Israël Portail du conflit israélo-arabe
Kochaw Ja’akow

Kochaw Ja’akow (hebr. כוכב יעקב, Gwiazda Jakuba) – wieś położona w Samorządzie Regionu Matte Binjamin, w Dystrykcie Judei i Samarii, w Izraelu. Leży w zachodniej części Samarii, w otoczeniu terytoriów Autonomii Palestyńskiej. Historia Osada została założona w 1985 przez grupę żydowskich osadników. Pierwotnie nazywała się Awir Ja’akov, jednak w 1998 zmieniono nazwę na obecną. Galeria Przypisy Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne Kochaw Ja’akow Google Maps Mapa Kochaw Ja’akow
Кохав-Яаков

Кохав-Яаков (ивр. כּוֹכַב יַעֲקֹב‎) — израильское общинное поселение религиозного характера в Самарии (Биньяминское нагорье), в Иудее и Самарии, в составе регионального совета Мате-Биньямин. Расположено между городком Эр-Рам и Бейт-Элем, близ города Эль-Бира, на высоте 810 м над уровнем моря, в 15 км от Иерусалима. История Посёлок основан в августе 1984 года под названием «Авир Яаков» примерно десятью семьями из числа восточных общин. Назван в честь раввина Яакова Абу-Хациры — одного из видных раввинов Марокко, известного под прозвищем «Авир Яаков»; основан при содействии поселенческого движения «Амана». В 1987 году в посёлок прибыл раввин Цион Вайцман, активно занимавшийся приёмом новых семей; он создал здесь новое ядро выпускников ешивы «Махон Меир» и квартал Неве-Яаков. Раввин Вайцман был раввином посёлка до своей кончины в 2005 году. В мае 2000 года вплотную к посёлку был основан ультраортодоксальный населённый пункт Тель-Цион, официально входивший в состав Кохав-Яакова — до решения правительства в феврале 2023 года разделить их и придать Тель-Циону самостоятельный статус. Образование Система образования включает ясли, детские сады, продлёнку, религиозную начальную школу для мальчиков (1—6 классы) «Ор ле-Цион» (названа в честь первого раввина посёлка Циона Вайцмана), начальную школу для девочек (1—8 классы) «Орот Эдит» и ульпану «Цвия Кохав-Яаков». Действует ешива хесдер «Хейхаль Элияху» под руководством раввина Шауля Давида Бучко. Кварталы Мигрон — квартал, функционирующий как самостоятельный посёлок; основан в сентябре 2012 года для эвакуированных жителей форпоста Мигрон, после решения Высшего суда справедливости об эвакуации форпоста и договорённости о переселении на соседний холм Гиват-ха-Йекев близ винодельни «Псагот». Квартал Иши — назван в честь Иши Розалеса, погибшего от попадания миномётной мины на учениях в Цеэлиме в январе 2017 года; застроен временными вагончиками. Центр абсорбции С 1999 года в посёлке действует общинный центр абсорбции, принимающий семьи репатриантов из Франции, Бразилии, Аргентины, Мексики и Ирана и помогающий им в первый год (включая ульпан и помощь с жильём и трудоустройством). Ссылки כוכב יעקב — на сайте регионального совета Мате-Биньямин Примечания
Kefar Tapúah

Kefar Tapúah (hebreu: כפר תפוח‎, lit. ‘El poble de les pomes') és una assentament israelià en la regió de Judea i Samaria, va ser fundat l'any 1978. Està al costat d'una de les principals cruïlles de carretera de la regió. El mes de desembre de l'any 2015, la vila tenia 1.036 habitants. La comunitat internacional considera com a il·legals sota la llei internacional tots els assentaments de la Cisjordània ocupada, però el govern israelià no comparteix aquesta opinió. El poble està situat prop de l'indret arqueològic de Tapúah, que apareix en la Bíblia en el llibre de Josuè, capítol 12, com una de les primeres 31 ciutats conquerides per Josuè i les Tribus d'Israel. El llibre de Josuè 17:8 situa a Tapúah a la frontera entre el territori dels fills de Josep, les tribus de Manassès i d'Efraïm. Demografia Malgrat que la seva població consisteix enterament de jueus, Kefar Tapúah és un dels assentaments israelians amb més diversitat, la seva població prové d'entorns molt diversos. Va ser fundat per un nucli de jueus iemenites del poble de Bareket, i des de la seva fundació ha absorbit nombrosos immigrants jueus vinguts des de Rússia i els Estats Units. Una població de peruans conversos al judaisme vinguts des de Trujillo, Perú, es va establir en la vila de Kefar Tapúah. Entre el mes de febrer de l'any 2004, fins al mes d'agost de l'any 2009, més de noranta noves famílies van emigrar a Kefar Tapúah. Serveis públics Al poble hi ha quatre sinagogues que funcionen durant el Sàbat, i s'hi estudia cada dia la Torà. Al poble hi ha dos banys rituals (micvé); un d'ells és per als homes i l'altre per a les dones. El poble disposa d'una guarderia i tres jardins d'infància amb un pati. Hi ha un equip mèdic d'emergències que està format per voluntaris. Una unitat antiterrorista s'encarrega de mantenir l'ordre i la seguretat dels habitants. Negocis privats Els negocis privats inclouen; una botiga de queviures, un taller mecànic, una empresa de mudances, una granja de cabres, una granja d'abelles productores de mel, i una fàbrica de perfums. Enllaços externs www.ktapuach.com (hebreu)
Kfar Tapuach

Kfar Tapuach (Hebrew: כְּפַר תַּפּוּחַ, lit., Apple-village) is an Orthodox Jewish Israeli settlement in the West Bank, founded in 1978. It sits astride Tapuach Junction, one of the major traffic junctions in the West Bank. The executive director of the village council is Yisrael Blunder, and the chief rabbi is Shimon Rosenzwieg. In 2024, it had a population of 1,605. The international community considers Israeli settlements in the West Bank illegal under international law, but the Israeli government disputes this. History According to ARIJ, Kfar Tapuach was established in 1978 on land which Israel had confiscated from the Palestinian town of Yasuf. Demographics Although its population consists entirely of Jews, Kfar Tapuach is one of the more diverse Israeli settlements, with its population coming from a range of backgrounds. Founded by a core of Habbani Yemenite Jews from the moshav of Bareket, it has since absorbed Jewish immigrants from Russia and the United States, a large group of Peruvian converts to Judaism from Trujillo, Peru, and others. Between February 2004 and August 2009, over 90 new families moved to Kfar Tapuach. Public services The settlement includes four synagogues, two mikvaot (ritual baths) for women and men, a nursery school, and three kindergartens. Biblical Tappuah Kfar Tapuach is named after biblical Tapuach (Tappuah or Tapuah), which appears in the Bible in the Book of Joshua (Joshua 12:17) as one of the first 31 cities conquered by Joshua Bin-Nun and the children of Israel. Kahanism Kfar Tapuach is noted for its concentration of followers of the assassinated rabbi Meir Kahane, who was convicted of multiple acts of terrorism in the United States and in Israel. See also Binyamin Ze'ev Kahane David Ha'ivri Kahanism Meir Kahane Mike Guzovsky Eden Natan-Zada 2010 Tapuah Junction stabbing 2013 Tapuah Junction stabbing References External links Tapuach Playground Project NYTimes Israel and U.S. Can’t Close Split on Settlements Olive wars, 2014, BBC
Kfar Tapuach

Kfar Tapuach (hebreo: כְּפַר תַּפּוּחַ en español: Pueblo de las manzanas), es una asentamiento israelí en Cisjordania (Palestina). Según el sistema administrativo palestino, se encuentra en la gobernación de Nablus, mientras que según el israelí, está en la región de Judea y Samaria. El asentamiento fue fundado en 1978 y se encuentra junto a uno de los principales cruces de carretera de Cisjordania. En diciembre del año 2015, tenía una población de 1.036 habitantes. El asentamiento está situado cerca del sitio arqueológico de Tapuach, que aparece en la Biblia en el libro de Josué, capítulo 12, como una de las primeras 31 ciudades conquistadas por Josué y las tribus de Israel. El libro de Josué 17:8 sitúa a Tapuach en la frontera entre el territorio de los hijos de José, las tribus de Manasés y de Efraim. Los asentamientos israelíes son ilegales según el derecho internacional. El artículo 49 del Cuarto Convenio de Ginebra, del que Israel es firmante, especifica que «la Potencia ocupante no podrá efectuar la evacuación o el traslado de una parte de la propia población civil al territorio por ella ocupado».​ El 19 de julio de 2024, la Corte Penal Internacional dictaminó que los asentamientos israelíes «violan el derecho internacional» y ordenó que Israel debe «detener los asentamientos y evacuar a los colonos».​ Demografía Aunque su población consiste enteramente de judíos, Kfar Tapuach es uno de los asentamientos israelíes con mayor diversidad, su población viene de entornos muy diversos. Fue fundado por un núcleo de judíos yemenitas del pueblo de Bareket, desde su fundación, ha absorbido a numerosos inmigrantes judíos venidos desde Rusia y los Estados Unidos. Una población de peruanos conversos al judaísmo venidos desde Trujillo, Perú, se estableció en Kfar Tapuach. Entre el mes de febrero del año 2004 hasta el mes de agosto del año 2009, más de noventa nuevas familias emigraron a Kfar Tapuach. Servicios públicos En el pueblo hay cuatro sinagogas que funcionan durante el Shabbat, en ellas se estudia cada día la Torá. En el pueblo hay dos baños rituales; uno de ellos es para los hombres y el otro para las mujeres. El pueblo dispone de una guardería y tres jardines de infancia con un patio. Hay un equipo médico de emergencias formado por voluntarios. Una unidad antiterrorista se encarga de mantener el orden y la seguridad de los habitantes. Negocios privados Los negocios privados incluyen; una tienda de comestibles, un taller mecánico, una empresa de mudanzas, una granja de cabras, un criadero de abejas productoras de miel, una peletería, y una fábrica de perfumes. Referencias Enlaces externos www.ktapuach.com (en hebreo)
Kefar Tappuach

Kefar Tappuach (hebr. כפר תפוח) – wieś położona w Samorządzie Regionu Szomeron, w Dystrykcie Judei i Samarii, w Izraelu. Leży w centralnej górzystej części Samarii, w pobliżu miasta Nablus w otoczeniu terytoriów Autonomii Palestyńskiej. Historia Osada została założona w 1978. Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne Kefar Tappuach Google Maps Mapa Kefar Tappuach
Einav

Einav (en hebreu: עינב) és un assentament israelià organitzat com un assentament comunitari, situat en el nord de Cisjordània. La població està situada en la carretera 57 entre els assentaments de Avnei Hefetz i Shavei Shomron. La comunitat sionista religiosa i jueva ortodoxa, es troba dins de la jurisdicció regional del Consell Regional de Samaria. L'assentament va ser establert en 1981 amb l'ajuda de l'organització de colonització Amana. La població en 2017 tenia 800 habitants. El nom del poble vol recordar els vinyers que solien ser una característica de les àrees circumdants, i de la propera ciutat palestina d'Anabta. La comunitat internacional considera que els assentaments israelians situats en la Cisjordània ocupada per Israel són il·legals, segons el dret internacional, però el govern israelià no està d'acord amb aquesta opinió. Referències
Einav

Einav (Hebrew: עֵנָב) is an Israeli settlement organized as a community settlement in the northern West Bank, located adjacent to the Palestinian village of Ramin, whose lands were confiscated in order to construct Einav. It is located on Highway 57 between Avnei Hefetz and Shavei Shomron, the religious Zionist and Orthodox Jewish community is within the municipal jurisdiction of the Shomron Regional Council. The international community considers Israeli settlements in the West Bank illegal under international law, but the Israeli government disputes this. History Israel confiscated 470 dunams of land from the nearby Palestinian village of Ramin in order to construct Einav (and the accompanying bypass roads and military positions), in addition to confiscating 20 dunams from Kafr al-Labad. Established in 1981 with the assistance of the Amana settlement organization, by 2024 it had a population of 1,228. The name of the village comes to remember the vineyards that used to be a feature of the surrounding areas. References
Einav

Einav (en hebreo: עינב) es un asentamiento israelí organizado como un asentamiento comunitario, el municipio está ubicado en el norte de Cisjordania. La población está situada en la carretera 57 entre los asentamientos de Avnei Hefetz y Shavei Shomron. La comunidad sionista religiosa y judía ortodoxa, se encuentra dentro de la jurisdicción regional del Concejo Regional de Samaria. El asentamiento fue establecido en 1981 con la asistencia de la organización de colonos Amana. La población en 2017 tenía una población de 800 habitantes. El nombre del pueblo viene a recordar los viñedos que solían ser una característica de las áreas circundantes, y de la cercana ciudad palestina de Anabta. Los asentamientos israelíes son ilegales según el derecho internacional. El artículo 49 del Cuarto Convenio de Ginebra, del que Israel es firmante, especifica que «la Potencia ocupante no podrá efectuar la evacuación o el traslado de una parte de la propia población civil al territorio por ella ocupado».​ El 19 de julio de 2024, la Corte Penal Internacional dictaminó que los asentamientos israelíes «violan el derecho internacional» y ordenó que Israel debe «detener los asentamientos y evacuar a los colonos».​ El gobierno israelí no está de acuerdo con esta opinión.​ Referencias
Einav

Einav (héberül: עֵנָב) kibuc Ciszjordánia északi részén, a palesztin Ramin falu szomszédságában. Az 57-es főúton, Avnei Hefetz és Savei Somron között, a vallásos és ortodox zsidó közösségek között található. A Shomron Regionális Tanács önkormányzati fennhatósága alá tartozik. Einav települését a Biblia Józsuénak az óriásokkal vívott háborúja kapcsán említi: "És eljött Józsué abban az időben, és levágta az óriásokat a hegyről, Hebronból, Debirből, Anábból és Júda egész hegyéről." Ezt a nevet a Hebron-hegység déli részén található Khirbet Anab nevű lelőhelyen őrzik meg, és nem messze onnan 1982-ben hozták létre a szőlőhöz kapcsolódó szimbolikus fogalomra utaló Eshkolot közösségi települést. Történelme A települést 1981 decemberében alapította az Amana szervezet a Shomron régióban, és a Shomron Regionális Tanács fennhatósága alá tartozik. 2021-re lakossága elérte a 983 főt. A község Einav ("szőlőfürt") neve a környék egykori virágzó szőlőültetvényeire utal, emellett az itt korábban volt palesztin Anbata falu nevére is visszavezethető. A településnév tehát szimbolikus emlékeztető a terület múltjára és a jelenlegi izraeli jelenlétre a Shomron térségében. Képtár Jegyzetek Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben az Einav című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
Enaw

Enaw (hebr. עינב) – wieś położona w Samorządzie Regionu Szomeron, w Dystrykcie Judei i Samarii, w Izraelu. Leży w zachodniej części Samarii, w otoczeniu terytoriów Autonomii Palestyńskiej. Historia Osada została założona w 1981. Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne Enaw Google Maps Mapa Enaw Galeria zdjęć Enaw. sdf.shomron.org.il. [zarchiwizowane z tego adresu (2008-05-16)].
Эйнав

Эйнав (ивр. עֵנָב‎) — израильское религиозное общинное поселение в Самарии, на территории Западного берега реки Иордан. Входит в региональный совет Шомрон. История Эйнав был основан в декабре 1981 года поселенческой организацией «Амана». Хотя посёлок был заложен в декабре 1981 года, торжественная церемония основания посёлка состоялась лишь в октябре следующего года, когда здесь жило несколько семей, — уже после вывода израильских войск с Синайского полуострова в рамках мирного договора с Египтом. Название посёлка символично: оно связано с виноградниками (от ивр. энав — «виноград»), которые в прошлом росли в Самарии, и созвучно названию соседнего палестинского городка Анабта. Расположение Эйнав находится в западной части Самарии, на шоссе № 57, между поселениями Авней-Хефец и Шавей-Шомрон, вблизи палестинских городков Анабта и Бейт-Лид. Население По данным Управления народонаселения и иммиграции Израиля, численность населения составляет около 891 человек (2019 год). Поселение имеет религиозно-сионистский характер. Примечания
Kirjat Šmona

Kirjat Šmona (hebrejski: קִרְיַת שְׁמוֹנָה‎‎, doslovno "Grad osmero") najsjeverniji je grad Izraela, u dolini Hula, tik uz granicu s Libanonom. Grad je dobio ime po osmorici ljudi koji su preminuli 1920. dok su branili naselje Tel Hai. Prema popisu stanovništva iz 2006., grad je imao 49 600 žitelja, od kojih su velika većina Židovi. Povijest Kirjat Šmona osnovan je u svibnju 1949. na lokaciji bivšeg beduinskog sela Al-Khalisa, čiji su se stanovnici odselili nakon što je na tom području proglašena hebrejska država nakon izraelskog rata za nezavisnost. Isprva, to je bilo tranzitno mjesto za židovske doseljenike koji su uglavnom radili na farmama. 1953. proglašen je "gradom u razvoju". Od 1975. Kirjat Šmona stekla je status grada. Zemlja u okolici i danas se obrađuje i kultivira kako bi se osigurala polja za sadnice. Zbog blizine libanonske granice, Kirjat Šmona je često bila metom napada. 11. travnja 1974. Popularna fronta za oslobađanje Palestine - Glavna zapovijed poslala je tri radikalna člana preko granice koji su ubili 18 osoba u jednoj stambenoj zgradi, prije nego što su poginuli u paljbi s vojskom. PLO je iz Libanona izbacivao kaćuše na grad u nekoliko navrata, poglavito 1981. i 1986., ali i 1996. Raketiranje je napokon prekinuto 2000. kada se IDF povukao iz Libanona. Usljedilo je šest godina relativno mirnog razdoblja, sve dok nije izbio Izraelsko-libanonski rat 2006. kada je Hezbollah masovno granatirao Kirjat Šmonu, zbog čega je pola stanovništva privremeno raseljeno. Većina ljudi se vratila u svoje domove nakon uspostave mira. Zemljopis Kirjat Šmona nalazi se na rubnom području Galileje, udaljena 5 km južno i 2 km istočno od izraelsko-libanonske granice. Nadmorska visina je 150 metara. Klima je mediteranska. Industrija Gradska ekonomija zasniva se na laganoj industriji, kao što su komunikacije, informacijska tehnologija, elektronika, ali i na poljoprivredi i turizmu. Poznati stanovnici Dudi Sela Sestrinski gradovi Nancy, Francuska Memmingen, Njemačka Rišon LeCion, Izrael Izvori Ostali projekti
Kirjat Sjmona

Kirjat Sjmona (Hebreeuws: קריית שמונה) is een plaats in het noorden van Israël, dicht bij de Golan-hoogvlakte en de grens met Libanon. De stad had in 2023 ongeveer 22.000 inwoners. De naam Kirjat Sjmona betekent stad van de acht. De stad is genoemd naar acht mannen die het nabijgelegen Tel Chai verdedigden en daarbij omkwamen in 1920. Aanvankelijk heette het Kirjat Joseph, naar Joseph Trumpeldor, verreweg de beroemdste van die acht. De stad is in 1950 gesticht. In 1953 werd Kiryat Shmona uitgeroepen tot ontwikkelingsstad. In de eerste jaren werd de groei vooral gedreven door de komst van vluchtelingen uit Roemenië en India, evenals Koerdische immigranten uit de Iraakse en Iraanse gebieden van Koerdistan. Later arriveerden de vluchtelingen met name uit Arabische landen. De stad werd gebouwd zonder een masterplan, maar wijk voor wijk, naarmate er golven immigranten arriveerden. De stad geniet stadsrechten sinds 1974. Doordat de plaats zo dicht bij de grens met Libanon ligt, werd het tientallen jaren regelmatig door Hezbollah bestookt met raketten vanuit dit buurland, waardoor het regelmatig in het nieuws kwam. Dit was voor Israël ook aanleiding om regelmatig bombardementen uit te voeren in Libanon. Het museum van Kirjat Sjmona heeft bezienswaardigheden uit de omgeving van de stad, waaronder archeologische vondsten. Op 11 april 1974 werden in Kirjat Sjmona 18 burgers door Palestijnse terroristen om het leven gebracht, onder wie negen kinderen. Sport Hapoel Ironi Kiryat Shmona is de professionele voetbalclub van Kirjat Sjmona en speelt in het Ironi Stadion. De club werd in 2012 Israëlisch landskampioen. Zustersteden Nancy, Frankrijk (sinds 1984) Geboren in Kirjat Sjmona Yael Nezri, miss Israël Shlomi Oz, crimineel Dudi Sela, tennisser
Quriate-Chemoná

Quriate-Chemoná (português brasileiro) ou Qiryat Shmona (português europeu) (em hebraico: קִרְיַת שְׁמוֹנָה; romaniz.: Kiryat Shmona; lit. Cidade dos Oito) é uma cidade na Galileia, no norte de Israel, perto da fronteira libanesa. Durante a ocupação israelense do Líbano, sofreu bombardamentos do lado libanês. Geminações Kiryat Shmona possui as seguintes cidades-gémeas: Nancy, França (1984) Memmingen, Alemanha (2009)
Qiryat Shemona

Qiryat Shemona (hebreiska: קרית שמונה) är en ort i Israel. Den ligger i distriktet Norra distriktet, i den norra delen av landet. Qiryat Shemona ligger 124 meter över havet och antalet invånare är 22 035. Terrängen runt Qiryat Shemona är huvudsakligen kuperad, men åt sydost är den platt.Runt Qiryat Shemona är det tätbefolkat, med 659 invånare per kvadratkilometer. Qiryat Shemona är det största samhället i trakten. Trakten runt Qiryat Shemona består till största delen av jordbruksmark. Kommentarer Källor
Maison folle (Israël)

La maison folle (en hébreu הבית המשוגע, en anglais Crazy House) est un immeuble de neuf étages situé au No 181, rue HaYarkon, à Tel Aviv, en Israël. Conçu par l'architecte français Léon Gaignebet pour le compte de la famille Bollag, maître de l'ouvrage, et construit de 1985 à 1989, ce bâtiment est resté vide pendant plusieurs années avant de devenir une attraction touristique en raison de son aspect peu conformiste. Son style architectural est à l'opposé du style international (aussi appelé Bauhaus de manière inexacte) omniprésent à Tel Aviv. La façade côté rivage (façade ouest) est dotée de balcons dont la forme évoque les vagues de la mer. À l'évocation d'une influence du style de Gaudi, Léon Gaignebet répond qu'il s'est inspiré de l'entourage Art nouveau des bouches de métro parisiennes dessinées par l'architecte Hector Guimard. La façade côté rue (façade est) est parcourue sur toute son élévation d'une fresque représentant un wadi (oued) traversant le désert ; des oliviers poussent dans des orifices de la paroi, formant un « jardin vertical » selon les termes du concepteur. L'intérieur est lui aussi unique en son genre. Les piliers porteurs qui traversent les appartements sont censés représenter chacun une des civilisations ayant existé autrefois dans cette partie du monde. Notes et références Voir aussi Maison folle (Viêt Nam) Portail d’Israël Portail de l’architecture et de l’urbanisme