NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Блумфілд (стадіон)

«Блумфілд» (івр. אצטדיון בלומפילד) — футбольний стадіон у Тель-Авіві, Ізраїль. Є домашньою ареною для місцевих футбольних клубів «Хапоель» і «Маккабі». Стадіон розрахований на 29 400 глядачів. Історія «Блумфілд» був побудований на місці старого стадіону «Хапоеля». Гроші на стадіон були надані канадською асоціацією праці Ізраїлю. Проект фінансувався в Канаді і був названий на честь братів Блумфілдів. Стадіон був відкритий 12 жовтня 1962 року. Під час відкриття пройшов товариський матч між «Хапоелем» і нідерландське «Твенте». У 1999 році конкурент «Хапоеля» у внутрішньому чемпіонаті — «Маккабі» переїхав на «Блумфілд». Також в 2004 році «Бней-Ієгуда» переїхав на «Блумфілд» і цей стадіон став єдиним, на якому виступали одразу 3 команди. Також на стадіоні у 2006 - 2008 роках проходив товариський турнір — Кубок Першого каналу, в тому числі і фінал останнього розіграшу, в якому зіграв донецький «Шахтар» та київське «Динамо» (2:2, 2:3 пен.). У вересні 2010 року УЄФА присвоїла стадіону «Блумфілд» 4-у категорію. Це один з двох стадіонів в Ізраїлі, категорія УЄФА якого дозволяє грати на ньому матчі основного етапу Ліги чемпіонів і Ліги Європи УЄФА, чемпіонату Європи (за винятком фіналів Ліги чемпіонів/Ліги Європи та фінальних матчів чемпіонатів Європи). Першою командою, яка грала на стадіоні «Блумфілд» матчі основного (групового) етапу Ліги чемпіонів став тель-авівський «Хапоель», який грав на цій арені свої домашні матчі цього турніру в сезоні 2010/11. 2013 року на стадіоні відбулись матчі групового етапу молодіжного чемпіонату Європи 2013 року. У 2016 році стадіон було закрито на капітальний ремонт і реконструкцію. Кількість місць на стадіоні значно збільшено. Відкрито стадіон для команд і глядачів було у травні 2019 року. Галерея Примітки Посилання Сторінка стадіону на WorldStadiums.com [Архівовано 28 квітня 2015 у Wayback Machine.] «Блумфілд» на AllStadiums.ru
Haifa naval base

The Haifa naval base is a base of Israeli Navy, located in Haifa, Israel, and constitutes the main naval base of the Israel Defense Forces. The base is the hub of Israel's naval force. The naval base has submarines, missile boats and other vessels. The base operates five Dolphin-class submarines, widely believed to carry Popeye Turbo cruise missiles armed with nuclear weapons. On 7 February 2021, Brigadier General Tal Politis was appointed to serve as commander of the Haifa naval base, replacing Brigadier General Guy Goldfarb. Organisation In this base reside the 7th fleet ( the submarine fleet ), the 3rd fleet ( the missile ship fleet ); Squadron 914 (one of the BTS squadrons ), the unit for underwater missions (ILTAM), the Institute of Naval Medicine and the fin unit . The main role of the base is to secure the shipping lanes of the State of Israel, to maintain and improve the operational capacity of the corps and to carry out routine security tasks . The base commander who is the commander of the northern arena in the navy is an officer with the rank of brigadier general and is also referred to as "Commander BH". Coastal squadrons are also located at the base: the technical squadron, the personnel squadron, the logistics squadron, the defense squadron and more. Haifa Naval Shipyard is in the west of the base. The base operates five Dolphin-class submarines, widely believed to carry Popeye Turbo cruise missiles armed with nuclear weapons. History On July 12, 1961 as part of the Thirteenth Navy Day celebrations, with the participation of important guests. Navy Commander Yohai Ben Nun and Haifa Mayor Abba Khushi inaugurated the new building of the Haifa base in the west of the port. On the night of April 20, 1979, four militants in a rubber boat penetrated the security system of the base in Rosh Hankara. They landed in Nahariya and attacked civilians. The condition of the sea, which was short waves and white waves, prevented the discovery of the boat even though the formation was on full alert. This event was a catalyst for refreshing all areas of the base and the detection system was strengthened with night vision devices. The militants from Lebanon continued with penetration attempts, but the detection and security system of the base prevented them all further attempts. References See also Israeli Navy
Хайфа (военно-морская база)

Военно-морская база ВМС Израиля «Хайфа» (БАХ, Басис Хайфа, ВМБ Хайфа, ивр. בסיס חיפה‎) — главная база ВМС Израиля. Основная функция военно-морской базы «Хайфа» и расположенных там подразделений — поддержание повседневной оперативной деятельности флота, выполнение боевых задач, поддержание и повышение боевой готовности войск. Общие сведения Главная военно-морская база Армии обороны Израиля на Средиземном море. База существует со времён Британского мандата и используется ВМС с 1948 года, со времён Арабо-израильской войны 1947—1949 годов. Командир ВМБ Хайфы имеет звание бригадный генерал («тат-алуф») и параллельно является командиром Северной средиземноморской зоны ВМС. В Хайфе базируются: 3-я флотилия 7-я флотилия 914-й дивизион сторожевых катеров, подразделение ЯЛТАМ. В Хайфе также расположены Израильская военно-морская академия которая находится на территории Учебно-тренировочной базе ВМС Израиляи. Командиры базы Примечания
Bazilika Zvěstování (Nazaret)

Bazilika Zvěstování v Nazaretu náleží františkánské Kustodii Svaté země a byla postavena na místě, kde se připomíná biblická událost Zvěstování. Stojí na místě, kde podle křesťanské tradice archanděl Gabriel zvěstoval Panně Marii (tradičně 25. března), že počne syna Ježíše. Je jedním z hlavních křesťanských poutních míst ve Svaté zemi a jednou z největších sakrálních staveb na Blízkém Východě. Historie Podle archeologického výzkumu zde ve 3. století stála židovská synagóga (na plánku vyznačena zeleně), vedle ní byl roku 429 vystavěn byzantský chrám (vyznačen žlutě) a obě stavby překryla trojlodní orientovaná dvouvěžová bazilika (půdorys vyznačen hnědě), kterou ve 12. století zbudovali či jen přestavěli křižáci. Ti zde již v roce 1099 založili arcidiecézi a dům pro poutníky. Skvostnou románsko-gotickou baziliku pak v roce 1263 dal zničit sultán Bajbars, který ovšem nechal zachovat svatou jeskyni. Františkáni Kustodie Svaté země se v Nazaretu usídlili okolo roku 1620, založili zde klášter nedaleko místa Zvěstování a vystavěli kostel sv. Josefa. V roce 1730 získali povolení na obnovu baziliky, jejíž stavba existovala až do roku 1954, kdy bylo započato s radikální přestavbou. Moderní třípodlažní budovu ve stylu brutalismu podle projektu italského architekta Giovanniho Muzia po dokončení hrubé stavby inauguroval papež Pavel VI. v roce 1964. Pokračovalo její vnitřní vybavování a výzdoba, roku 1969 byla vysvěcena a další výzdoba z finančních příspěvků i hotových výtvarných děl z celého světa byla ukončena až po roce 1980. Bazilika má ve dvou podlažích nad sebou dva chrámy, spodní je spojen s jeskyní, na horní kostel přímo navazuje třetí podlaží, tj. ochoz osmiboké věže s kupolí, která je přístupná také zvenčí. Na střeše baziliky spojené s klášterem, je umístěna křestní kaple. V arkádovém nádvoří na západní a jižní straně baziliky je osazeno šest desítek mariánských mozaik madon z celého světa, mimo jiné i mozaika Antonína Kloudy Zvěstování z roku 1980. Galerie Odkazy Reference Literatura MAJERNÍK, Ján; SCHEIDOVÁ, Leopoldína. Spoznávajme Svätú zem pohľadom archológov a biblistov. 1.. vyd. Bratislava: Rímskokatolícky farský úrad v Zákamennom, 2005. 801 s. ISBN 80-968861-9-3. Kapitola Bazilika Zvestovania, s. 562–568. (slovensky) KROLL, Gerhard. Po stopách Ježíšových. 2.. vyd. Kostelní Vydří: Karmelitánské nakladatelství, 2005. 486 s. ISBN 80-7192-711-2. Kapitola 13. Nazaret, s. 87–97. Masha Halevi, "The Politics Behind the Construction of the Modern Church of the Annunciation in Nazareth", The Catholic Historical Review, Volume 96, Number 1, January 2010, pp.27-55 Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Bazilika Zvěstování na Wikimedia Commons Web poutního místa na stránkách františkánské kustodie
Basílica de la Anunciación

La Basílica de la Anunciación (en hebreo: כנסיית הבשורה) es una iglesia católica situada en la ciudad de Nazaret, en el norte de Israel.​​ La iglesia se estableció en el lugar donde, según la tradición católica, la Anunciación tuvo lugar. La tradición ortodoxa griega sostiene que este evento ocurrió cuando María estaba sacando agua de un manantial local en Nazaret, y la Iglesia Ortodoxa Griega de la Anunciación se construyó en ese lugar alternativo. La iglesia actual es un edificio de dos plantas construido entre 1960-1969 sobre el emplazamiento de antigua iglesia bizantina y la posterior de los cruzados, reconstruida en 1730 por los franciscanos con el permiso de Zahir al-Umar. En el interior, la planta baja contiene la Gruta de la Anunciación, considerada por muchos cristianos como los restos de la casa de la infancia de la Virgen María. En esta Basílica se encuentra una galería con mosaicos que representan a algunas de las advocaciones marianas más importantes de diversos países. Entre las advocaciones españolas destacan; La Virgen de Candelaria, patrona de Canarias,​ la Virgen de Montserrat, patrona de Cataluña, la Virgen de los Desamparados, patrona de Valencia y la Virgen de Guadalupe, patrona de Extremadura.​ Excavando bajo la actual basílica y en sus alrededores se encontraron los restos de varias iglesias construidas una sobre otra. También se encontraron los restos de una iglesia-sinagoga judeocristiana que debió actuar como centro de peregrinación en los siglos I y II, tal como testimonian los grafiti dejados en sus paredes quizá ya desde finales del siglo I; posteriormente se hizo una iglesia, luego una basílica bizantina (siglo V), luego una iglesia de los cruzados (siglo XII) y luego una franciscana (siglo XVIII), y en 1969 la actual basílica. En los grafiti de la iglesia-sinagoga leemos en varios idiomas cosas como “En el santo lugar de María…” (escrito en el siglo II o principios del III), “hermosa virgen”, o uno en griego que dice simplemente “Ẋe Mapia” (pronunciado “je María”), abreviatura de Χαίρε Μαρία (= ¡Ave María!). También apareció una gruta subterránea que fue utilizada como capilla, con un altar, más grafiti y 5 capas sucesivas de yeso en las paredes. En la tercera capa se encontró una moneda de la época de Constantino, lo que demuestra que la primera capa es bastante anterior. Esto, en todo caso, es suficiente para afirmar que ya antes de la época de Constantino, quizá tan antes como finales del primer siglo, los cristianos venían a la casa de María en peregrinación. Si la comunidad local primitiva construyó en ella un lugar de culto incluido un baptisterio Véase también Portal:Iglesia católica. Contenido relacionado con Iglesia católica. Santuario de la Santa Casa Iglesia de San José (Nazaret) Iglesia católica en Israel Cristianismo en Oriente Medio Custodia de Tierra Santa Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Basílica de la Anunciación.
Bazilika Navještenja

Bazilika Navještenja je rimokatolička bazilika u Nazaretu u Izraelu iz 1969. godine. Ova bazilika je najveća kršćanska crkva na Bliskom istoku. Sredinom 4. stoljeća, svetište je izgrađeno na mjestu gdje je, prema kršćanskoj tradiciji, arkanđeo Gabrijel navijestio Djevici Mariji, da će začeti i roditi Isusa. U to vrijeme, nastale su i: Bazilika Rođenja Isusova te Bazilika svetoga groba. U vrijeme križarskih ratova, crkva je bila ruševina. Normanski vitez Tankred od Galileje, dao je sagraditi novu katedralu preko špilje. Ta katedrala bila je najveća crkva, koju su sagradili križari. Godine 1170., oštećena je prilikom potresa. Obnova crkve prekinuta je nakon poraza križara u bitci kod Hittina te su križari izgubili Nazaret. Zahvaljujući nizu ugovora, Nazaret je ostao hodočasničko mjesto do 1291., kada su križari bili protjerani iz zemlje. Franjevci su nastavili brinuti se za crkvu s prekidima, kada nisu mogli boraviti u Nazaretu. Godine 1620., franjevci su došli u posjed ruševina križarske katedrale u Nazaretu uz dopuštenje emira Fakr ad-Dina. Godine 1730., dopuštenjem Dahera el-Omara sagrađena je nova crkva. Godine 1877., crkva je bila dograđena. Godine 1955., crkva je srušena, kako bi se izgradila nova sadašnja Bazilika Navještenja. Prije izgradnje došlo je do opsežnih arheoloških istraživanja. Baziliku je projektirao talijanski arhitekt Giovanni Muzio. Crkva ima dvije razine. Gornja razina slijedi konture križarske katedrale iz 12. stoljeća i ima brod s dva prolaza. Nadalje, ova razina je djelomična rekonstrukcija istočne apside. Niža razina uključuje špilju. Godine 1964., baziliku je papa Pavao VI. posvetio Djevici Mariji. Bazilika je posvećena 23. ožujka 1969. Dva dana nakon toga održano je ekumensko liturgijsko slavlje, na kojem su prisustvovali: grčki pravoslavni, armenski, koptski, etiopski, sirijski i luteranski crkveni predstavnici. U atriju oko bazilike nalaze se brojni mozaici Djevice Marije, koji su poklon umjetnika iz zemalja diljem svijeta. Hrvatska je predstavljena s mozaikom Majke Božje Bistričke renomiranog Hrvatskog slikara i grafičara Josipa Resteka (1915-1987). Žuti i crveni kamenčići mozaika oblikuju žuto-crvene zrake milosti Božje na podlozi tamno modroga dalekog svemira osutog zvjezdama. Kupola bazilike je visoka 55 m. Galerija
Angyali üdvözlet bazilika (Názáret)

Az Angyali Üdvözlet bazilika (héber: כנסיית הבשורה, arab: كنيسة البشارة, görög: Εκκλησία του Ευαγγελισμού της Θεοτόκου, Ekklisía tou Evangelismoú tis Theotókou) a katolikus egyház temploma Izrael északi részén, Názáret városában. Olasz kezdeményezésre épült fel. Hagyomány Egeria spanyol zarándoknő 383-ban járt Názáretben és egy nagy alakú barlangról állították, hogy itt lakott Szűz Mária, és egy oltár volt ott. Az állítás miatt feltételezték, hogy itt történt az angyali üdvözlet. 1620. november 29-én olasz ferencesek egy kis csoportja megérkezett Názáretbe, és megpillantották annak a háznak a helyét ami saját országukba Loretoi házként ismeretes. A helyszín lenyűgözte őket, hiszen olyan helyen vannak amiről az evangélium úgy számol be itt történt az angyali üdvözlet, azaz Gábriel angyal hírül viszi Máriának, hogy fiút fog szülni, Jézust, ahol az ige megtestesült. A helyszín fenntartása és megvédése azonban nem volt könnyű az idők során. Építése 1730-ban egy kis kápolnát építettek, amit 1877-ben bővítettek. Ezt azonban lebontották 1955-ben. 1954-ben a Szeplőtelen fogantatás centenáriumán a ferences tartomány főnök elhatározta a templom megépítését. A jóváhagyás csak 1959-ben érkezett meg sok adminisztratív gátló körülmények miatt. A szentföldi olasz ferencesek rendelték meg a bazilikát. Az izraeli külügyminisztérium szerint a közel-kelet legnagyobb méretű kegyhely építménye. A templom leírása A templom egy domboldalba épült egy barlang fölé. A domborzati viszonyok miatt kétszintes templom, amelyben felül a domboldal felől lehet bejutni, alul nyugati irányból. A felső templom falain egy-egy kisebb fülkében 5-6 méteres falképek díszítik, amelyek egy-egy ország művészei alkottak és adományozták a templomnak. Az altemplomban van a barlang, a loretoi háznak az alapjai és a mellé épített keresztes korból való templomnak az alapkövei. Van egy fedett udvar, ahová kisebb méretű képek kerültek, folytatva azt az elvet, hogy minden országból legyen ott egy a Szűz Mária tiszteletét kifejező kép. Régészeti leletek 1960 előtt régészeti feltárások voltak. A templom magába foglal egy 12 századi keresztes templom alapköveit. Murális kép galéria Számtalan nemzet készített Madonna ábrázolásokat, a saját országuk ízlése illetve hagyományaira támaszkodva. A magyar mozaikot Kolozsváry Moldován István készítette 1967-ben. Források Izraeli Külügyminisztérium a Bazilikáról http://www.americancatholic.org/
Basiliek van de Aankondiging

De Basiliek van de Aankondiging (ook Basiliek van de Annunciatie) is een rooms-katholieke, 20e-eeuwse basiliek in Nazareth, Israël. De basiliek is de grootste christelijke kerk in het Midden-Oosten. Geschiedenis Vanaf de vierde eeuw In het midden van de 4e eeuw werd een schrijn gebouwd om de plaats waar volgens rooms-katholieke traditie de aartsengel Gabriël verscheen aan de Maagd Maria. In 383 werd aan vrouwe Egeria, een Spaanse pelgrim, een grot getoond waarin Maria zou hebben geleefd. Er was een altaar geplaatst. Dit was vermoedelijk de grootste grot van een grottencomplex dat in latere eeuwen bekend kwam te staan als de Grot van de Annunciatie. In 570 was er een kerk aanwezig. Uit deze periode stamt een Grieks mozaïek met de opdracht Voor Conon, diaken van Jeruzalem. Kruisvaarders In 1099 begon de tijd van de kruisvaarders. De kerk was een ruïne. In opdracht van de Normandische ridder Tancred, prins van Galilea, werd een nieuwe kathedraal gebouwd over de grot. Deze kathedraal was de grootste kerk die door de kruisvaarders werd gebouwd. In 1170 werd deze kerk beschadigd tijdens een aardbeving. Het erop volgende herstel van de kerk werd onderbroken toen de kruisvaarders werden verslagen in de Slag van Hittim en Nazareth verloren ging voor de kruisvaarders. Dankzij een serie verdragen bleef het voor pelgrims tot 1291 mogelijk om de Grotto te bezoeken. In 1291 viel Akko, de hoofdstad van de kruisvaarders, en werden de kruisvaarders uit het land verjaagd. Franciscanen In 1620 kocht de Orde van de Franciscanen met toestemming van de Druzische emir Fakr-a-Din de ruïnes van de kruisvaarderskathedraal en de Grot. In 1730 stond de Ottomaanse sultan de orde toe een nieuwe kerk te bouwen. In 1877 werd die kerk vergroot. In 1955 werd de kerk afgebroken om plaats te maken voor een nieuwe kerk: de Basiliek van de Aankondiging. Voordat de bouw werd gestart, werd de locatie uitgebreid archeologisch onderzocht door de Studium Biblicum Franciscanum (Jerusalem). Bouw en inwijding De Basiliek van de aankondiging werd ontworpen door architect Giovanni Muzio. De kerk heeft twee niveaus. Het bovenste niveau volgt de omtrek van de 12e-eeuwse kruisvaarderskathedraal en heeft een schip met twee zijbeuken. Verder heeft dit niveau een gedeeltelijke reconstructie van de oostelijke apses. Het onderste niveau omvat de byzantijnse Grot. In 1964 werd de basiliek door paus Paulus VI toegewijd aan de Maagd Maria. De wijding van de afgebouwde basiliek vond plaats op 23 maart 1969. Twee dagen later volgde een oecumenische dienst waarbij geestelijken aanwezig waren van de Grieks-Orthodoxe, Armeense, Koptische, Ethiopische, Syrische en Lutherse kerken. In en om de basiliek bevinden zich vele afbeeldingen van de Maagd Maria, geschonken door een grote verscheidenheid aan landen. De koepel van de basiliek is 55 meter hoog. Externe links (en) Officiële website (en) Israel Ministry of Foreign Affairs, Nazareth, The Basilica of the Annunciation
Bazilica Bunei Vestiri din Nazaret

Bazilica Bunei Vestiri din Nazaret (în latină: Basilica Annuntiationis, în arabă: كنيسة البشارة Kanisat Al-Bishara, în ebraică: בזיליקת הבשורה - Bazilikat Habessorá) este o biserică catolică în centrul orașului Nazaret, în nordul Israelului. Ea a fost ridicată deasupra locului unde tradiția creștină catolică consideră că ar fi fost casa Fecioarei Maria și unde arhanghelul Gabriel i s-ar fi înfățișat, aducându-i vestea ca îl va zămisli pe Isus, eveniment cunoscut ca Buna Vestire. Excavații arheologice în acest loc au evidențiat ruinele a trei biserici antice, care au fost ridicate una după cealaltă. Locul a servit ca lăcaș de cult încă înainte de vremea lui Isus. El se afla atunci în sudul satului antic Nazaret. Săpaturile au descoperit vestigiile unor case de locuit, fântâni și hambare. Actuala clădire a fost planificată pentru Custodia franciscană a Țării Sfinte de către arhitectul italian Giovanni Muzio, și a fost inaugurată în anul 1969. Asociatul israelian al lui Muzio a fost arhitectul Itzhak Moshe Levkovicz, care a fost elevul acestuia la Politehnica din Torino, până ce și-a încheiat studiile în 1940 și a emigrat în Palestina. Construcția a fost executată de compania israeliană Solel Bone, sub conducerea inginerului Shlomo Lopatin. Bazilica se recunoaște prin cupola ei mare și conică și de culoare gri, în vârful ei aflându-se un candelabru în chip de far. Ea a devenit unul din semnele de reper ale Nazaretului. În perimetrul ei se mai află o mănăstire franciscană, precum și Biserica Sfântul Iosif.
Kfar Warburg

Kfar Warburg (hebrejsky כְּפַר וַרְבּוּרְג‎, doslova „Warburgova vesnice“, v oficiálním přepisu do angličtiny Kefar Warburg) je vesnice typu mošav v Izraeli, v Jižním distriktu, v Oblastní radě Be'er Tuvja. Geografie Leží v nadmořské výšce 56 metrů v pobřežní nížině, v regionu Šefela. Jižně od obce probíhá vádí Nachal Guvrin. Obec se nachází 11 kilometrů od břehu Středozemního moře, cca 39 kilometrů jižně od centra Tel Avivu, cca 48 kilometrů jihozápadně od historického jádra Jeruzalému a 2 kilometry jihozápadně od Kirjat Mal'achi. Kfar Warburg obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je etnicky převážně židovské. Kfar Warburg je na dopravní síť napojen pomocí dálnice číslo 3. Dějiny Kfar Warburg byl založen v roce 1939. Už roku 1935 se v této lokalitě pokusila skupina Židů okolo organizace Irgun Menachem (ארגון מנחם) o zřízení osady. Roku 1936 ale místo opustila kvůli izolovanosti a převaze nepřátelsky naladěných Arabů v okolní krajině (později založila nedaleko odtud vesnici Kfar Menachem). Za vznikem Kfar Warburg stála organizace Amika (אמיק"א), která v době doznívajícího arabského povstání v tehdejší mandátní Palestině podporovala rozšiřování židovských osad, a dále osadníci z Kfar Menachem. Vesnice je pojmenována podle Felixe M. Warburga, židovského filantropa a zakladatele organizace American Jewish Joint Distribution Committee. Během války za nezávislost v roce 1948 byla vesnice ostřelována egyptskou armádou. Společně se sousedním mošavem Be'er Tuvja šlo tehdy o jediné židovské osídlení v tomto regionu na pomezí pobřežní nížiny a severního okraje pouště Negev. Ženy a děti byly dočasně evakuovány. Nakonec ale oblast ovládla izraelská armáda. V obci se dodnes nachází vojenský hřbitov pro oběti bojů. Roku 1959 zde kromě toho vznikl i památník obětem války. Koncem 40. let měl mošav Kfar Warburg rozlohu katastrálního území 1 731 dunamů (1,731 kilometru čtverečního). V roce 1950 populaci mošavu posílila skupina židovských přistěhovalců z Evropy, většinou přeživších holokaust. V 50. letech v obci vyrostlo kulturní středisko. Demografie Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Kfar Warburg Židé – cca 1000 osob (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství, cca 1100 osob). Jde o menší obec vesnického typu s dlouhodobě rostoucí populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 1067 lidí. Během roku 2014 populace stoupla o 0,9 %. Odkazy Reference Související články mošav Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kfar Warburg na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální stránky Oblastní rady Be'er Tuvja (hebrejsky) Oficiální stránky
Kfar Warburg

Kfar Warburg (auch Kefar Warburg, כְּפַר וַרְבּוּרְג Kfar Warbūrg, deutsch ‚Dorf Warburgs‘) ist eine große Moschav-Siedlung in Zentralisrael. Geographie Die Siedlung liegt geographisch neben Kirjat Malʾachi und besitzt 98 Bauernhöfe sowie eine Fläche von ca. 6 km². Die Siedlung befindet sich im Verwaltungsbezirk des Regionalrats Beʾer Tuvia und ist Mitglied der Moschavim-Bewegung. Der Moschav liegt etwa 40 km südlich von Tel Aviv und an der Schnellstraße Kvisch . Im Jahre 2022 wohnten 1236 Einwohner im Ort. Geschichte Die Siedlung ist am 31. Oktober 1939 von Mitgliedern der Menachem-Organisation gegründet worden. Der Siedlungsname wurde zu Ehren von Felix M. Warburg gewählt, einer angesehenen deutsch-amerikanischen Persönlichkeit der jüdischen Gemeinschaft in den USA und Gründer des American Jewish Joint Distribution Committee. In Kfar Warburg liegt das Grab von Jigʾal Hurwitz. Bekannte Bewohner Jigʾal Hurwitz, mehrfacher Minister in Israel Weblinks Offizielle Website (hebräisch) Einzelnachweise