NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Доха (стадіон)

Стадіон Доха (івр. אצטדיון דוחא, Etztadion Doḥa ; араб. ستاد دوحة) — домашня арена клубу Бней Сахнін. Історія Розташований в ізраїльському місті Сахнін, стадіон Доха був побудований в основному за державні кошти Держави Ізраїль і Національного олімпійського комітету Катару, і був названий на честь катарського міста Доха. Рішення катарців побудувати стадіон в Ізраїлі було прийнято після зустрічі депутата Кнесету Ахмадом Тібі з генеральним секретарем Національного олімпійського комітету Катару шейхом Саудом Абдулрахманом Аль Тані після того, як Тібі висловив свою стурбованість умовами для занять спортом на Сахніні. Залучення Катару мало на меті показати, що відносини між двома країнами є мирними та з однаковими інтересами. У липні 2009 року була відкрита північна трибуна з додатковими 3500 місцями. Існують плани розширення місткості стадіону до 15 000, Галерея Див. також Спорт в Ізраїлі Примітки
Ministerium für Bau- und Wohnungswesen (Israel)

Das Ministerium für Bau- und Wohnungswesen (hebräisch מִשְׂרַד הַבִּנּוּי וְהַשִּׁכּוּן Misrad ha-Binnūj wə-ha-Schikkūn, englisch Ministry of Housing and Construction) ist ein Ministerium im israelischen Kabinett. Nach den Wahlen am 15. August 1961 zur Fünften Knesset wurde das Ministerium in den Koalitionsverhandlungen zur neuen Regierung unter David Ben-Gurion als Ministerpräsident neugeschaffen. Erster Minister wurde am 2. November 1961 Georg Josephthal von der Partei Mifleget Poalei Erez Jisrael. Nach dessen Tode übernahm Yosef Almogi am 30. Oktober 1962 das Ministeramt. In der Zwischenzeit war David Ben-Gurion kommissarisch Minister. Bis zur Regierung unter Menachem Begin wurde es als Ministerium für Wohnungswesen (englisch Ministry of Housing) bezeichnet und unter Gideon Patt in Ministerium für Bau- und Wohnungswesen (englisch Minister of Housing and Construction) am 20. Juni 1977 umbenannt. Unter der von Schimon Peres als Ministerpräsidenten geführten Regierung wurde am 10. Oktober 1983 mit Mosche Katzav (Likud) erstmals ein stellvertretender Minister für Bau- und Wohnungswesen ernannt. Nach dem Ausscheiden von Eli Ben-Menachem (Awoda) aus der Regierung Ariel Scharon am 23. November 2005 wurde das Amt des stellvertretenden Ministers nicht neu besetzt. Vom 18. März 2013 bis 14. Mai 2015 war Uri Ariel von der Partei HaBajit haJehudi in der Regierung Netanjahu Minister. Seit 14. Mai 2015 ist Joaw Galant von der Partei Kulanu in der Regierung Netanjahu Minister. Liste der Minister Stellvertretende Minister Weblinks Offizielle Website (englisch) All Ministers in the Ministry of Housing and Construction. In: Ministers by Ministry. Knesset, abgerufen am 26. März 2014 (englisch). Einzelnachweise
Ministry of Construction and Housing

The Ministry of Construction and Housing (Hebrew: מִשְׂרַד הַבִּנּוּי וְהַשִׁכּוּן, Misrad HaBinui VeHaShikun) is a portfolio in the Israeli cabinet. The ministry was created in 1961. Until 1977 and for a period from November 2014 till August 2015 it was known as the Ministry of Construction, and in 1977–2014 and from August 2015 as the Ministry of Construction and Housing (Hebrew: מִשְׂרַד הַבִּנּוּי וְהַשִׁכּוּן, Misrad HaBinui VeHaShikun). Construction was also previously part of the Labour and Construction ministry during the provisional government between 1948 and 1949. There has been a Deputy Minister on several occasions. Since 1967, the Ministry of Housing (as it was known then) assumed a political importance in the context of Israel's relations with the Palestinians, since this ministry is responsible for construction projects at controversial Israeli settlements on the West Bank and in East Jerusalem. The political identity of the minister currently in charge, and ministerial decisions on such construction, could impact the overall government policy. The Ministry, through the Israel Land Authority, is the legal owner of the majority of land in Israel. List of ministers Deputy ministers See also Housing in Israel Architecture of Israel References External links Ministry of Construction and Housing All Ministers in the Ministry of Housing and Construction Knesset website
Ministerio de Construcción (Israel)

El Ministerio de Construcción de Israel (en hebreo: מִשְׂרַד הַבִּנּוּי, transliteración: Misrad HaBinui)​ es un ministerio en el gabinete israelí. Fue creado en 1961. Hasta 1977, era conocido como Ministerio de Vivienda, y entre 1977 y 2014 como Ministerio de Vivienda y Construcción (en hebreo: מִשְׂרַד הַבִּנּוּי וְהַשִׁכּוּן, transliteración: Misrad HaBinui VeHaShikhun). El sector de construcción fue anteriormente parte del Ministerio del Trabajo y de la Construcción durante el gobierno provisional, entre 1948 y 1949. El actual ministro es Yoav Galant, de Kulanu. Ha habido un viceministro en varias ocasiones. Desde 1967, el Ministerio de Vivienda (como se le conocía entonces) asumió una importancia política en el contexto de las relaciones de Israel con los palestinos, ya que este ministerio fue responsable de los proyectos de construcción de los asentamientos israelíes en el área de Judea y Samaria. La identidad política del ministro a cargo, y las decisiones ministeriales sobre la construcción, podría impactar la política general del Gobierno. Lista de los ministros de la Construcción Viceministros Referencias Enlaces externos Ministerio de Vivienda y Construcción Lista de los ministros de Vivienda y Construcción
Министерство строительства Израиля

Министерство строительства и заселения Израиля (ивр. משרד הבינוי והשיכון‎) — правительственное учреждение, созданное в 1961 году и ответственное за строительство государственного жилья в Израиле. Задачи министерства Образованное в 1961 году министерство строительства определяет политику правительства в сфере гражданского строительства, в том числе и частного; выдаёт разрешения на постройку новых зданий; субсидирует слабые части населения в покупке жилья; контролирует ипотечные банки; проектирует восстановление старых районов в городах Израиля и улучшает уровень строительства. Министры строительства Ссылки Официальный сайт министерства строительства и заселения Израиля
Міністерство будівництва Ізраїлю

Міністерство будівництва та заселення Ізраїлю (івр. משרד הבינוי והשיכון‏‎, Місрад га-бінуй ве-га-шикун) — урядова установа виконавчої влади Ізраїлю, яка регулює будівництво житла в Ізраїлі. Історія Міністерство було створено в 1961 році. До 1977 року воно мало назву Міністерство житлово-комунального господарства, а в 1977—2014 роках — Міністерство житлово-комунального господарства та будівництва. Будівництво також було частиною Міністерства праці та будівництва під час тимчасового уряду між 1948 і 1949 роками. З 29 грудня 2022 року міністерство очолив Іцхак Ґольдкнопф. Примітки Посилання Міністерство будівництва та заселення Ізраїлю на вебсайті timesofisrael.com (англ.) www.moch.gov.il/english/Pages/HomePage.aspx — офіційний сайт міністерства (івр.)
Мегидо

Мегидо (Тел Мегидо) е древен град в северната част на дн. Израел (след много транскрипции познат днес като Армагедон), който е бил разположен на главния търговски път между Дамаск и Египет и през 50-вековната си история многократно е сриван от завоеватели и природни бедствия. Открити са находки от Неолита (9 – 5 хилядолетие пр.н.е.) до края на персийската епоха (4 век пр.н.е.) Многократните земетресения, засегнали Мегидо, може да са вдъхновили видението за разрушителен Апокалипсис в откровение на Йоан от Новия завет. Планината Мегидо „Ар Мегидо“, или планината Мегидо, е оригиналното древноеврейско име, което гърците транскрибират като Армагедон, т.е. последното бойно поле между доброто и злото. Бележки Външни препратки Antikforever.com: Megiddo Архив на оригинала от 2018-09-27 в Wayback Machine.
Meguidó

Meguidó (hebreu: מגידו‎, ‘pujol, turó’; àrab: مجیدو, Majīdū, potseriorment تل المتسلم, Tall al-Mutasallim) és un tel que es troba al nord d'Israel, prop del quibuts Megido, uns 30 km al sud-est de Haifa a la regió de Galilea. El lloc és conegut per la seva importància històrica i teològica, sobretot en virtut del seu nom grec, Armageddon. En l'antiguitat, Meguidó fou una important ciutat estat. Les excavacions han desenterrat 26 capes de ruïnes, cosa que indica un llarg període d'assentament. L'assentament està protegit per la UNESCO com a parc nacional. Història Fou una ciutat cananea del nord de Palestina, propera a Tanac; a la seva rodalia es va lliurar la batalla de Meguidó. El seu nom hebreu, Har Meguiddó, ‘Muntanya de Meguidó’, va originar el nom grec Harmagedon. Sota domini egipci, n'apareix com a rei Biridya de Meguidó, de Nuribta i de Shunem (segle xiv aC). En una carta al faraó, el rei es queixa dels atacs del rei Labayu de Sequem, que disposava de mercenaris habiru. Va passar als israelites al segle xi aC. Referències
Megido

Megido (hebrejski: מגידו‎; arapski: المجیدو; Tell al-Mutesellim, grčki: Μεγιδδώ/Μαγεδδών, Megiddó/Mageddón; latinski: Mageddo; asirski: Magiddu, Magaddu, te Magidda i Makida na tablicama iz Amarne; staroegipatski: Maketi, Makitu i Makedo) je drevni grad koji je bio naseljen negdje od 7000. pr. Kr. do negdje 586. pr. Kr. Danas su od njega ostale samo ruševine (u 26 odvojenih slojeva) na brdu kod kibuca Megiddo u Izraelu. Megido se nalazio na strateškom položaju na zapadnom rubu Jizreelske ravnice, na ulazu u jedini prolaz kroz planinski vijenac Karmel, kroz koji je vodio put iz Egipta u Asiriju. Obližnja planina Megido dala je ime Armagedonu, koji se spominje u Novom zavjetu, a što je grčki naziv za hebrejski izraz Har Megiddo, tj. "Gradina Megido". God. 2005., Megido je, zajedno s gradovima Hazor i Tel Beer Ševa, upisan na UNESCO-ov popis mjesta svjetske baštine u Aziji i Oceaniji. Povijest Megido je bio važan grad-država na sjecištu nekoliko drevnih putova koji su povezivali Egiat i Asiriju i stoga su zbog njega vladari Bliskog istoka često ratovali s Egiptom. Nekolicina bitaka se dogodila kod Megida: Bitka kod Megida (1469. pr. Kr.) između egipatskog faraona Tutmozisa III. i koalicije Kanaanaca koju su činili vladari Megida i Kadeša. Bitka kod Megida (609. pr. Kr.) između Egipta i Judejskog kraljevstva u kojoj je poginuo kralj Jošija. Bitka kod Megida (1918.), tijekom Prvog svjetskog rata, između Saveznika i Turske vojske. U Starom zavjetu se spominje i pod hebrejskim imenom דרך הים‎ (Derekh HaYam ili "Put prema moru"), te je za vrijeme Rimskog Carstva bio važan dio istoimene vojne ceste Via maris. U Novom zavjetu se spominje u knjizi Otkrivenja (Apokalipsa) u kojoj se navode budući događaji velike bitke na brdu kod Megida, tj. Armagedona, te je ovaj naziv postao sinonim za svršetak svijeta. Megido je nenaseljen od 586. godine, iste godine kada su Babilonci uništili Salomonov hram u Jeruzalemu i odveli Izraelce u Babilonsko izgnanstvo. Stoga su građevine arheološkog lokaliteta ostali upravo onakvi kakvi su bili prije ove godine, neoštećene daljnom izgradnjom. Danas je Megido izraelski nacionalni park i važna raskrsnica na glavnoj cesti koja povezuje središnji Izrael s Galilejom i sjevernim pokrajinama, te dolinu Jezreel kroz prolaz Wadi Ara s izraelskom morskom obalom. Izvori Gordon Loud, The Megiddo Ivories (PDF) Arhivirana inačica izvorne stranice od 13. kolovoza 2011. (Wayback Machine), Oriental Institute Publication 52, University of Chicago Press, 1939., ISBN 978-0-226-49390-9 Vanjske poveznice Ekspedicija u Megido (engl.) Megiddo na Bibleplaces.com Arhivirana inačica izvorne stranice od 8. prosinca 2015. (Wayback Machine) (engl.) Nacionalni park Tel Megiddo Arhivirana inačica izvorne stranice od 19. srpnja 2011. (Wayback Machine) službene stranice (engl.) Megiddo: Tell el-Mutesellim Arhivirana inačica izvorne stranice od 6. prosinca 2010. (Wayback Machine) na Images of Archaeological Sites in Israel
Megido

Megido ou Magedo (em hebraico: מגידו; em árabe: المجیدو, Tell al-Mutesellim) é uma colina em Israel, próxima a um moderno povoado de mesmo nome, célebre por razões teológicas, históricas e geográficas. História Nos tempos antigos Megido era uma importante cidade-estado. De acordo com algumas interpretações da Bíblia cristã, será neste lugar onde ocorrerá a batalha do Armagedom ou a batalha final entre as forças da luz lideradas por Jesus Cristo e as forças das trevas lideradas por Satanás ou Anticristo depois do Fim dos Dias. Megido é uma tell ("colina") feita de 26 camadas de ruinas de antigas cidades numa posição estratégica à cabeça da passagem através do Tergo de Carmel. Juntamente com Hazor e Beer-Sheba foi declarada Património Mundial da Unesco em 2005. Armagedom No Livro das Revelações da Bíblia cristã (escrita em grego koiné), conta-se que antes da batalha final, os exércitos se reúnem na planície abaixo de Har Meggido (a colina de Megido). Entretanto, a tradução foi mal-feita e Har Meggido foi erroneamente traduzido para Armagedom, fazendo os exércitos se reunirem na planície antes do Armagedom, a batalha final. Poderá estar aqui a igreja cristã mais antiga do mundo (240-241 d.C). Referências
Meghido

Meghido sau Meghidon (ebraică ‏מגידו, transliterat: Megidó) a fost un oraș antic, amplasat pe drumul comercial mai recent numit Via Maris, care lega Mesopotamia și Siria de Egipt, fiind situat la gura unei trecători către câmpia Izreel, în nordul Canaanului antic, azi Israel, în apropiere fiind kibuțul Megiddo. Istoric Megiddo este considerat unul dintre principalele locuri unde s-au făcut descoperiri arheologice biblice în Orientul Apropiat. Așezarea a existat între anii 6000- 500 î.Hr. fiind populat aproape fără întrerupere timp de 5000 de ani. Ea este amintită în legătură cu mărturisirea apostolului Ioan, în Cartea Apocalipsei din Noul Testament. Edward Robinson identifică orașul biblic Megiddo ca Tell el-Mutesellim care se află lângă satul arab el-Leğğūn. Orașul, prin poziția lui strategică, controla principalele drumuri comerciale antice din Orientul Apropiat. Nu demult, pe teritoriul acestei localități arheologii au descoperit probabil ruinele celei mai vechi biserici creștine din lume, datată din perioada romană. Se spune despre Meghido ca a fost teatrul a multor bătălii celebre: Cea mai faimoasă victorie a faraonului Tutmes al III-lea s-a soldat cu ocuparea orașului Megiddo, în nordul Canaanului, în anul 1478 î.Hr. și a fost prima bătălie din istorie pentru care există o descriere completă. Bătălia de la Meghido (609 î.Hr.) între Egipt și Regatul lui Iuda, în care regele Iosia a căzut. Bătălia de la Meghido (1918): în timpul primului război mondial, batalia s-a purtat între trupele aliate, conduse de generalul Edmund Allenby și armata otomană. Napoleon aprecia: „Nu există câmp de luptă mai bun decât ăsta”. Potrivit interpretărilor Apocalipsei lui Ioan,acolo va avea loc ultima și cea mai sângeroasă bătălie din istoria umanității (Armaghedon), dintre „forțele binelui” conduse de Hristos și „forțele răului” conduse de Antihrist. Mulți asociază Meghido cu conflictele dintre Israel și statele din lumea musulmană, ca grupările palestiniene, Liban și Siria. Galerie Legături externe Materiale media legate de Meghido la Wikimedia Commons Vezi Locuri din patrimoniul mondial UNESCO din UNESCO: în engleză sau franceză en The Meggido Expedition Istoric Cea mai veche biserică creștină din lume Meghido - Armaghedon, 29 iunie 2012, Teodor Dănălache, CrestinOrtodox.ro
Мегидо

Град Мегидо (Израел) (хебр. מגידו‎; арап. المجیدو; грч. Μεγιδδώ/Μαγεδδών) је древни град који је био насељен у периоду од 7000. п. н. е. до негдје 500. п. н. е.. Био је смјештен на рубу Израелске равнице. Оближња планина Мегидо (хебрејски Хар) дала је име Армагедону, који се спомиње у Библији. Данас су од њега остале рушевине у 26 одвојених слојева, на брду код кибуца Мегидо у Израелу. Мегидо се налазио на стратешком положају на западном рубу израелске равнице, на улазу у једини пролаз кроз планински венац Кармел, кроз који је водио пут из Египта у Асирију. Оближња планина Мегидо дала је име Армагедону, који се спомиње у Новом завјету, а што је грчки назив за хебрејски израз Хар Мегиддо, тј. "Градина Мегидо". Године 2005, Мегидо је, заједно с градовима Хазор и Тел Беер Шева, уписан на УНЕСЦО-в Листу места свјетске баштине у Азији и Аустралазији. Историја Мегида Мегидо је био важан град-држава на рскрсници неколико древних путева који су повезивали Египат и Асирију и због чега су владари Блиског истока често ратовали с Египтом. Неколицина битака се догодила код Мегида: Битка код Мегида (1469. п. н. е.) између египатског фараона Тутмозиса III и коалиције Канаанаца коју су чинили владари Мегида и Кадеша. Битка код Мегида (609. п. н. е.) између Египта и Јудејског краљевства у којој је погинуо краљ Јошија. Битка код Мегида (1918), током Првог свјетског рата, између Савезника и Турске војске. У Старом завјету се спомиње и под хебрејским именом דרך הים‎ ("Пут према мору"), а за време Римског царства био је важан део истоименог војног пута Виа марис. У Новом завјету се спомиње у књизи Откривења (Апокалипса) у којој се наводе будући догађаји велике битке на брду код Мегида, тј. Армагедона, те је овај назив постао синоним за свршетак свијета. Мегидо је ненасељен од 586. године, када су Бабилонци уништили Соломонов храм у Јерусалиму и одвели Јевреје у Вавилонско ропство. То је резултирало да су грађевине археолошког локалитета остале управо онакве какве су биле тада, неоштећене даљном изградњом. Данас је Мегидо израелски национални парк и важна раскрсница на главном путу који повезује средишњи Израел с Галилејом и северним покрајинама. Галерија Референце Види још Битка код Мегида (1469. п. н. е.) Битка код Мегида (609. п. н. е.) Битка код Мегида (1918) Литература Davies, Graham (1986). Megiddo. Lutterworth press. стр. 1. Спољашње везе
Megiddo

För EP:n av Satyricon, se Megiddo (musikalbum). Megiddo (hebreiska: מגידו) var en forntida stad i sydvästra delen av Jezreelslätten i nuvarande norra Israel. Den hade stor betydelse genom sitt läge vid karavanvägen från Egypten till Damaskus. Megiddo var bebodd fram till 500 f.Kr. Staden är bland annat omnämnd i Bibeln. Slättlandet kring staden kallas även "Megiddos slätt" och har identifierats som Bibelns Harmagedon och som har kommit att stå som symbol för jordens undergång. Från äldsta tider låg Megiddo vid den viktigaste vägen i Mellanöstern, Via Maris, den gamla kustvägen som förband Egypten med Damaskus och Orienten och som gick rakt genom dalen där Megiddo låg på en plats där flera viktiga militära vägar och transportleder möttes. Redan under tredje årtusendet f.Kr. var Megiddo en befäst stad med väldiga murar och många riken har sedan dess härskat över området på grund av dess viktiga strategiska läge. Omkring 1450 f.Kr. slog den egyptiske faraon Thutmosis III kananéerna på slätten vid Megiddo. Den kananeiske kungen blev här enligt Bibeln besegrad av israeliterna och staden blev sedan befäst av kung Salomo. Här utkämpades flera av israeliternas viktigaste strider och slätten har sedan dess utgjort skådeplatsen för flera andra våldsamma och betydelsefulla slag. Sedan i början av 1900-talet har rester av Megiddo grävts fram vid kullen Tell el-Mutesellim varvid flera olika kulturlager har påträffats. I dag markerar en ruinhög platsen där den gamla staden låg och denna upptogs 2005 i Unescos världsarvslista. Staden har varit föremål för arkeologiska utgrävningar, första gången 1903–1905 som återupptogs 1925 fram till 1939. Sedan 1960-talet pågår fortsatta undersökningar av ruinhögen. Arkeologerna har bland annat bragt i dagen en kanaaneisk stad med gator och tempel, en egyptisk fästning och mycket annan bebyggelse, t.ex. tjugo(!) städer byggda ovanpå varandra. Stadens olika tidsåldrar ligger i lager på lager och utgör bokstavligen ett berg av begravda städer. I dagsläget (år 2013) pågår grävningar under ledning av den israelitiske arkeologiprofessorn Israel Finkelstein. Höjden är ett av de bästa exemplen i Levanten av väl utarbetade underjordiska vattenuppsamlingssystem från järnåldern, gjorda för att räcka till för tätbefolkade samhällen. Spåren av konstruktion över årtusendena visar på förekomsten av en centraliserad myndighet, fruktbart jordbruk och kontroll av viktiga handelsvägar. Källor Svensk uppslagsbok (1955) Keller, Werner (1959). Men Bibeln hade rätt. Stockholm: Bokförlaget Forum
Kirjat Šlomo

Kirjat Šlomo (hebrejsky קריית שלמה, doslova „Šlomovo město“, v oficiálním přepisu do angličtiny Qiryat Shelomo, přepisováno též Kiryat Shlomo, rovněž nazýváno Merkaz Ce'adim, מרכז צעדים) je terapeutická komunita a obec v Izraeli, v Centrálním distriktu. Geografie Leží v nadmořské výšce 28 metrů v hustě osídlené a zemědělsky intenzivně využívané pobřežní nížině, respektive Šaronské planině. Západně od vesnice prochází vádí Nachal Rišpon. Obec se nachází nedaleko vesnice Charucim, 4 kilometry od břehu Středozemního moře, cca 20 kilometrů severoseverovýchodně od centra Tel Avivu a 5 kilometrů severně od města Ra'anana. Kirjat Šlomo obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je etnicky převážně židovské. Kirjat Šlomo je na dopravní síť napojen pomocí lokální silnice číslo 551, jež ústí východně od obce do severojižní dálnice číslo 4. Dějiny Kirjat Šlomo byl založen v roce 1945. V současnosti jde o terapeutické centrum pro drogové závislé ve formě komunity. V blízkosti je nemocniční komplex. K 31. prosinci 2014 zde žilo 308 lidí. Během roku 2014 populace stoupla o 36,7 %. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kirjat Šlomo na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální stránky
Kiryat Shlomo

Kiryat Shlomo (Hebrew: קריית שלמה, lit. 'Place of Shlomo') is a psychiatric and geriatric hospital in Israel, that has the status of an institutional settlement. It falls within the jurisdiction of Hof HaSharon Regional Council and had a population of 419 in 2024. History The community was established in 1945. References External links Official website
Karmej Katif

Karmej Katif (hebrejsky כרמי קטיף, doslova Vinice Katifu, přepisováno též Karme Katif nebo Karmei Katif) je nově budovaná obec typu společná osada (jišuv kehilati) v Izraeli, v Jižním distriktu, v Oblastní radě Lachiš. Geografie Leží v nadmořské výšce cca 360 metrů v řídce zalesněné krajině na pomezí pahorkatiny Šefela a Judských hor. Severně od obce protéká vodní tok Nachal Lachiš, jižně odtud začíná vyprahlá krajina zvolna přecházející do severního okraje pouště Negev. Obec se nachází na severozápadním okraji starší vesnice Amacja, cca 37 kilometrů od břehu Středozemního moře, cca 60 kilometrů jihojihovýchodně od centra Tel Avivu, cca 40 kilometrů jihozápadně od historického jádra Jeruzalému a 15 kilometrů jihovýchodně od města Kirjat Gat. Karmej Katif mají obývat Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je etnicky zcela židovské. Vesnice leží ovšem jen 3 kilometry od Zelené linie, která odděluje Izrael v jeho mezinárodně uznávaných hranicích od Západního břehu Jordánu s převážně arabskou (palestinskou populací). Počátkem 21. století byly ale tyto arabské oblasti fyzicky odděleny pomocí bezpečnostní bariéry. Karmej Katif je na dopravní síť napojen pomocí lokální silnice číslo 358, do které tu od jihu ústí silnice číslo 3415. Dějiny Jde o zcela nově budovanou komunitu pro usídlení židovských rodin evakuovaných roku 2005 v rámci plánu jednostranného stažení z osady Katif v pásmu Gazy. V první fázi je zde plánováno 70 bytových jednotek. Budování Karmej Katif začalo v roce 2012. V únoru 2012 se konalo slavnostní zahájení výstavby. V této etapě se na osídlení vesnice chystalo 60 rodin. Z nich 34 byly rodiny ze zrušené osady Katif, ostatních 26 z jiných vystěhovaných osad v pásmu Gazy. Ti pobývali v provizorních domech v nedaleké Amacji. Start stavebních prací se opozdil o 18 měsíců a umožnila ho až dohoda mezi státem a představiteli vesnice Amacja. Právě na jejích pozemcích Karmej Katif vyrůstá. Příslušná lokalita byla obcí Amacja vrácena státu, který jí za to poskytl jiné pozemky a zároveň umazal část obecních dluhů. Budoucí vesnice leží v dosud jen řídce obydleném pohraničním regionu, ve kterém od počátku 21. století probíhá intenzivní osidlovací program a vzniklo zde již několik zcela nových komunit. Odkazy Reference Související články Eli'av Neta Bnej Dekalim Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Karmej Katif na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální stránky Oblastní rady Lachiš