NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Getsemanski vrt

Getsemanski vrt (hebrejski גת שמנים, Gat-Schmanim) je mjesto u Jeruzalemu na obroncima Maslinske gore, najpoznatije po tome što je prema evanđeljima (Evanđelje po Mateju (26, 36-56), Evanđelje po Marku (14, 32-52), Evanđelje po Luki (22, 39-46)), Isus tamo molio sa svojim učenicima prije nego što ga je izdao Juda Iškariotski, noć prije raspeća. Maslinska gora planina je istočno od Jeruzalema obrasla maslinama a u podnožju Maslinske gore nalazi se Getsemanski vrt. Još u biblijsko vrijeme zasađena su maslinova stabla. Getsemanski vrt je bio omiljeno sastajalište ranih kršćana. 1681. godine hrvatski vitezovi svetoga reda Jeruzalemskoga, Pavao, Antun i Jakov Branković iz Sarajeva otkupili su Getsemanski vrt od tadašnjih turskih vlasnika, muslimana i darovali ga franjevačkoj zajednici, u čijem se vlasništvu nalazi sve do danas. O toj darovnici svjedoči trojezična ploča koja se nalazi s desne strane pored ulaza u vrt. Getsemanski vrt u literaturi Događaji iz evanđelja opisanih u Getsemanskom vrtu obrađeni su i u literaturi 19. stoljeća. Annette von Droste-Hülshoff tematizirala je Isusovu sudbinu u baladi nazvanoj po Getsemanskom vrtu. Detlev von Liliencron pozabavio se u baladi Legende tematikom Isusove usamljenosti neposredno pred čin Judine izdaje. Rudyard Kipling obrađuje temu u svojoj pjesmi Gethsemane (1914. – 1918.) u vezi s Prvim svjetskim ratom. Izvori Vanjske poveznice Catholic Encyclopedia on Gethsemane Paul’s Knowledge of the Garden of Gethsemane Narrative Arhivirana inačica izvorne stranice od 7. travnja 2006. (Wayback Machine), by Christopher Price FotoTagger Annotated Galleries - Gethsemane in the art and reality Article on the history of the Russian monastery itself Synoptischer Vergleich und Wirkungsgeschichte des Bibeltextes: Jesus in Gethsemani Arhivirana inačica izvorne stranice od 14. svibnja 2014. (Wayback Machine) (PDF-Datei; 2,99 MB)
Getszemáni-kert

A Getszemáni vagy Gecsemáné kertje (héber: Gat Smanim גת שמנים) Jeruzsálem óvárosától keletre található, az Olajfák hegyének lábánál. Héber nevének jelentése: az olajprés helye. Jézus idejében az Olajfák hegye lejtőjének ezen a részén egy major állt, amelyben olajprés volt. Az Újszövetség alapján Jézus kedvelt helye volt az Olajfák hegye. Az utolsó vacsorát tanítványai körében fogyasztotta el, azután a Getszemáni-kertbe ment, s arra kérte őket, hogy virrasszanak vele. Közben odaért velük a Getszemáni nevű majorba. „Üljetek le - mondta tanítványainak -, én arrébb megyek és imádkozom. Majd mivel Jézus hosszabb ideig távol volt, a tanítványok elaludtak. Ezután Iskarióti Júdás a Getszemáni major területén egy csókkal árulta el Jézus kilétét a római katonáknak, akik elhurcolták őt. Mivel Jézussal kapcsolatban említi a Szentírás, így a keresztényeknek fontos helyszínné vált. A 4. században szentélyt állítottak itt, amelyet később a keresztesek bazilikává bővítettek. A ferencesek 1666-ban megvették ezt a helyet és később kerítéssel vették körül. Látnivalók Ma a kertben található egykori bazilika romjain, 1919 és 1924 között épült a Nemzetek Temploma (latin: Basilica Agoniae Domini). A bizánci templomot a perzsák 614-ben leromboltak, majd később a keresztesek újra felépítették. A 20. század elején a világ minden részéből érkezett adományokból újjáépítették. A kertben látható az a szikla is, amely mellett – a hagyomány alapján – Jézus imádkozott, mielőtt Júdás elárulta őt. Jegyzetek Források Biblia Gyürki László: A Biblia földjén, 1990 Goren Tamás: Izrael, 1996 További információk Szűz Mária sírja és a Gecsemáné-kert Gecsemáné kert-Ha ezek a fák beszélni tudnának... Jeruzsálem térképe Jézus idejében MTI (2012. október 19.). "Krisztusi időkig nyúlnak vissza a Gecsemáné-kert olajfáinak gyökerei" (magyar nyelven). Index.hu. Hozzáférés: 2016. június 2..
Grădina Ghetsimani

Grădina Ghetsimani sau Ghetsemani (în ebraică: גת שמנים‎‎ [Gat Shmanim]; în syriacă: ܓܕܣܡܢ‎) este o mică grădină din Ierusalim, la poalele Dealului Măslinilor, la est de pârâul Kidron. Are o suprafață de 1.200 m², acoperită în mare parte de măslini. Acest loc a fost vizitat de mai multe ori de către Iisus Hristos și de însoțitorii săi. Aici a fost arestat Iisus (Luca 22:48), de către o gardă mixtă de soldați romani și de gardieni ai Templului Herodian. Legături externe Gradina Ghetsimani, 12 aprilie 2012, CrestinOrtodox.ro Măslinii din Grădina Ghetsimani sunt cei mai bătrâni copaci din lume, 22 octombrie 2012, Evenimentul zilei Clipe de înălțare sufletească pe Muntele Eleonului Arhivat în 14 septembrie 2013, la Wayback Machine., 13 iunie 2013, Mariana Borloveanu, Ziarul Lumina Cel mai iubit loc de rugăciune al lui Iisus Arhivat în 9 noiembrie 2013, la Wayback Machine., 31 martie 2010, Narcisa Elena Balaban, Ziarul Lumina
Getsemani

Getsemani je vrt ob vznožju Oljske gore v Jeruzalemu. Vrt je najbolj znan po tem, da se je tam po navedbah Svetega pisma večkrat mudil Jezus s svojimi učenci. V Getsemanijskem vrtu so Jezusa tudi aretirali. Juda Iškarijot je na vrt pripeljal vojake in služabnike velikega duhovnika Kajfa. Juda je Jezusa poljubil in tako pokazal, koga naj primejo. Aretaciji sta sledila zaslišanje in nagla smrtna obsodba. Vrt se v grškem izvirniku Nove zaveze imenuje starogrško Γεθσημανι [Gethsemani], kar je najbrž grški zapis aramejske besedne zveze גת שמני‎ [Gath-Šmane] = oljčna stiskalnica. Vrt leži v neposredni bližini Cerkve narodov, ki se imenuje tudi Cerkev Jezusovega trpljenja. Na tem mestu naj bi Jezus molil po zadnji večerji, ko je že vedel, da ga je Juda Iškarijot izdal in da ga bodo prišli aretirat. To je bila že od nekdaj pomembna romarska točka. Cerkev je bila večkrat porušena in obnovljena. Zdajšnjo cerkev so zgradili v letih 1919-1924. Glej tudi Jezusovo trpljenje
Гетсимански врт

Гетсимански врт (лат. Hortvs Gethsemani) је врт на обронцима Маслинове горе до зидина старог Јерусалима. Најпознатији је по томе што се према јеванђељима по Матеју, Марку и Луки ту молио Исус. Гетсимански врт је према Новом завету био место Исусових молитви и тајног дружења са својим следбеницима (апостолима). То је и место где је Јуда Искариотски дошао са војницима и за мито, које му је дао Кајафа, са пољупцем на леву страну, издао Исуса Христа. Исус је већ унапред знао, да ће бити издан и молио се Богу да га, ако је могуће, поштеди. И отишавши мало паде на лице своје молећи се и говорећи: Оче мој! Ако је могуће да ме мимоиђе чаша ова; али опет не како ја хоћу него како Ти. (Мт 26:39) Аретацији је следило нагло суђење и Исусов Пут суза, где је био на крају разапет на брду званом Калварија (Голгота). И данас у Гетсиманском врту расту маслине (Гетсимане означава маслиново уље). Неке од њих према резултатима добијеним угљениковим датовањем потичу из 1. века. Референце Види још Исусов живот према Новом завету Апостоли
Getsemane

Getsemane (grekiska Γεθσημανῆ, Gethsēmanē, hebreiska גת שמנים, av arameiska גת שמנא, Gat Šmānê) är en trädgård vid foten av Olivberget i Jerusalem och anses traditionellt vara den plats där Jesus och hans lärjungar bad kvällen före Jesu korsfästelse. Enligt Lukasevangeliet 22:44 var Jesus ångest i Getsemane så djup att hans svett "droppade som blod ner på marken". Enligt ortodox tradition är Getsemane även den trädgård där apostlarna begravde Jungfru Maria. Getsemane var ett viktigt resmål för tidiga kristna pilgrimer. I sitt verk Onomastikon konstaterar Eusebios av Caesarea att Getsemane är belägen vid foten av Oljeberget, och tillägger också att de kristna hade för vana att åka dit för att be. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Getsemane.
Елеонски хълм

Елеонският хълм или планина е хълм, ориентиран от север на юг, разположен от източната страна на старите градски стени на Йерусалим и отделен от града чрез долината Кедрон. Другото му име е „Маслинена планина“, което всъщност е превод на името Елеонска, понеже някога на него е имало маслинови гори, а на гръцки елеон е маслинена градина. Върхът му не е по-далеч от половин миля от градските стени. Хълмът е изграден от варовиков камък и навсякъде канарите стърчат голи. Южната част на планината е некрополът на Силуан, приписван на елита на древното Юдейско царство. Западните склонове на планината, тези, които гледат към Йерусалим са били използвани като еврейско гробище отпреди повече от 3000 години и съдържа приблизително 150 000 гроба, което му дава централно място в традицията на еврейските гробища. Християнство В западното подножие на Елеонската планина е била разположена Гетсиманската градина и оттук според разказа на евангелията Христос се възнася на небето, заобиколен от учениците Си и Богородица. История От библейски времена до наши дни евреите са били погребвани на Елеонската планина. Некрополът на южния хребет, местоположението на съвременното село Силван, е бил гробницата на най-важните граждани на Йерусалим в периода на библейските царе. Религиозната церемония, отбелязваща началото на новия месец, се проведе на Елеонския хълм в дните на Втория храм. Римски войници от 10-ти легион са лагерували на планината по време на обсадата на Йерусалим през 70 г. сл. Хр. След разрушаването на Втория храм евреите празнуваха празника Сукот на Елеонския хълм. Те направиха поклонение на Елеонския хълм, защото беше 80 метра по-висок от Храмовия хълм и предлагаше панорамна гледка към мястото на храма. Това стана традиционно място за оплакване на разрушението на Храма, особено на Тиша Б'Ав. През 1481 г. италиански еврейски поклонник, Мешулам от Волтера, пише: „И цялата общност от евреи всяка година се изкачва на планината Сион в деня на Тиша Б'Ав, за да постят и скърбят, а оттам се спускат покрай Долината Йошафат и до Елеонския хълм. Оттам те виждат целия Храм (Храмовия хълм) и там плачат и оплакват унищожаването на този Дом." През 1189 г., след битката при Хатин и 1187 г. повторно завладяване на земята от Саладин, султанът дава планината на двама от своите командири. В средата на 1850-те години на селяните от Силуан са плащани £100 годишно от евреите в опит да предотвратят оскверняването на гробовете на планината. Премиерът на Израел Менахем Бегин поиска да бъде погребан на Елеонския хълм близо до гробовете на членовете на Етзеил Меир Файнщайн и Моше Баразани, а не на националното гробище на планината Херцл. Панорама Източници Вижте също Възнесение
Mont de les Oliveres

El Mont de les Oliveres, també anomenat Mont Olivet, Mont-olivet o Montolivet, (àrab: جبل الزيتون, Jabal az-Zaytūn; hebreu: הַר הַזֵּיתִים, Har HaZeitim‎; llatí: Mōnte olivēti) és un lloc ubicat en la vall del Cedró, a l'est de Jerusalem. Segons la Bíblia, Jesús hi feia sovint les seves oracions, i fou l'indret on va ser arrestat. El Mont de les Oliveres és considerat com un dels llocs més sagrats de Terra Santa. Allà es troben les esglésies de Getsemaní, Pater Noster i Dominus Flevit. El Mont de les Oliveres pren el seu nom de les oliveres mil·lenàries que viuen a la muntanya. Als peus hi ha els jardins de Getsemaní, on Jesús s'allotjà a Jerusalem segons la tradició. És el lloc de molts fets bíblics importants. Els soldats romans de la desena legió acamparen en el Mont durant el setge a Jerusalem l'any 70 dC, que portà a la destrucció de la ciutat. En el Llibre de Zacaries, el Mont de les Oliveres apareix identificat com el lloc des des d'on Déu començarà a redimir els morts al final dels temps. Per aquesta raó, els jueus sempre han intentat ser enterrats a la muntanya, i d'ençà els temps bíblics fins ara ha servit de cementeri als jueus de Jerusalem. Hi ha aproximadament 150.000 tombes, incloent-hi les de figures famoses com Zacaries (que hi profetitzà), Yad Avshalom i molts rabins des del segle xv al XX, incloent-hi Abraham Isaac Kook, el primer rabí cap Ashkenazi d'Israel. El Mont de les Oliveres va sofrir greus danys quan fou ocupat per Jordània entre la Guerra araboisraeliana de 1948 i la de 1967; els jordans van fer servir les tombes del cementeri per a construir carreteres i latrines, incloent-hi làpides de més de mil anys d'antiguitat. Després de la Guerra dels Sis Dies, els israelians repatriaren laboriosament tantes làpides com van poder. La moderna barriada d'Al-Tur es troba en el cim de la muntanya. Galeria Vegeu també Discurs del Mont de les Oliveres Referències
Oliebjerget

Oliebjerget (hebraisk: הר הזיתים, arabisk جبل الزيتون, الطور) er et højdedrag øst for Jerusalem i Israel (Al-Quds på arabisk) i det af Israel ulovligt besatte område Østjerusalem. Det har fået navn efter oliventræerne, som gror på skråningerne. Oliebjerget nævnes flere gange i Biblen navnlig i Det Ny Testamente i forbindelse med fortællingerne om Jesus. Haven Getsemane, hvor Jesus opholdt sig forud for sin anholdelse og korsfæstelse, ligger ved foden af Oliebjerget som landsbyerne Betfage og Betania, hvor flere i kredsen omkring Jesus boede, og hvor Jesus opholdt sig det meste af påskeugen. Kristi Himmelfart foregik ifølge Biblen også fra Oliebjerget. Oliebjerget er i dag et populært begravelsessted for jøder, og stedet har lagt navn til og inspireret en række kunstværker som Christus am Ölberge. Erik Ejegods dronning, Bodil, døde på Oliebjerget i 1103. Billedgalleri
Mont des Oliviers

Le mont des Oliviers (הר הזיתים en hébreu, جبل الزيتون en arabe) est une colline à l'est de Jérusalem ; il englobe en fait les deux collines situées immédiatement au nord de celle-ci. Le lieu est important pour les trois religions abrahamiques. Géographie Le mont des Oliviers est une élévation située à l'est de Jérusalem. Il culmine à 815 mètres d'altitude. Il s'étend sur une crête d'est en ouest, offrant une perspective dominante sur la vieille ville de Jérusalem. La colline est parsemée d'oliviers, d'où son nom, et elle est traversée par la route de Jéricho. Religion Judaïsme La colline est le site d'un immense cimetière juif, le plus grand au monde. Selon la tradition juive, le Mashia'h (Messie), qui amènera la résurrection des morts, passera en premier lieu par le mont des Oliviers avant d'entrer dans Jérusalem (cf. Za 14, 4). Ce sont donc les personnes enterrées en ce lieu qui seront les premières ressuscitées. Cette prophétie est notamment mentionnée par Flavius Josèphe (Antiquités juives, 20, 169), lorsqu'il évoque un Égyptien venu à Jérusalem et se prétendant prophète. Christianisme Le mont des Oliviers est un lieu récurrent de la prédication de Jésus rapportée par le Nouveau Testament. C'est en particulier le lieu de l'Ascension (cf. Ac 1,9-12). Outre le cimetière, la colline est couverte de nombreux monuments chrétiens : au plus bas, la basilique de Gethsémani, où se trouve, devant l'autel, une roche sur laquelle Jésus aurait prié avant sa Passion ; à mi-pente, au long d'un sentier qui mène de Jérusalem à Béthanie (el Lazaryeh), on commémore la Déploration du Christ sur Jérusalem qui refusait d'accueillir son message, l'église Dominus flevit, chapelle latine en forme de larme et dont le retable consiste en une baie vitrée donnant sur un panorama sur l'esplanade du Temple et le dôme du Rocher ; autour de cette chapelle, d'autres églises, y compris une église orthodoxe aux clochers ornés de bulbes dans le plus pur style russe, construite in extremis par l'Empire russe avant la révolution de 1917, l'église Sainte-Marie-Madeleine ; donnant au midi, le monastère orthodoxe de l'Ascension s'étend sur une surface de 5,4 hectares. Il est dominé par un campanile de 64 mètres de hauteur ; plus au nord, le Carmel du Pater, où la prière chrétienne du Notre Père est présentée en mosaïques le long d'un cloître, en diverses langues. Islam Des mosquées sont également présentes, entre autres sur le lieu où les chrétiens vénèrent la mémoire de l'Ascension de Jésus, avec l'église de l'Ascension. Lieux remarquables Monument d'Absalom Tombe de Zacharie Tombe de Benei Hezir Grotte de Josaphat Sépulcre de la Vierge Marie Tombe des Prophètes Tombe de Houldah Tombeau de la fille de Pharaon Nécropole de la vallée du Cédron Église de Toutes-les-Nations Église de l'Ascension (Jérusalem) Église Sainte-Marie-Madeleine (Jérusalem) Hôpital Augusta Victoria et son église protestante l'Université Brigham-Young - Jérusalem Cimetière juif du Mont des Oliviers Notes et références Portail de la montagne Portail de Jérusalem Portail du judaïsme Portail du christianisme Portail de l'islam
Maslinska gora

Maslinska gora (ar.: جبل الزيتون, الطور, Jabal az-Zaytūn, Aț-Țūr, heb.: הר הזיתים, Har HaZeitim) je gora istočno od jeruzalemskog Starog grada, danas dio grada Jeruzalema, koja je dobila naziv po brojnim nasadima maslina. Maslinska gora se često spominje u Bibliji kao mjesto različitih događaja. U podnožju gore leži Getsemanski vrt, u kojem je prema Novom zavjetu uhićen Isus prije razapinjanja. Upravo na cesti koja vodi pored obronaka Maslinske gore, Isus je samo tjedan prije ujahao na magarici. Prema Djelima apostolskim Krist uzlazi na nebo s ovog mjesta 40. dan poslije uskrsnuća od mrtvih. Maslinska gora je bila židovsko groblje tri tusuće godina i računa se da je u njemu oko 150 000 grobova. Veliki broj poznatih osoba je sahranjen na njoj, među njima političari i rabini, a smatra se da jedan grob pripada i sinu kralja Davida, Absalomu. Prema židovskim vjerovanjima, kada se Mesija pojavi, upravo sahranjeni na Maslinskoj gori će uskrsnuti prvi. Poslije 1948. godine Maslinska gora je pripadala Jordanu, a židovi nisu imali pristupa niti brdu niti groblju. 38 000 grobova je uništeno tijekom izgradnje ceste i oslobađanjem mjesta za uzgoj. Poslije Šestodnevnog rata 1967. Maslinska gora pripada Izraelu. Galerija Vanjske poveznice
Monte degli Ulivi

Il monte degli Ulivi o monte Oliveto (in ebraico הר הזיתים‎?, Har HaZeitim; in arabo جبل الزيتون‎?, Jabal az-Zaytūn, o جبل الطور‎, Jabal aṭ-Ṭūr ["monte della Sommità"]; in latino Mons Olearum) è una montagna situata ad est di Gerusalemme. È chiamato così dalle piante di olivo di cui, in antichità, i suoi fianchi erano coperti. Ai piedi del monte si trova il Getsemani (detto anche orto degli Ulivi), dove, secondo i Vangeli, Gesù si ritirò prima della Passione. I soldati romani si accamparono sul monte durante l'assedio di Gerusalemme del 70 durante la prima guerra giudaica. Tale assedio portò alla distruzione della città ed in particolare del Secondo Tempio. Sul monte si sono verificano molti eventi biblici importanti. In Zaccaria 14:4 il esso è identificato come il luogo da cui Dio comincerà a far rinascere i morti alla fine dei secoli, prima del Giudizio Universale. Per questo motivo, gli ebrei hanno sempre cercato di essere sepolti sulla montagna; fin dall'epoca del Secondo Tempio, il monte è stato usato come cimitero per gli ebrei di Gerusalemme. Si valuta che vi siano 150.000 tombe. Al confine fra il monte degli Ulivi e Gerusalemme sorge la valle del Cedron, dove il re Davide si rifugiò in lacrime dopo l'usurpazione del trono da parte del figlio Assalonne (1 Samuele 15:23.30). Mille anni più tardi, la stessa via fu percorsa da Gesù nella direzione opposta: di ritorno da Gerico, il Messia pianse alla sua ultima vista dei resti della Città Santa (Luca 19:41.44). Galleria d'immagini Luoghi importanti collocati sul monte degli Ulivi Tomba di Assalonne Tomba di Zaccaria Chiesa del Pater Noster Chiesa di tutte le Nazioni Chiesa di Maria Maddalena Chiesa del Dominus Flevit Getsemani Chiesa dell'Ascensione Chiesa dell'Assunzione di Maria (tomba di Maria) Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file sul Monte degli Ulivi Wikivoyage contiene informazioni turistiche sul Monte degli Ulivi Collegamenti esterni (EN) Mount of Olives, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc. (EN) Monte degli Ulivi, in Catholic Encyclopedia, Robert Appleton Company.
Olijfberg

De Olijfberg (Arabisch: جبل الزيتون , Dzjebel ez-Zeytun, Hebreeuws: הר הזיתים , Har HaZeitim) is een bergrug in Oost-Jeruzalem. De bergketen bereikt een hoogte van 827 meter, waarvan de eigenlijke Olijfberg met de Hemelvaartskoepel 809 meter hoog reikt en daarmee 120 meter boven het Kidrondal en ongeveer 65 meter boven de Tempelberg uitsteekt. De berg dankt zijn naam aan de olijfbomen die op de berg groeien. Aan de voet van de berg ligt Gethsemane, de plaats waar Jezus volgens de christelijke traditie werd overgeleverd aan de Romeinen. De Olijfberg is een locatie waar veel Bijbelse gebeurtenissen zich hebben afgespeeld. Het laatste Duitse keizerspaar, Wilhelm en Auguste Victoria bezocht de Olijfberg en liet daar een protestantse kerk en een hospitaal bouwen. Voor de ondersteuners was er een Olijfberg-kruis (Duits: "Ölberg-Kreuz") ingesteld. Gedurende de Jordaanse bezetting van de Westelijke Jordaanoever mochten Joden de Olijfberg niet bezoeken. In deze periode werd de Joodse begraafplaats op de berg grotendeels opgebroken, naar schatting werden in totaal 38.000 grafstenen beschadigd, waaronder die van beroemde personen. In de Bijbel In de Hebreeuwse Bijbel, wordt de Olijfberg twee keer genoemd. De eerste maal ligt hij op de route van Koning David die uit Jeruzalem vlucht voor zijn zoon Absalom. Een tweede maal wordt hij genoemd in de profetieën van Zacharia, als de plaats vanwaar God zal beginnen met het tot leven wekken van alle overledenen aan het einde der tijden. Om deze reden is de Olijfberg altijd een populaire begraafplaats voor Joden uit Jeruzalem geweest. Naar schatting zijn er zo'n 150.000 graven op de Olijfberg, waaronder veel beroemde personen. In het Nieuwe Testament wordt de Olijfberg veelvuldig genoemd. Jezus verbleef vaak op deze berg. Hij ging veel over de weg die over deze berg liep van Jeruzalem naar Bethanië. Volgens Matteüs gebruikte Jezus de Olijfberg als rustplaats en als plaats om zijn leerlingen te onderwijzen. Volgens Lucas was dit ook de berg waar Jezus weende over de stad Jeruzalem. De Olijfberg heeft vier toppen en is dus eigenlijk een bergrug. Deze bergtoppen zijn, volgens de christelijke uitleg:: De Galilese top. Deze wordt zo genoemd omdat de engelen hier gestaan zouden hebben toen ze tot de discipelen spraken (zoals beschreven wordt in de Handelingen van de Apostelen); De Hemelvaarts-top. Deze top heet zo omdat dit de plek was vanwaar Jezus naar de Hemel ging; De profetentop. Deze top dankt zijn naam aan de graven van de profeten; De berg van corruptie. Deze top kreeg zijn naam omdat hier Koning Salomo offerplaatsen voor afgoden bouwde voor zijn buitenlandse vrouwen (I Koningen 11:7 en II Koningen 23:13). Afbeeldingen Externe links (en) Informatief filmpje over de Olijfberg