Eucalyptus camaldulensis

Eucalyptus camaldulensis, també conegut com eucaliptus bord, de fulla estreta o de ribera, és un arbre del gènere Eucalyptus de la família de les Mirtàcies. És una espècie plantada a moltes parts del món. És nativa d'Austràlia, on es troba àmpliament estesa, especialment prop de cursos d'aigua. És un arbre icona d'Austràlia. Produeix bona ombra per a les extremes temperatures a Austràlia central, i estabilitza bancs de riu, retenint el sòl. Descripció Creix fins a 20 m, arribant a vegades fins a 60 m d'alçada; la seva ritidoma (escorça) és gruixuda (3 cm), esponjosa, barrejant els tons vermellosos, grisos, verdosos i blanquinosos. Posseeix una capacitat de desbrancament sense previ avís, desprenent-se per exemple d'immenses branques en un instant (freqüentment de la meitat de diàmetre del tronc). Aquest desbrancament ajuda a estalviar aigua i/o és el resultat de la seva fusta trencadissa. Fulles dels brots baixos i adventicis vermelloses, alternes, lanceolades. Fulles dels brots mitjans i alts alternes, curtament peciolades, lanceolades o falciformes, de fins a 2,5 x 30 cm. Inflorescències en umbel·les axil·lars, amb 4-15 flors. Receptacle hemisfèric o amplament cònic, de 3-6 mm. Fruit en càpsula globosa, truncada, de fins a 8 x 6 mm. Llavors fèrtils petites, de menys d'1 mm, polièdriques, anguloses, de color marró laro. Llavors estèrils més primes. Floreix de forma bastant difusa al llarg de l'any, fins i tot a l'hivern en zones càlides La forma "Greenough" té un hàbit de creixement estrany, girant 90° de la vertical al voltant de 2 m dalt del terreny. Introduït en molts països amb clima mediterrani i subtropical, principalment amb finalitats paperers i menys com a ornamental. És invasora a Sud-àfrica i en l'oest del Mediterrani (Espanya i Portugal). Produeix efectes molt negatius sobre el paisatge i sobre la biodiversitat. Els primers es deuen a la seva gran grandària i a l'extensió de les seves masses, desfigurant el paisatge mediterrani genuí. Cultiu Pol·linització entomòfila. Es reprodueix per llavor i per de brots de cep. Germina ràpidament tant de llavors fresques com d'emmagatzemades en condicions de fred sec. I també aviat adquireix resistència a la sequera. Tolera temperatures de –5 °C i màximes de 40 °C, però no soporta les gelades duradores o freqüents. Aguanta sequeres prolongades, conformant-se amb 300 mm de precipitació mitjana anual. Prefereix els sòls profunds, sobretot al·luvials, neutres o àcids. Usos Aquest arbre té un gran renom per la seva brillant fusta vermellosa, oscil·lant entre rosa suau i vermell negrós, depenent de l'edat. És molt trencadís i generalment de gra creuat, fent el treball manual difícil. Tradicionalment es va usar per a aplicacions de resistència com bigues i pals, tot i que actualment s'usa per a la construcció de mobles. Necessita una acurada selecció per a fer-la més forta als canvis d'humitat. És densa (900 kg/m³), molt dura, admet bona brillantor. Millora amb fusta estacionada i d'edat. Popular llenya. La fusta produeix un excel·lent carbó i és usada al Brasil per a la siderúrgia de ferro i d'acer amb un gran èxit. A més, aquest arbre s'usa per a la pol·linització amb abelles al Brasil i a l'Argentina. És un dels eucaliptus més plantats mundialment (ca. 5.000 km² plantats) (NAS, 1980a: Argentina, EUA, Brasil, Egipte, Kenya, Marroc, Nigèria, Pakistan, Senegal, Sierra Leone, Espanya, Paraguai, Perú, Sri Lanka, el Sudan, Tanzània, Alt Volta, Uruguai, Zimbabwe). Plagues i malalties Encara que es coneix una àmplia gamma de malalties i plagues dels eucaliptus, relativament poques tenen una importància crítica. Això pot deure's als rics i variats recursos genètics del gènere. No obstant això, els factors que influeixen de manera més significativa sobre la susceptibilitat de l'eucaliptus davant pestes i malalties corresponen a la pràctica del monocultiu i la diversitat genètica reduïda. l'ús d'espècies fora del seu rang climàtic natural i tècniques d'establiment i maneig inapropiades. El risc a plagues i malalties està donat per l'augment de la distribució de les plantacions comercials cap a àrees marginals de creixement, l'ús d'espècies o procedències mal seleccionades, ús inadequat de tècniques d'establiment, l'adaptabilitat d'agents natius a les espècies forestals introduïdes i per la intensificació del comerç internacional i el turisme, que fan més vulnerables les barreres naturals. Taxonomia Eucalyptus camaldulensis va ser descrita per Frederick Dehnhardt i publicada a Catalogus Plantarum Horti Camalduensis (ed. 2) 20. 1832. Etimologia Eucalyptus: prové del grec kaliptos, "cobert", i el prefix eu-, "bé", en referència a l'estructura llenyosa que cobreix i dona protecció a les seves flors. camaldulensis: epítet geogràfic que va ser anomenat així pel monestir Camaldoli prop de Nàpols, d'on era el primer espècimen descrit. Sinonímia Eucalyptus rostrata Schltdl. Eucalyptus x mcintyrensis Maiden Eucalyptus camaldulensis var. obtusa Blakely Eucalyptus camaldulensis var. acuminata (Hook.) Blakely Eucalyptus camaldulensis var. brevirostris (F. Muell. ex Miq.) Blakely Eucalyptus subulata A. Gray Eucalyptus rostrata var. acuminata (Hook.) Maiden Eucalyptus rostrata var. brevirostris (F. Muell. ex Miq.) Maiden Eucalyptus tereticornis var. rostrata (Schldl.) Ewart Eucalyptus acuminata Hook. Referències Bibliografia CSIRO, 2004. Eucalyptus camaldulensis Arxivat 2006-08-15 a Wayback Machine. Dehnh. Mackay, Norman and David Eastburn (eds) 1990. The Murray. Murray-Darling Basin Commission, Canberra. ISBN 1-875209-05-0. Enllaços externs Eucalyptus camaldulensis a Árboles Ibéricos Center for New Crops & Plant Products, Purdue University