Chalamiš

Chalamiš (hebrejsky חַלָּמִישׁ, podle biblického citátu z knihy Deuteronomium 32,13 – „Sprovodil jej na vysoká místa země, aby jedl úrody polní, a učinil, aby ssál med z skály, a olej z kamene přetvrdého“, v oficiálním přepisu do angličtiny Hallamish, přepisováno též Halamish, alternativně nazývána též Neve Cuf, hebrejsky:נווה צוף, anglicky: Neveh Tzuf, „Oáza Nektaru“, podle 1. knihy Samuelovy 9,5) je izraelská osada a vesnice typu společná osada (jišuv kehilati) na Západním břehu Jordánu v distriktu Judea a Samaří a v Oblastní radě Mate Binjamin. Geografie Nachází se na v nadmořské výšce 560 metrů v kopcovité krajině na jihozápadním okraji Samařska, cca 15 km severovýchodně od města Modi'in-Makabim-Re'ut, cca 27 km severozápadně od historického jádra Jeruzaléma a cca 35 km východně od centra Tel Avivu. Osada je na dopravní síť Západního břehu Jordánu napojena pomocí lokálních silnic číslo 450 (napojení k jihu, k oblasti měst Modi'in-Makabim-Re'ut a Modi'in Ilit), číslo 465 (napojení k západu a k východu). Chalamiš je izolovanou izraelskou osadou situovanou hluboko ve vnitrozemí Západního břehu Jordánu víc než 12 km za Zelenou linií, která odděluje území Izraele v mezinárodně uznávaných hranicích. Nejbližší izraelskou osadou je Nachliel cca 4 km jižním směrem. V bezprostřední blízkosti Chalamiš se nachází palestinské vesnice Nabi Salih a Dejr Nidham. Dějiny Obec vznikla v roce 1977, konkrétně v listopadu 1977. Na jejím zřízení se podílela skupina náboženských aktivistů okolo organizací Neve Cuf a Neve Celach a také organizace Guš Emunim. První osadníci se usadili v bývalé policejní stanici u palestinské vesnice Nabi Salih. První skupinu obyvatel tvořilo 40 rodin. Zpočátku v nové osadě chyběla voda, elektřinu zajišťoval generátor. Část osadníků odešla a jistou dobu zde zůstávalo jen sedm rodin. O možnosti založení nové osady se zmiňuje vládní materiál izraelské vlády z října 1977. Budoucí obec je v něm nazývána pracovně Al‐Nabi Salah (podle vedlejší arabské vesnice). Měla být jedním ze šesti civilních sídel, jejichž zřízení se povolovalo v rámci stávajících vojenských základen izraelské armády. V prosinci 1978 vláda souhlasila s tím posílit jádro osadníků o novou skupinu. V osadě funguje mateřská a náboženská základní škola. Dále tu stojí mikve, aškenázská i sefardská synagoga. V květnu 1999 vznikla severovýchodně od vlastní osady izolovaná skupina domů Cofit na místě, kde se podle územního plánu už původně počítalo se zřízením vzdělávací instituce. Podle vládní zprávy z roku 2005 zástavba v Cofit sestávala z 28 karavanů, dvou prefabrikovaných domů, dvou kontejnerů a sportovního hřiště. Cofit slouží jako sídlo vojenské přípravné školy Eliša, ve které studuje cca 50 žáků a stálý personál. V listopadu 2008 začala na kraji obce výstavba nové čtvrti. Organizace Mír nyní proti tomu podala žalobu. Práce byly zastaveny, ale nakonec byla čtvrť na jaře 2013 dostavěna. Jde o soubor 12 domů. Vzhledem k odlehlé poloze ve vnitrozemí Západního břehu Jordánu nebyla počátkem 21. století osada Chalamiš zahrnuta do Izraelské bezpečnostní bariéry. Demografie Obyvatelstvo obce Chalamiš je v databázi rady Ješa popisováno jako nábožensky založené. Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel Židé (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství). Jde o menší obec vesnického typu s dlouhodobě rostoucí populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 1282 lidí. Během roku 2014 populace stoupla o 9,4 %. Odkazy Reference Související články Samařsko Izraelská bezpečnostní bariéra Oblastní rada Mate Binjamin Náboženský sionismus Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Chalamiš na Wikimedia Commons Stránky obce Neve Cuf (Chalamiš) Oficiální profil obce na portálu Oblastní rady Mate Binjamin Archivováno 13. 5. 2009 na Wayback Machine.