NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Chosen (Moschaw)

Chossen (hebräisch חֹסֶן Chossen, deutsch ‚Kraft‘, Plene: חוסן) ist ein von Mitgliedern der Cherut im Jahre 1949 gegründeter Moschaw im Regionalverband Ma’ale Josef im Nordbezirk von Israel. 2022 lebten im Moschaw 1224 Menschen. Geschichte Der Moschaw wurde auf dem Land des entvölkerten arabischen Dorfes Suhmata gegründet. Die Siedlung wurde ursprünglich Nachalat Schlomo (נחלת שלמה) genannt, zum Gedenken an Schlomo ben Josef (שלמה בן-יוסף), der als Schalom Tabatschnik (kyrillisch Шалом Табачник, שלום טבצ'ניק) am 7. Mai 1913 in Luzk geboren wurde, Mitglied der zionistischen Organisation Irgun war und nach einem Attentat am 29. Juni 1938 im Gefängnis Akkon (ʿŌlej ha-Gardōm) gehängt wurde. Der heutige Name Chossen (hebräisch Kraft, Stärke) weist auf die Bedeutung der Israelischen Verteidigungsstreitkräfte in der Operation Chiram (מִבְצַע חִירָם) vom 29. Oktober 1948 bis zum 31. Oktober 1948 hin während des Krieges um Israels Unabhängigkeit. Einzelnachweise
Hosen

Hosen (Hebrew: חֹסֶן, חוסן, lit. 'Strength') is a moshav in northern Israel. Located near Ma'alot-Tarshiha, it falls under the jurisdiction of Ma'ale Yosef Regional Council. In 2024 it had a population of 1,284. History The village was established in 1949 by members of Herut on land which had belonged to the depopulated Palestinian village of Suhmata. References
Ma'anit

Ma'anit (hebrejsky מַעֲנִית, v oficiálním přepisu do angličtiny Ma'anit) je vesnice typu kibuc v Izraeli, v Haifském distriktu, v Oblastní radě Menaše. Geografie Leží v nadmořské výšce 56 metrů, v mírně zvlněné krajině poblíž vyústění údolí Vádí Ara do hustě osídlené a zemědělsky intenzivně využívané pobřežní nížiny. Na jihovýchodním okraji vesnice stojí převážně zalesněný pahorek Tel Narbeta, jižně od něj terén spadá do údolí vádí Nachal Narbeta. Na západ do vesnice protéká vádí Nachal Iron. Obec se nachází 14 kilometrů od břehu Středozemního moře, cca 48 kilometrů severovýchodně od centra Tel Avivu, cca 40 kilometrů jižně od centra Haify a 10 kilometrů východně od města Chadera. Ma'anit obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je etnicky smíšené. Pobřežní nížina je zcela židovská, ovšem 2 kilometry východně a severovýchodně od kibucu začíná pás měst ve Vádí Ara obydlených izraelskými Araby. Další arabská sídla leží jižním směrem odtud, v pohraničním pásu mezi vlastním Izraelem a Západním břehem Jordánu – takzvaný Trojúhelník. Východně od kibucu se ale v tomto převážně arabském sídelním pásu plánuje výstavba velkého židovského města, respektive rozšíření stávajícího menšího města Kacir-Chariš. Ma'anit je na dopravní síť napojen pomocí dálnice číslo 6 (Transizraelská dálnice), jež míjí vesnici na východě, ale není zde dálniční exit. Faktické dopravní spojení je tak vyvedeno k západu, na lokální silnici číslo 574. Dějiny Kibuc Ma'anit byl založen v roce 1942. Zakladatelská osadnická skupina se zformovala už v roce 1935 a provizorně pobývala v osadě Karkur (dnes Pardes Chana-Karkur). Šlo o židovské přistěhovalce napojené na mládežnickou sionistickou organizaci ha-Šomer ha-Ca'ir, kteří do tehdejší mandátní Palestiny přišli z Polska, Litvy a Československa. 6. září 1942 osídlili nynější lokalitu, přičemž se spojili s další skupinou. Během války za nezávislost v roce 1948 byl kibuc vystaven arabským útokům. Ženy a děti byly evakuovány do Pardes Chana, kde pobývaly přes rok, dokud nebyla po válce vesnice opravena. Koncem 40. let měl kibuc (tehdy též nazývaný Narbata nebo Narbeta podle nedalekého vádí Nachal Narbeta) rozlohu katastrálního území 1800 dunamů (1,8 kilometru čtverečního). Demografie Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Ma'anit Židé – cca 600 osob (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství, cca 700 osob). Jde o menší sídlo vesnického typu s dlouhodobě mírně rostoucí populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 664 lidí. Během roku 2014 populace klesla o 1,0 %. Odkazy Reference Související články kibuc Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Ma'anit na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální stránky Oblastní rady Menaše Archivováno 2. 2. 2008 na Wayback Machine.
Ma'anit

Ma'anit (Hebrew: מַעֲנִית) is a kibbutz in northern Israel. Located just south of the town of Pardes Hanna-Karkur, it falls under the jurisdiction of Menashe Regional Council. In 2024 it had a population of 951. Archaeology: Beidus Baydūs, or Beidūs near Tel Narbeta in northwestern Samaria, is a multi-period site situated on a rocky hilltop overlooking the coastal plain. According to the archaeological surveys and excavations, the tell preserves building remains and ceramic evidence from the Roman, Byzantine, Early Islamic, and Ottoman periods, indicating long-term occupation; Early Islamic finds are especially significant and include pottery, an Arab-Byzantine m-type coin reportedly found near the village well, and an Umayyad fals recovered in excavation. The site is possibly mentioned on an Umayyad lead bulla. In the Ottoman period, Baydūs appears in the 1596 tax register as a mazraʿa in the Shaʿrā nāḥiya, with a recorded revenue of 100 akçe. By the first half of the nineteenth century, the site was inhabited by the Qabha Bayādsa clan, who later moved to Bāqa al-Gharbiyah, preserving the memory of the site in their gentillic name. History The kibbutz was established in 1942 by members of the Hashomer Hatzair movement who fled from Czechoslovakia and Poland, with some arriving during Aliyah Bet, during Nazi persecution. Its name refers to the first furrow ploughed in a field. The analogy was presented in Avraham Herzfeld's speech about settlement in the area: He saw the establishment of the kibbutz as being the first of many. Due to its location near Wadi Ara, the kibbutz was on the front line during the 1948 Arab–Israeli War and was attacked by the Iraqi Army. Economy Galam Ltd., a company that produces starch and glucose for the food industry, is based in Kibbutz Ma'anit. In 2010, Galam recorded annual sales of $137.6 million, half of it from export. After developing a new natural sweetener derived from the stevia plant, the company signed a contract with Corn Products International, which grows and processes stevia in South Africa. References
Ma’anit

Ma’anit (hebr. מענית) – kibuc położony w Samorządzie Regionu Menasze, w dystrykcie Hajfa, w Izraelu. Członek Ruchu Kibucowego (Ha-Tenu’a ha-Kibbucit). Położenie Kibuc Ma’anit leży na południe od masywu Góry Karmel, w otoczeniu miasta Baka-Dżatt, kibuców En Szemer i Barkaj, moszawu En Iron, oraz wiosek Sza’ar Menasze, Charisz i Majsar. Historia Kibuc został założony w 1942 roku przez członków młodzieżowego ruchu syjonistycznego Ha-Szomer Ha-Cair, którzy wyemigrowali z Czechosłowacji i Polski. Nazwa nawiązuje do pierwszej bruzdy wyoranej w polu. Podczas I wojny izraelsko-arabskiej w 1948 roku kibuc był atakowany przez wojska irackie. Edukacja i kultura Przy zachodniej granicy kibucu znajduje się Żydowsko-Arabskie Centrum dla Pokoju Giwat Hawiwa (eng. Giwat Hawiwa's Jewish-Arab Center for Peace). W 1949 utworzono tutaj centrum edukacyjne Giwat Hawiwa, które zajmuje się najważniejszymi kwestiami dotyczącymi społeczeństwa izraelskiego. „Rozwija inicjatywy oświatowe, przeprowadza badania oraz sondaże opinii społecznej, prowadzi różnorodne inicjatywy na rzecz pokoju, demokracji, koegzystencji, tolerancji i solidarności społecznej”. Giwat Hawiwa sponsoruje Żydowsko-Arabskie Centrum dla Pokoju, które założono w 1963. Jest to najważniejsza izraelska instytucja działająca na rzecz poprawy stosunków arabsko-żydowskich i budująca pomosty pomiędzy Izraelem a arabskimi sąsiadami. W kibucu znajduje się ośrodek kultury, basen pływacki oraz boisko do piłki nożnej. Gospodarka Gospodarka kibucu opiera się na intensywnym rolnictwie. Firma Nutragal Ltd. jest przedsiębiorstwem produkującym nowatorskie odżywki uzupełniające niedobory minerałów w organizmie. Firma Galam Industries Ltd. jest producentem mąki kukurydzianej, fruktozy, glukozy i wielu innych półproduktów spożywczych. Jej produkty są magazynowane i sprzedawane przez firmę Dagal Food Additives Ltd., która ma swoją centralę i magazyn właśnie w kibucu Ma’anit. Transport Na wschód od kibucu przebiega autostrada nr 6, brak jednak możliwości bezpośredniego wjazdu na nią. Z kibucu wyjeżdża się na zachód na drogę nr 574, którą jadąc na południe dojeżdża się do wioski Sza’ar Menasze i drogi nr 6403 prowadzącej na zachód do miasteczka Pardes Channa-Karkur, lub jadąc na północ dojeżdża się do kibucu Barkaj i drogi ekspresowej nr 65. Przypisy Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne kibucu Ma’anit Google Maps Mapa kibucu Ma’anit Amudanan
Kfar HaChoresch

Kfar HaChoresch (hebräisch כְּפַר הָחֹרֶשׁ Kfar ha-Chōresch, deutsch ‚Dorf des Dickichts‘, englisch Kfar HaHoresh, Plene: כפר החורש) ist ein Kibbuz im Nordbezirk Israels in der historischen Landschaft Galiläa. Kfar HaChoresch liegt etwa zwei Kilometer westlich von Nazareth auf einer Höhe von 449 Metern über dem Meer und hatte im Jahr 2022 729 Einwohner. Der Kibbuz wurde 1933 von Mitgliedern der Jugendorganisation Gordonia gegründet, die auf Aharon David Gordon (1856–1922) zurückgeht. Das Land, auf dem die Siedlung entstand, war 1930 vom Jüdischen Nationalfonds erworben worden. Heute gibt es hier unter anderem eine große Bäckerei, Obstanbau, Landwirtschaft und Hühnerzucht. Der bekannteste Bewohner von Kfar HaChoresch war der Satiriker Ephraim Kishon, der nach seiner Flucht aus Ungarn vorübergehend hier lebte und Hebräisch lernte. Archäologie Auf dem Gelände des Kibbuz liegt eine Siedlung des Natufien mit zahlreichen Bestattungen. Einer der Schädel aus Kfar HaChoresch ist mit Zinnober bemalt. Weblinks Homepage von Kfar HaHoresh Einzelnachweise
Kfar HaHoresh

Kfar HaHoresh (Hebrew: כְּפַר הַחֹרֶשׁ, כפר החורש, lit. 'Village of the Thicket') is a kibbutz in northern Israel. Located near Nazareth, it falls under the jurisdiction of Jezreel Valley Regional Council. In 2024 it had a population of 723. History The kibbutz was established in 1933 by members of the Gordonia youth movement who had previously been living in Ness Ziona. The land had been bought by the Jewish National Fund in 1930. Today the kibbutz has been privatized. The Arabic-language radio station Radio A-Shams broadcasts from the kibbutz. The Kfar HaHoresh forest includes the remains of Ma'alul village, a depopulated Palestinian location. A nearby archaeological site dating to the Pre-Pottery Neolithic B period has been under excavation since the early 1990s. Sport The kibbutz fielded a football team, which competed in Liga Meuhedet in 1949–50; the team finished eighth in the league's North Division. Notable people Ephraim Kishon References
Kfar-Hahoresh

Kfar-Hahoresh (כפר החורש) est un kibboutz de Galilée situé à 2 km à l'Ouest de Nazareth, dans une région boisée. Il est fondé en 1933. Le KKL achète les terrains d'une superficie de 4000 dounam en 1930. Les fondateurs s'adonnent directement à l'aménagement du terrain. Ils sont issus du mouvement Gordonia, et préalablement préparés à Ness-Tziona. Jusqu'en 1947, il n'existe aucun accès routier au kibboutz, isolé dans un environnement arabe hostile. Yossef Weiz en parle ainsi à l'époque : "Qui veut vivre sur les montagnes doit apprendre à subsister de pain et d'olives... Même de caroubes il est possible de vivre.". Un des membres de Kfar-Hahoresh rétorque : "Il faut vivre à cet endroit et y dormir pour connaître le goût de la garde nocturne, lorsque les vents forts et assourdissants permettent à l'ennemi de s'introduire en catiminie jusqu'aux positions de défense. De combien de forces, de résistance nerveuse et de ressources devra faire preuve encore le groupe pour rester sur les lieux ?". Kfar-Hahoresh doit faire face au manque de terres arables, à la carence en force humaine et aux problèmes de sécurité. Le kibboutz est évacué lors de la Guerre d'Indépendance, et les habitants d'origine ne s'y réinstalleront pas. C'est un groupe originaire de Hongrie, formé à Tzéélim dans le Néguev, qui, avec l'indépendance du pays, remet sur pied l'implantation avec le soutien financier de l'état. Aujourd'hui Kfar-Hahoresh compte 450 membres, dont les ressources proviennent d'un petit hôtel, d'une importante boulangerie et des produits de la terre. Liens externes (he) Site officiel Portail d’Israël
Masad

Masad (hebrejsky מַסָּד, anglicky Masad, v oficiálním seznamu sídel Massad) je vesnice typu společná osada (jišuv kehilati) v Izraeli, v Severním distriktu, v Oblastní radě Dolní Galilea. Geografie Leží v nadmořské výšce 259 metrů na pahorcích Dolní Galileji, nedaleko východního okraje údolí Bejt Netofa. Severozápadně od vesnice probíhá Národní rozvaděč vody, jenž tu naplňuje umělou vodní nádrž Ma'agar Calmon. Vesnice se nachází cca 12 kilometrů severozápadně od centra města Tiberias, cca 105 kilometrů severovýchodně od centra Tel Avivu a cca 40 kilometrů východně od centra Haify. Masad obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je etnicky smíšené. Západně a severně odtud sídlí převážně izraelští Arabové (město Ajlabun necelé 2 kilometry západně od vesnice Masad nebo město Maghar cca 4 kilometry severním směrem). Na jižní a východní straně začíná region s židovskou převahou okolo města Tiberias. Masad je na dopravní síť napojen pomocí dálnice číslo 65. Dějiny Masad byl založen v roce 1983. Původně se nově zřízená osada nazývala הר קוץ – Har Koc. Počátkem 21. století bylo schváleno rozšíření obce o 80 domů. V Masad funguje zařízení předškolní péče o děti. Základní škola je v Giv'at Avni. V obci je dále k dispozici společenské centrum, zdravotní ordinace, synagoga, mikve, knihovna a plavecký bazén. Demografie Obyvatelstvo osady Masad je sekulární. Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Masad Židé (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství). Jde o menší sídlo vesnického typu s dlouhodobě stagnující populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 339 lidí. Během roku 2014 populace stoupla o 1,8 %. Odkazy Reference Související články společná osada Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Masad na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Bet Alon (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Galil (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Rom Galil (hebrejsky) Oficiální internetové stránky obce
Masad, Israel

Masad (Hebrew: מַסָּד, lit. foundation) is a community settlement in northern Israel. Located to the west of the Sea of Galilee, it falls under the jurisdiction of Lower Galilee Regional Council. In 2024 it had a population of 379. Name Har Kotz: Mount Qotz (292 m), named for a priestly family that migrated to the Galilee from Jerusalem after the destruction of the Second Temple. See Hakkoz priestly family, who migrated to Eilabun. Masad: 'foundation', taken from the description of Salomon's palace in 1 Kings 7:9: "All these structures ... from foundation (masad) to eaves were made of high-grade-stone." History The village was founded as Har Kotz in 1983 and later named after a biblical verse, dealing with the building of Solomon's palace. Plans to build a quarry on Mount Kotz were rejected by the National Planning and Construction Council in 2008 after protests staged by the residents of Masad and the nearby Arab village of Eilabun. 2km to the northeast is Hurvat Mimlah (also Khirbet Mimla, PAL 191/251), the site of the ancient village of Mamliah (Hebrew: ממליח), seat of the Hezir priestly family following the destruction of the Temple in 70 CE. Today it is a ruin. Nature reserve Masad is surrounded by the Har Kotz Nature Reserve. Among the trees found there are carob, mastic, Mount Tabor oak, Christ's Thorn, Palestine oak, and Jerusalem thorn. The nature reserve derives its name from Mount Qotz (292 m), itself named after a priestly family that lived nearby. See also Nature reserves in Israel References External links Village website (in Hebrew)
Massad

Massad (hebr. מסד) – wieś położona w samorządzie regionu Ha-Galil ha-Tachton, w Dystrykcie Północnym, w Izraelu. Leży na wschód od Jeziora Tyberiadzkiego w Dolnej Galilei. Historia Osada została założona w 1983. Gospodarka Gospodarka wioski opiera się na rolnictwie. Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne Massad Google Maps Mapa Massad
Gibton

Gibton (hebrejsky גִּבְּתוֹן, v oficiálním přepisu do angličtiny Gibbeton) je vesnice typu mošav v Izraeli, v Centrálním distriktu, v Oblastní radě Brenner. Geografie Leží v nadmořské výšce 42 metrů v hustě osídlené a zemědělsky intenzivně využívané pobřežní nížině (region Šefela), na jižním okraji aglomerace Tel Avivu. Obec se nachází 11 kilometrů od břehu Středozemního moře, cca 21 kilometrů jihovýchodně od centra Tel Avivu a cca 42 kilometrů západně od Jeruzalému. Tvoří souvislý urbanistický celek s městem Rechovot, na jehož jihozápadním okraji leží. Gibton obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je etnicky převážně židovské. Gibton je na dopravní síť napojen pomocí místních komunikací v rámci aglomerace města Rechovot. Dějiny Gibton byl založen v roce 1933. Mošav byl založen jako součást širšího programu Hitjašvut ha-Elef (התיישבות האלף), který měl za cíl urychlit zřizování menších zemědělských osad, které by pomohly utvořit územně kompaktní bloky židovského osídlení v tehdejší mandátní Palestině. Pojmenován je podle stejnojmenného židovského sídla Gibetón zmiňovaného v tomto regionu v Bibli v Knize Jozue 19,44 Ten se ale nacházel v poněkud jiné lokalitě, cca 7 kilometrů východně odtud, mezi dnešními vesnicemi Na'an a Petachja, kde se do války za nezávislost roku 1948 rozkládala později vysídlená arabská vesnice al-Na'ani, poblíž které se rozkládala lokalita Chirbet Tal Malat, se stavebními pozůstatky identifikovanými jako biblický Gibton. Koncem 40. let měl mošav Gibton rozlohu katastrálního území 270 dunamů (0,27 kilometru čtverečního). Většina obyvatel za prací dojíždí mimo obec a vzhledem k postupnému obklopení vesnice městskou zástavbou Rechovotu ztratilo toto sídlo téměř zcela svůj původně zemědělský charakter. Vedení vesnice plánuje stavební expanzi, která má zněkolikanásobit místní populaci až na 900 obyvatel. Demografie Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Gibton Židé (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství). Jde o menší obec vesnického typu s dlouhodobě mírně rostoucí populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 302 lidí. Během roku 2014 populace stoupla o 0,3 %. Odkazy Reference Související články mošav Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Gibton na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální stránky obce Archivováno 28. 7. 2010 na Wayback Machine.
Gibton

Gibton (Hebrew: גִּבְּתוֹן, lit. 'Finch') is a moshav in central Israel. Located near Rehovot, it falls under the jurisdiction of Brenner Regional Council. In 2024 it had a population of 405. History It was founded in 1933 as part of the Settlement of the Thousand plan. The plan aimed to establish small agricultural settlements around the larger towns and help defend them against Arab rioters. It was named after an ancient town in the territory of the Tribe of Dan which is mentioned in the Tanakh (Joshua 19:44) and is identified with Tel Malot some kilometers south-east. Following Rehovot's expansion after the 1948 Arab–Israeli War, it became an enclave within the city's perimeter. References
Gibbeton

Gibbeton (hebr. גיבתון) – moszaw położony w samorządzie regionu Brenner, w Dystrykcie Centralnym, w Izraelu. Historia Moszaw został założony w 1933. Gospodarka Gospodarka moszawu opiera się na intensywnym rolnictwie. Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne moszawu Gibbeton Google Maps Mapa moszawu Gibbeton
Гибтон

Гибтон (ивр. גִּבְּתוֹן‎) — мошав в центральной части Израиля. Расположен недалеко от Реховота, он подпадает под юрисдикцию регионального совета Бреннер. В 2020 году его население составляло 369 человек. История Основан в 1933 году в рамках плана «Тысяча поселений». План был направлен на создание небольших сельскохозяйственных поселений вокруг крупных городов и их защиту от арабских погромщиков. Назван в честь древнего города на территории колена Дана, который упоминается в Танахе (Нав. 19:44) и отождествляется с Тель-Малот в нескольких километрах к юго-востоку. При расширении Реховота после окончания Войны за независимость Израиля он стал анклавом в пределах периметра города. Население По данным Центрального статистического бюро Израиля, население на начало 2020 года составляло 369 человек. Примечания
Merkaz Chever

Merkaz Chever (hebrejsky מֶרְכַּז חֶבֶר, anglicky Merkaz Hever, v oficiálním seznamu sídel Hever) je vesnice typu společná osada (jišuv kehilati) v Izraeli v bloku vesnic Ta'anach, v Severním distriktu, v Oblastní radě Gilboa. Geografie Leží v jižní části zemědělsky intenzivně obdělávaného Jizre'elského údolí, v nadmořské výšce 69 metrů. Západně od obce prochází potok Kišon, do kterého od jihozápadu ústí vádí Nachal Zavdon a Nachal Ta'anach. Vesnice je situována 35 kilometrů jihozápadně od Galilejského jezera, 28 kilometrů západně od řeky Jordánu, cca 6 kilometrů jižně od města Afula, cca 70 kilometrů severovýchodně od centra Tel Avivu a cca 40 kilometrů jihovýchodně od centra Haify. Merkaz Chever obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je ryze židovské. Výjimkou jsou vesnice Sandala a Mukejbla cca 5 kilometry jihovýchodním směrem, které obývají izraelští Arabové. Obec leží 3 kilometry severně od Zelené linie, která odděluje Izrael od okupovaného Západního břehu Jordánu. Od Západního břehu Jordánu byla tato oblast počátkem 21. století oddělena izraelskou bezpečnostní bariérou. Merkaz Chever je na dopravní síť napojen pomocí severojižní lokální silnice číslo 6724 a východozápadního tahu lokální silnice číslo 675. Dějiny Merkaz Chever byl založen v roce 1958 jako součást bloku plánovitě zřizovaných zemědělských vesnic Ta'anach – חבל תענך (Chevel Ta'anach). Tento blok sestává ze tří takřka identicky rozvržených shluků zemědělských vesnic, které jsou vždy seskupeny po třech s tím, že v jejich geografickém středu se nachází čtvrtá vesnice, jež plní střediskové funkce. Merkaz Chever leží v prostřední z těchto tří skupin a je střediskovou obcí pro vesnice Adirim, Dvora a Barak. Tato skupina bývá někdy nazývána Chever. Obec poskytuje některé střediskové funkce pro okolní vesnice, zejména v oblasti školství a zdravotní péče. V minulosti poskytovala i společné služby farmářům jednotlivých mošavů, ale po ekonomické krizi mošavů koncem 20. století byla organizace farmářských aktivit decentralizována. S tím, jak upadala původní koordinace aktivit v rámci celé skupiny vesnic Chever se Merkaz Chever stávala postupně samostatnou zemědělskou obcí, která prošla stavební expanzí. Vyrostlo zde v první etapě 90 nových domů. V obci je k dispozici zdravotní středisko, plavecký bazén, sportovní areály, obchod a synagoga. Dále je tu základní škola a zařízení předškolní péče o děti. Demografie Obyvatelstvo Merkaz Chever je smíšené, tedy sekulární i nábožensky založené. Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Merkaz Chever Židé (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství). Jde o menší sídlo vesnického typu s dlouhodobě stagnující populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 399 lidí. Během roku 2014 populace stoupla o 1,3 %. Odkazy Reference Související články společná osada Ta'anach Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Merkaz Chever na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Galil (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Bet Alon (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Rom Galil