NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Abirim

Abirim (hebrejsky אַבִּירִים, v oficiálním přepisu do angličtiny Abbirim) je vesnice typu společná osada (jišuv kehilati) v Izraeli, v Severním distriktu, v Oblastní radě Ma'ale Josef. Geografie Leží v nadmořské výšce 562 metrů, v centrální části Horní Galileji, cca 17 kilometrů od břehů Středozemního moře a 7 kilometrů od libanonských hranic. Severně od obce probíhá údolí s vodním tokem Nahal Šarach. Na západní straně terén klesá do kaňonu vádí Nachal Kaziv, kam po jihovýchodní straně vesnice přitéká boční vádí Nachal Zavit. Obec se nachází cca 2 kilometry severně od města Ma'alot-Taršicha, cca 116 kilometrů severovýchodně od centra Tel Avivu a cca 37 kilometrů severovýchodně od centra Haify. Abirim obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je etnicky smíšené. 2 kilometry severovýchodně odtud leží malé město Fassuta, které obývají izraelští Arabové. Na severní a západní straně převládá židovské osídlení. 5 kilometrů na jihovýchod začíná okolo masivu Har Meron oblast, kterou obývají Drúzů (město Churfejš). Osada Abirim je na dopravní síť napojena pomocí lokální silnice číslo 8925, která vede do sousední obce Fassuta. Dějiny Vesnice Abirim byla založena v roce 1980. K jejímu založení došlo 25. prosince 1980. Vznikla v rámci programu ha-Micpim be-Galil (המצפים בגליל, doslova „Galilejské vyhlídky“), který v Galileji vytvářel nové vesnice, jež měly posílit židovské demografické pozice v oblastech s dosavadní převahou Arabů. Jméno obce odkazuje na místní název nedaleké křižácké pevnosti Mecad Abirim (מצד אבירים). Místní obyvatelé ale zpočátku svou obec nazývali Eder (אדר). První osadníci se zabývali lesnickými pracemi a chovem zvířat. Výstavba vesnice Abirim byla jedním z posledních případů, kdy izraelský stát povolil výstavbu trvalých obydlí v přírodní rezervaci. Obec využívá svou polohu uprostřed lesů a ve většině zdejších domů je k dispozici turistické ubytování. V obci fungují zařízení předškolní péče o děti. Základní škola je v kibucu Sasa. Většina služeb se nachází v nedalekém městě Ma'alot-Taršicha. Demografie Obyvatelstvo osady Abirim je sekulární. Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Abirim Židé (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství). Jde o menší sídlo vesnického typu s dlouhodobě stagnující populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 183 lidí. Během roku 2014 populace klesla o 1,6 %. Odkazy Reference Související články společná osada Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Abirim na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Bet Alon (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Galil (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Rom Galil
Abirim

Abirim (Hebrew: אבירים, lit. 'Knights'), also known as Mitzpe Abirim, is a community settlement in northern Israel. Located in the Upper Galilee, three kilometres from Ma'alot-Tarshiha, it falls under the jurisdiction of Ma'ale Yosef Regional Council. In 2024 it had a population of 304. It is located in the middle of a natural oak forest bordering the Nahal Kziv nature reserve. History Abirim was established in 1980 on land that had belonged to Fassuta prior to 1948. It was initially named "Eder" and then renamed to "Abirim" after the nearby ruins of Burj Misr (Arabic: "Egyptian Tower"), which was renamed to Horbat Metsad Abirim (Hebrew: "Ruin of the Fortress of the Knights") in 1957. The age and original purpose of the ruins is unknown; proposals range from a Crusader stronghold to a mausoleum from the Hellenistic period (4th–3rd centuries BCE). See also Israeli wine References External links Official website
Abbirim

Abbirim (hebr. אבירים) – wieś komunalna położona w Samorządzie Regionu Ma’ale Josef, w Dystrykcie Północnym, w Izraelu. Położenie Abbirim jest położona na wysokości 562 metrów n.p.m. w północnej części Górnej Galilei. Leży na górzystym płaskowyżu wznoszącym się na północ od wadi strumienia Keziw. Po zachodniej stronie osady spływa wadi strumienia Saracho, a po stronie wschodniej wadi strumienia Zavit. Okoliczne wzgórza są zalesione. W otoczeniu wsi Abbirim znajdują się miasto Ma’alot-Tarszicha, miejscowości Fassuta, Churfeisz i Mi’ilja, moszawy Elkosz, Curi’el, Goren, Szomera i Ewen Menachem, oraz wsie komunalne Micpe Hilla i Gornot ha-Galil. Na północnym zachodzie jest położona baza wojskowa Szomera, będąca bazą 300 Brygady Piechoty Bar'am (rezerwowa). Podział administracyjny Abbirim jest położona w Samorządzie Regionu Ma’ale Josef, w Poddystrykcie Akka, w Dystrykcie Północnym Izraela. Demografia Stałymi mieszkańcami wsi są wyłącznie Żydzi. Tutejsza populacja jest świecka: Źródło danych: Central Bureau of Statistics. Historia Wieś została założona 25 grudnia 1980 roku w ramach rządowego projektu ha-Micpim be-Galil (hebr. המצפים בגליל; pol. Morze Perspektyw Galilei). Projekt ten zakładał zakładanie nowych osiedli w Galilei, aby w ten sposób poprawić pozycję demograficzną społeczności żydowskiej na północy kraju. Nazwę wioski zaczerpnięto od pobliskiej twierdzy krzyżowców Mecad Abirim (hebr. מצד אבירים). Osada powstała w obrębie dużego naturalnego kompleksu leśnego, a pierwsi mieszkańcy znaleźli zatrudnienie przy pracach leśnych. Budowali także ogrodzenie hodowli zajmującej się odtworzeniem tutejszej populacji danieli mezopotamskich. Miejscowi początkowo nazywali wieś Eder (hebr. אדר), ale z czasem zaczęto stosować nazwę Abbirim. Edukacja Wieś utrzymuje przedszkole. Starsze dzieci są dowożone do szkoły podstawowej w kibucu Sasa lub szkoły średniej przy kibucu Kabri. Kultura i sport We wsi znajduje się ośrodek kultury z biblioteką. Z obiektów sportowych boisko do koszykówki. Infrastruktura We wsi jest przychodnia zdrowia, sklep wielobranżowy oraz warsztat mechaniczny. Turystyka Okoliczne zalesione wzgórza są dużą atrakcją turystyczną. Szczególną uwagę przyciąga rezerwat przyrody strumienia Keziw. We wsi jest możliwość wynajęcia domków noclegowych. Corocznie odbywa się tutaj Festiwal Wina, na którym swoje wyroby prezentują okoliczni winiarze. Gospodarka Niewielka część mieszkańców utrzymuje się z drobnego rolnictwa. Podstawą lokalnej gospodarki jest obsługa ruchu turystycznego. Część mieszkańców dojeżdża także do pracy w pobliskich strefach przemysłowych. Transport Ze wsi wyjeżdża się na północny zachód drogą nr 8925, którą dojeżdża się do miejscowości Fassuta, i dalej do skrzyżowania z drogą nr 8944 przy moszawie Elkosz. Jadąc drogą nr 8944 na północny zachód dojeżdża się do skrzyżowania z drogą nr 899 przy bazie wojskowej Biranit, a jadąc na południe dojeżdża się do skrzyżowania z drogą nr 89. Przypisy Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne wsi Abbirim. [w:] Google Maps [on-line]. [dostęp 2013-08-27]. (ang.). Mapa wsi Abbirim. [w:] Amudanan [on-line]. [dostęp 2013-08-27]. (hebr.).
Абирим

Абирим (ивр. אבירים‎ — «Рыцари») — общинное поселение в Северном округе Израиля, расположенный в Верхней Галилее в трёх километрах от города Маалот-Таршиха. Его площадь составляет 9220 дунамов. История Абирим был создан в 1980 году, как часть плана освоения Галилеи. Сначала поселение было названо «Эдэр», но потом переименовано в «Абирим», по имени лежащих неподалёку развалин крепости крестоносцев. Население По данным Центрального статистического бюро Израиля, население на начало 2020 года составляло 263 человека. Примечания
Merom Golan

Merom Golan (hebrejsky מְרוֹם גּוֹלָן, doslova „Výšiny Golan“, v oficiálním přepisu do angličtiny Merom Golan) je izraelská osada a vesnice typu kibuc na Golanských výšinách v Oblastní radě Golan. Geografie Vesnice se nachází v nadmořské výšce 990 metrů, cca 45 kilometrů severovýchodně od města Tiberias, cca 85 kilometrů severovýchodně od Haify a cca 157 kilometrů severovýchodně od centra Tel Avivu. Merom Golan leží na náhorní plošině v severní části Golanských výšin, na úbočí hory Har Bental (הר בנטל). Severně od vesnice se z náhorní planiny zvedá pahorek Har Bar'on. Obec je situovaná jen cca 4 kilometry od nárazníkového pásma, které odděluje území pod kontrolou Izraele a Sýrie. Na dopravní síť Golanských výšin je obec napojena pomocí silnice číslo 98 (severojižní směr) a lokální silnice číslo 959, která vede na západ. Dějiny Merom Golan leží na Golanských výšinách, které byly dobyty izraelskou armádou v roce 1967 a jsou od té doby cíleně osidlovány Izraelci. Tato osada byla založena jako vůbec první na Golanských výšinách, v červenci 1967. Osadníci se nejprve nastěhovali do opuštěné základny syrské armády v lokalitě Aleika (עלייקה) jižně od opuštěného syrského města Kunajtra. Pak se přesunuli blíže k městu Kunajtra. K tomuto přesunu došlo v listopadu 1967. V této fázi se osada pracovně nazývala קיבוץ גולן – Kibuc Golan. V letech 1969–1973 byla tato provizorní osada opakovaně ostřelována syrskou armádou. V březnu 1972 se obyvatele přestěhovali do nynější lokality. Během Jomkipurské války byla vesnice dočasně obsazena syrskou armádou a poničena. Do samotné osady ale Syřané nepronikli. Podle zprávy vypracované roku 1977 pro Senát Spojených států amerických byl počet obyvatel osady Merom Golan odhadován na 700. Obyvatelé byli stoupenci Izraelské strany práce. Celková plocha obce byla udávána na 4500 dunamů (4,5 kilometrů čtverečních). Merom Golan plní roli střediskové obce pro sekulární osady v severní části Golanských výšin. V obci funguje předškolní péče o děti a základní škola Avital (אביטל). Sídlí zde zdravotní středisko a zubní klinika. Dále je tu k dispozici ordinace zvěrolékaře, veřejná knihovna, nákupní středisko a sportovní komplex včetně plaveckého bazénu. Obyvatelé se zabývají zemědělstvím a pracují v turistickém ruchu. Demografie Merom Golan je osadou se sekulárním obyvatelstvem. Jde o menší sídlo vesnického typu s dlouhodobě rostoucí populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 661 lidí. Během roku 2014 stoupla populace o 2,8 %. Odkazy Reference Související články Golanské výšiny Izraelské osady na Golanských výšinách Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Merom Golan na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Golan (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Bet Alon (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Rom Galil
Merom Golan

Merom Golan (hebräisch: מְרוֹם גּוֹלָן) ist eine israelische Siedlung und ein Kibbuz auf den von Israel seit 1967 besetzten und 1981 annektierten Golan-Höhen. Völkerrechtlich liegt sie auf dem Territorium Syriens. Sie ist die erste israelische Siedlung, die bereits wenige Monate nach dem Ende des Sechstagekrieges erbaut wurde. Geographie Der Kibbuz liegt an der Nordwestöffnung des 1171 Meter hohen Vulkankegels des Bental. Merom Golan umfasst ca. 450 Hektar landwirtschaftlich genutzte Fläche. Geschichte Die Stadt wurde 1967 vier Kilometer westlich der von den Einwohnern nach dem Sechstagekrieg verlassenen Stadt Quneitra auf einem ehemaligen Militärlager errichtet. Sie liegt in der von der UN kontrollierten Zone auf den Golanhöhen (siehe UNDOF). Diese Siedlung markierte als erste ihrer Art den Beginn des israelischen Siedlungsbaues, der von der internationalen Gemeinschaft als völkerrechtswidrig verurteilt wurde. Der Kibbuz hatte im Jahr 2016 701 Einwohner. Wirtschaft Die landwirtschaftlich genutzten Flächen werden für das Weiden von Tieren, als Weinberge und als Obstplantagen genutzt. Außerdem gibt es Unterkünfte für ca. 150 Touristen mit zwei Restaurants sowie eine Fabrik für die Montage von Elektromotoren. Auf den landwirtschaftlichen Flächen und in der Fabrik arbeiten eine große Zahl von Drusen aus den benachbarten Dörfern und Gastarbeiter aus Thailand und Nepal. Sonstiges Von Merom Golan aus gibt es Möglichkeiten, die nahegelegene befestigte israelisch-syrische Grenze mit Laufgräben, Stacheldraht usw. entweder zu Fuß oder mit dem Pferdewagen zu erkunden. Weblinks Einzelnachweise
Merom Golan

Merom Golan (Hebrew: מרום גולן) is an Israeli settlement organized as a kibbutz in the Golan Heights. Located at the bottom of the volcanic crater of Mount Bental, it falls under the jurisdiction of Golan Regional Council. In 2024, it had a population of 818. The international community considers Israeli settlements in the Golan Heights illegal under international law, but the Israeli government disputes this. History Merom Golan was established on 14 July 1967 with funds from the Upper Galilee Regional Council on the site of the abandoned Syrian military camp of Aleika, and was the first Israeli settlement to be established in the Golan Heights after the Six-Day War, about a month after the end of the war. Initially, the kibbutz was called Golan, and in November 1968 its name was changed to Merom Golan. Between the years 1969 and 1973, Merom Golan was shelled many times by the Syrian army. In March 1972, the settlement moved to its current location, and this location also suffered many shellings. During the Yom Kippur War, the women and children were evacuated to Beit HaShita and remained there until the end of the fighting. However, the settlement was also shelled by the Syrians after that. Geography Climate Merom Golan had the lowest temperature ever recorded by an Israeli weather station: -14.2° C. The previous record was -13.7C in the Beit Netofa Valley. Notable people Yehuda Harel (born 1934), former politician Joop de Jong (born 1951), Israeli-Dutch sculptor References External links Official website (in Hebrew)
Мером-Голан

Мером-Голан (ивр. מרום גולן‎) — израильский кибуц на севере Голанских высот, в составе регионального совета Голан. Основанный в июле 1967 года, он стал первым израильским населённым пунктом на Голанских высотах после Шестидневной войны. Кибуц расположен у подножия горы Бенталь на высоте около 1000 метров над уровнем моря; к юго-востоку от него находится заповедник горы Авиталь. В конце 2024 года население кибуца составляло 817 человек. История Кибуц был основан 14 июля 1967 года, примерно через месяц после окончания Шестидневной войны. Сначала группа основателей разместилась в покинутом сирийском лагере у Алейки и занималась сбором брошенного на плато скота, а спустя четыре месяца перебралась в Кунейтру. Первоначально кибуц назывался «Голан»; в ноябре 1968 года он был переименован в «Мером-Голан». В 1969—1973 годах посёлок многократно подвергался артиллерийским обстрелам сирийской армии. В марте 1972 года кибуц переехал на нынешнее место, где также неоднократно попадал под обстрелы. Во время войны Судного дня женщины и дети были эвакуированы в кибуц Бейт-ха-Шита и оставались там до конца боёв; обстрелы продолжались и после войны. На территории кибуца расставлены скульптуры его члена Йопа де Йонга. Экономика Хозяйство кибуца включает: сады листопадных культур — яблони, персики, киви, черешню; субтропические сады над долиной Бейт-Цайда — манго, авокадо, личи; комплекс упаковки и сбыта фруктов компании «Берешит»; карьеры по добыче вулканического туфа; завод «Бенталь»; туризм — гостиничный комплекс «Мером-Голан»; мясное скотоводство; участие в молочной ферме «Рефет ха-Цафон» и в винодельне «Йекевей Рамат ха-Голан». Климат 10 января 2015 года в кибуце было зафиксировано −14,2 °C — самая низкая температура, измеренная в Израиле за время существования государства. Это ниже прежнего рекорда −13,7 °C, зафиксированного в феврале 1950 года в долине Бейт-Нетофа; данных о температурах в тот день на месте кибуца, входившем тогда в состав Сирии, нет. Примечания Ссылки Мером-Голан на сайте регионального совета Голан (иврит)
Bror Chajil

Bror Chajil (hebrejsky בְּרוֹר חַיִל, v oficiálním přepisu do angličtiny Beror Hayil, přepisováno též Bror Hayil) je vesnice typu kibuc v Izraeli, v Jižním distriktu, v Oblastní radě Ša'ar ha-Negev. Geografie Leží v nadmořské výšce 73 metrů v pobřežní nížině, v regionu Šefela, nedaleko severního okraje pouště Negev. Severně od vesnice protéká vodní tok Nachal Bror (s přítokem od severu Nachal Chelec), na jižní straně je to vádí Nachal Šikma. Severozápadně od kibucu se rozkládá pahorek Tel Bror. Obec se nachází 15 kilometrů od břehu Středozemního moře, cca 58 kilometrů jihojihozápadně od centra Tel Avivu, cca 61 kilometrů jihozápadně od historického jádra Jeruzalému a 6 kilometrů severovýchodně od města Sderot. Bror Chajil obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je etnicky převážně židovské. 8 kilometrů západním směrem ale začíná pásmo Gazy s početnou arabskou (palestinskou) populací. Bror Chajil je na dopravní síť napojen pomocí lokální silnice číslo 232, ze které severně od vesnice odbočuje lokální silnice číslo 352. Dějiny Bror Chajil byl založen v roce 1948. Šlo o poslední židovskou osadu zřízenou v květnu 1948 ještě za mandátní Palestiny, před vyhlášením státu Izrael. Podle jiných výkladů šlo naopak o první osadu zbudovanou po vzniku Izraele. Jejími zakladateli byla skupina Židů z Egypta. Krátce po založení kibucu jej pak posílil příchod skupiny osadníků tvořené židovskými aktivisty sionistického hnutí ha-Bonim Dror z Brazílie (vesnice bývá někdy označována jako „brazilský kibuc v Izraeli“ a většina jejích obyvatel stále hovoří portugalsky). Během války za nezávislost v roce 1948 zanikla arabská vesnice Burajr, jež do té doby stála nedaleko dnešního kibucu. Kibuc jménem navazuje na stejnojmenné židovské sídlo, které je tu připomínáno v Talmudu na přelomu letopočtu, v dobách Jochanana ben Zakaje. V databázi z konce 40. let 20. století se tato židovská vesnice alternativně nazývá Hassne. Správní území obce dosahuje v současnosti 12 000 dunamů (12 kilometrů čtverečních). Z toho je 6500 dunamů (6,5 kilometrů čtverečních) zavlažovanou zemědělskou půdou. Vedení kibucu dlouhodobě umožňovalo svým členům volně hledat práci i mimo obec. Místní ekonomika se zaměřuje zčásti na zemědělství, dále na výpočetní techniku (softwarová firma). Rozvíjí se turistický ruch (lázeňství). V poslední době prošel kibuc privatizací a zbavil se prvků kolektivismu ve svém hospodaření. Fungují tu mateřské školy. Demografie Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Bror Chajil Židé (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství). Jde o menší obec vesnického typu s dlouhodobě rostoucí populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 875 lidí. Během roku 2014 populace stoupla o 5,0 %. Galerie Odkazy Reference Související články kibuc Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Bror Chajil na Wikimedia Commons (hebrejsky)(anglicky) Oficiální stránky Oblastní rady Ša'ar ha-Negev (hebrejsky) Oficiální stránky obce
Bror Chail

Bror Chajil (hebräisch בְּרוֹר חַיִל Brōr Chajil) ist ein Kibbuz im Süden von Israel. Er liegt in der Nähe von Sderot. Der westliche Nachbarkibbuz Or HaNer hat mit Bror Chajil eine gemeinsame Bushaltestelle an der Straße von Beʾer Scheva nach Aschqelon. Der Kibbuz hatte 2022 1013 Einwohner. Geschichte Bror Chajil wurde am 10. April 1948 auf Land des Jüdischen Nationalfonds von ägyptischen Juden gegründet. Zu den Gründern gehörte auch Elijahu Mojal, der später Mitglied der Knesset war. Später kamen vor allem Juden aus Brasilien nach Bror Chajil, deren Nachfahren heute noch den größten Teil der Einwohner stellen. Bror Chajil war das einzige jüdische Dorf, das zwischen Verabschiedung des UN-Teilungsplans für Palästina im November 1947 und der Erklärung der Unabhängigkeit Israels im Mai 1948 gegründet wurde. Seit 2007 zählt Bror Chajil zum so genannten Gazagürtel, dem Grenzgebiet entlang der Grünen Linie mit zahlreichen Einschlägen aus dem Gazastreifen, das Israels besonderer steuerlicher Förderung unterliegt. Galerie Weblinks Einzelnachweise
Beror Chajil

Beror Chajil (hebr. ברור חיל; pol. Pytający Żołnierze; oficjalna pisownia w ang. Bror Hayil) – kibuc położony w Samorządzie Regionu Sza’ar ha-Negew, w Dystrykcie Południowym, w Izraelu. Członek Ruchu Kibuców (Ha-Tenu’a ha-Kibbucit). Położenie Kibuc jest położony na pograniczu nadmorskiej równiny z pustynią Negew. Na północy przepływa strumień Brora, a na południu jest wadi strumienia Oblique. Kibuc jest położony w odległości 15 kilometrów od Morza Śródziemnego, i 8 kilometrów od granicy Strefy Gazy. W jego otoczeniu znajduje się miasto Sederot, kibuce Or ha-Ner, Gewaram i Dorot, moszawy Chelec i Telamim, oraz wioska młodzieżowa Ibim. Demografia Liczba mieszkańców Beror Chajil: Historia Kibuc został założony 20 kwietnia 1948 przez grupę żydowskich żołnierzy, do których 5 maja dołączyli cywilni imigranci z Egiptu. Wkrótce potem dołączyli do nich jeszcze imigranci z Brazylii. Ziemię zakupił Żydowski Fundusz Narodowy. W tych ostatnich dniach wojny domowej w Palestynie w okolicy tej dochodziło do licznych incydentów zbrojnych, pomimo to kibuc przetrwał, a jego obronę wzmocniono żołnierzami Palmach. 12 maja żydowscy żołnierze zaatakowali i zdobyli sąsiednią arabską wioskę Burajr. Istnieją relacje mówiące, że podczas zdobywania wioski doszło do masakry ludności arabskiej. Wszyscy mieszkańcy uciekli następnie do Strefy Gazy, a budynki wioski wyburzono. Na początku I wojny izraelsko-arabskiej w maju 1948 wojska egipskie odcięły kibuc Beror Chajil, który znalazł się w żydowskiej enklawie izolowanej na pustyni Negew. Kibuc doznał dużych strat od ostrzału egipskiej artylerii. Zaopatrzenie było dostarczane drogą powietrzną. Dopiero w październiku Siły Obronne Izraela zdołały przebić się przez egipskie linie i dotrzeć do kibucu. Po wojnie Beror Chajil został odbudowany. W latach 90. XX wieku kibuc znalazł się w kryzycie ekonomicznym. Zmusiło to jego członków do przeprowadzenia restrukturyzacji i prywatyzacji. Obecnie w północno-wschodniej części trwają prace budowlane domów, które będą wystawione na komercyjną sprzedaż. Kultura i sport W kibucu znajduje się ośrodek kultury z biblioteką. Z obiektów sportowych jest basen kąpielowy, sala sportowa i boisko do piłki nożnej. Edukacja Kibuc utrzymuje przedszkole. Religia Kibuc posiada własną synagogę i mykwę. Gospodarka Większość mieszkańców pracuje poza kibucem, najczęściej w okolicznych zakładach przemysłowych. Lokalna gospodarka opiera się na rolnictwie, sadownictwie, uprawach w szklarniach, oraz hodowli bydła mlecznego i drobiu. Z firm znajduje się tutaj siedziba firmy produkującej oprogramowanie komputerowe. Rozwijane są także usługi turystyczne (spa). Infrastruktura W kibucu znajduje się ośrodek zdrowia i sklep wielobranżowy. Komunikacja Z kibucu wyjeżdża się na zachód na drogę nr 232, którą jadąc na południowy zachód dojeżdża się do miasta Sederot, lub jadąc na północ dojeżdża się do skrzyżowania z drogą nr 252 prowadzącą na wschód do moszawów Chelec i Telamim. Przypisy Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne kibucu Beror Chajil Google Maps Mapa kibucu Beror Chajil