Ejn ha-Naciv

Ejn ha-Naciv (hebrejsky עֵין הַנְּצִי"ב, anglicky Ein HaNatziv, v oficiálním seznamu sídel En HaNaziv) je vesnice typu kibuc v Izraeli, v Severním distriktu, v Oblastní radě Emek ha-Ma'ajanot. Geografie Leží v nadmořské výšce 143 metrů pod mořskou hladinou v intenzivně zemědělsky využívaném Bejtše'anském údolí, které je součástí Jordánského údolí. V okolí obce se nacházejí četné vydatné prameny, ale původní vádí protékající údolím byla většinou kvůli zemědělskému hospodaření svedena do umělých vodotečí. Údolí je rovinaté, s rozsáhlými plochami umělých vodních nádrží a zemědělských pozemků. Člení ho jen nevelké pahorky, většinou lidského původu coby stopy dávného osídlení jako Tel Rechov jižně odtud nebo Tel Cemed na severovýchodní straně. Zhruba 5 kilometrů na západ od vesnice se terén prudce zvedá do svahů pohoří Gilboa s horou Micpe Gilboa (500 m n. m.) nebo skalním stupněm Matlul Avinadav. Vesnice je situována 25 kilometrů jižně od Galilejského jezera, 5 kilometrů západně od Jordánu, cca 2 kilometry jižně od města Bejt Še'an, cca 82 kilometrů severovýchodně od centra Tel Avivu a cca 62 kilometrů jihovýchodně od centra Haify. Ejn ha-Naciv obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je ryze židovské. Společně s nedalekými vesnicemi Tirat Cvi, Šluchot a Sde Elijahu vytváří blok nábožensky založených kibuců. Ejn ha-Naciv je na dopravní síť napojen pomocí lokální silnice číslo 6678, která západně od kibucu ústí do dálnice číslo 90. Dějiny Ejn ha-Naciv byl založen v roce 1946. Název obce je akronymem jména rabína Naftaliho Cviho Jehudy Berlina z Voložinu (v dnešním Bělorusku), který zpočátku podporoval hnutí Chovevej Cijon a židovské osidlování Palestiny. Zakladateli obce byla skupina nábožensky orientovaných sionistů původem z Německa. Po 8 let se připravovali na založení vlastní vesnice v provizorní lokalitě poblíž Rišon le-Cijon. Skupinu později posílili další židovští přistěhovalci z Francie, Československa a zemí Beneluxu. Přímo v prostoru kibucu vyvěraly tří sladkovodní prameny. Až do roku 1948 stála cca 1 kilometr jihozápadně od nynějšího kibucu arabská vesnice Farwana. Ta měla roku 1931 286 obyvatel a 72 domů. V květnu 1948, během Operace Gideon, v počáteční fázi války za nezávislost, byla dobyta izraelskými silami a místní arabské obyvatelstvo uprchlo do Jordánska. Zástavba ve Farwana byla pak zničena. Roku 1949 měl kibuc Ejn ha-Naciv 158 obyvatel a rozlohu katastrálního území 2100 dunamů (210 hektarů). Ekonomika obce je založena na zemědělství a chovu ryb v umělých nádržích. Také na průmyslu. V kibucu fungují zařízení předškolní péče o děti. Základní škola je v nedalekém Sde Elijahu. V obci je k dispozici knihovna s náboženskou literaturou, synagoga, zdravotní středisko. Demografie Obyvatelstvo kibucu Ejn ha-Naciv je nábožensky založené. Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Ejn ha-Naciv Židé (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství). Jde o menší sídlo vesnického typu se stagnující populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 615 lidí. Během roku 2014 populace stoupla o 0,2 %. Odkazy Reference Související články kibuc Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Ejn ha-Naciv na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Galil (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Bet Alon (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Rom Galil (hebrejsky) Oficiální internetové stránky obce[nedostupný zdroj]