NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kościół Odkupiciela w Jerozolimie

Kościół Odkupiciela w Jerozolimie (hebr.: כנסיית הגואל, niem.: Erlöserkirche) – jedyny kościół luterański na Starym Mieście, niedaleko bazyliki Grobu Świętego. Opis Zbudowany z kamienia, w stylu neoromańskim, nawiązującym do stylu kościołów krzyżowców. Dzwonnica nawiązuje kształtem do dzwonnicy bazyliki Grobu Świętego z czasów przed jej uszkodzeniem przez trzęsienie ziemi. Wnętrze surowe, niemal całkowicie pozbawione ozdób z wyjątkiem niewielkiej mozaiki, przedstawiającej acheiropoietos oblicza Chrystusa. Zamknięte wrota północne dekorują znaki zodiaku i symbole miesięcy. Obecnie działają tu 4 różnojęzyczne kongregacje (niemiecka, arabska, duńska i angielska). Pod kościołem znajduje się park archeologiczny "Durch die Zeiten" (Poprzez wieki"), otwarty w listopadzie 2012, ukazujący m.in. pozostałości kamieniołomu z I wieku n.e., w którym znajdowała się Golgota (obecnie obudowana kaplicą w bazylice Grobu). W krużganku działa niewielkie muzeum archeologiczne. Z wieży kościoła, najwyższej na Starym Mieście, roztaczają się wspaniałe widoki na całą Jerozolimę. Historia W 1869 rząd turecki podarował działkę gruntu w Muristanie Królestwu Prus. Na tym miejscu znajdowały się pozostałości średniowiecznego kościoła i klasztoru Świętej Marii Łacińskiej, których absyda, kolumny i krużganek zachowały się do dzisiaj, wkomponowane w obecny budynek kościoła Odkupiciela. Kościół wybudowano w latach 1892–1898. W Święto Reformacji 1898 cesarz niemiecki Wilhelm II Hohenzollern osobiście dokonał otwarcia nowego kościoła. Przypisy
Церковь Христа Искупителя (Иерусалим)

Церковь Христа Искупи́теля (нем. Erlöserkirche) — немецкая лютеранская церковь в христианском квартале Старого города Иерусалима в Муристане. Северная стена церкви выходит на Виа Долороза. История Формирование немецкой общины в Иерусалиме датируется началом XIX века, когда в 1841 году было создано совместное англо-прусское епископство, а в 1871 году — немецкая лютеранская конгрегация в бывшей часовне крестоносцев (сейчас это здание называется часовня святого Иоанна). В 1893 году на месте храма XI века святой Марии Латинской (Santa Maria la Latina) при поддержке Германского императорского дома было начато строительство новой церкви, которая была освящена в День Реформации 31 октября 1898 года. На церемонии присутствовал кайзер Вильгельм II. Закрытый северный вход здания украшен изображениями знаков Зодиака и является сохранившейся частью средневековой постройки. В 1970—1973 годах в церкви проведены серьёзные реставрационные и реконструкционные работы, в ходе которых добавлены мозаики внутри и снаружи здания. С колокольни хорошо видны мусульманский (на северо-востоке), еврейский (на юго-востоке), армянский (на северо-западе) и христианский (на юго-западе) кварталы; чтобы подняться на неё надо преодолеть 178 ступеней. В настоящее время владельцем здания является Немецкий евангелический иерусалимский фонд (нем. Deutsche Evangelische Jerusalemstiftung), центр которого находится в городе Ганновер. В церкви проходят богослужения на немецком и арабском языках. Помимо данного здания фонду принадлежит церковь Вознесения на Масличной горе. Галерея См. также Протестантизм в Израиле Примечания Ссылки Erlöserkirche Gästehaus Preußische Kirchen
Лютеранська церква Спасителя в Єрусалимі

Лютеранська церква Спасителя (івр. כנסיית הגואל, араб. الكنيسة اللوثرية في القدس, нім. Erlöserkirche) — друга протестантська церква в Єрусалимі (першою була церква Христа біля Яффських воріт). Це власність Євангельського Єрусалимського Фонду, одного з трьох фондів Євангельської Церкви Німеччини (EKD) у Святій Землі. Побудована між 1893 і 1898 роками архітектором Паулем Фердинандом Гротом за проектами Фрідріха Адлера в райні Муристан Старого міста Єрусалима. Церква Спасителя зараз обслуговує лютеранські конгрегації, які відправляють богослужіння арабською, німецькою, данською та англійською мовами. Церква разом із прилеглою будівлею настоятеля є резиденцією настоятеля німецьких протестантських служінь у Святій Землі («Evangelisch in Jerusalem»). Вона також служить штаб-квартирою єпископа Євангелічно-лютеранської церкви в Йорданії та Святій Землі. Історія Побудована на землі, наданій королю Пруссії Вільгельму I (після 1870 року кайзеру Вільгельму I) з нагоди участі останнього в урочистому відкритті Суецького каналу в 1869 році султаном Османської імперії Абдул-Гамідом II, церква була побудована з 1892 по 1898 рік на місці старої церкви Св. Марії Малої. Кайзер Вільгельм II особисто був присутній на освяченні церкви 31 жовтня 1898 року (День Реформації), коли він і його дружина Августа-Вікторія стали першими західними правителями, які відвідали Єрусалим. Для освячення церкви кайзер в'їхав у місто верхи на коні через дві спеціально зроблені церемоніальні арки, одну подарувала Османська імперія, а інша була подарунком від місцевої єврейської громади. Церкву освятили на День Реформації 1898 року. Церква Спасителя була закрита для богослужінь з кінця травня 1940 року до 1950 року, коли спочатку в ній відновила богослужіння палестинська лютеранська конгрегація, а пізніше німецька євангельська конгрегація. У саду біля костелу є меморіал, що вказує на місце розташування першого шпиталя госпітальєрів Ордену Лицарів Святого Іоанна. Галерея Примітки
Itzkovitch Synagogue

Itzkovitch Synagogue (Hebrew: איצקוביץ') is an Orthodox Jewish shtiebel, located in central Bnei Brak, in greater Tel Aviv, Israel. History Itzkovitch Synagogue is one of the most active synagogues in the world, with prayer services taking place around the clock in multiple rooms. There are an average of 17,000 visitors a day. See also History of the Jews in Israel List of synagogues in Israel References External links Media related to Itzkovitz Synagogue at Wikimedia Commons
Synagogue Itzkovitch

La synagogue Itzkovitch (hébreu : בית הכנסת איצקוביץ') est un shtiebel situé 4 rue Rav Schach dans le centre-ville de Bnei Brak, en Israël. Il est considéré comme une des synagogues les plus actives du monde, avec des temps de prières s'y déroulant jour et nuit, simultanément dans plusieurs salles différentes. Itzkovitch accueille en moyenne 17 000 visiteurs par jour. Notes et références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Itzkovitch » (voir la liste des auteurs). Portail du judaïsme Portail d’Israël
Синагога Ицкович

Синагога Ицкович ( хебр. איצקוביץ' ) је штибел у централном делу израелског града Бнеј Брака . Историја Синагога Ицкович је једна од најактивнијих синагога на свету, са молитвеним службама које се одржавају 24 сата дневно у више просторија. У просеку има 17.000 посетилаца дневно. Синагога је добила име по Звију Ицковичу, првобитном власнику куће, који је желео да заустави саобраћај који пролази поред његове куће на Шабат . Искористио је закон који налаже да се улице са синагогама затворе на Шабат тако што је једну просторију у његовој кући прогласио синагогом. Референце
Maarava Machon Rubin

Maarava Machon Rubin is an Orthodox yeshiva high school located in the Israeli settlement of Matityahu, near Modi'in, midway between Jerusalem and Tel Aviv. The yeshiva was founded and is headed by Rabbi Baruch Chait who is originally from the United States. The institution was dedicated by Moshe and Elaine Rubin in memory of his parents, Yosef Dov and Sheindel, and siblings, Akiva, Yehudah Aryeh, and Rivkah, who were murdered by the Nazis during the Holocaust. Maarava Machon Rubin prides itself in conforming to the characteristics of a traditional Ultra Orthodox Judaism yeshiva (only religious students and an intensive Talmudic studies program) while providing secular studies classes allowing students to earn Bagrut (the Israeli Ministry of Education high school diploma). References
Nishmat (midrasha)

Nishmat: The Jeanie Schottenstein Center for Advanced Torah Study for Women is an institution of higher Torah learning for women, or midrasha. It was one of the first educational frameworks to teach Talmud to women. It is a pioneer in certification of women as Yoatzot Halacha, experts in the intersection of women's health and Halacha. Nishmat opened in the Kiryat Moshe neighborhood of Jerusalem and later moved to Bayit VeGan. It is currently located in the Pat neighborhood of Jerusalem. History Nishmat was founded in 1990 by Rabbanit Chana Henkin. Now situated in Jerusalem's Pat neighborhood, west of Katamon, Nishmat is a center for women's scholarship, leadership, and social responsibility. Ten years after its founding, Nishmat created the new religious role of Yoatzot Halacha, women halachic advisors. At the same time, the school established what has become an acclaimed advancement program for Ethiopian-Israelis, coupling Jewish studies with an intensive program moving young Ethiopian women from the social margins to the mainstream of Israeli society. In 1995, Nishmat filed a discrimination lawsuit in Israel's High Court. The complaint was that male students received a monthly allowance of 375 NIS, 280% more than female students, who each received 135 NIS. In 2013, the first class of female halachic advisers trained to practice in the US graduated; they graduated from the North American branch of Nishmat’s yoetzet halacha program in a ceremony at Congregation Shearith Israel, Spanish and Portuguese Synagogue in Manhattan. Programs In addition to general programs in advanced Jewish studies, Nishmat has a program to train Yoatzot, advisers in Jewish law concerning matters particular to women, such as laws of Niddah (family purity), contraception and health issues. The hotline was established in 1997. In addition to community roles, the Yoatzot operate a 24-hour hotline, for women with questions regarding Jewish family law. Nishmat offers text-based learning programs to women of different ages and background. The English-speaking programs offer beginners, intermediate and advanced level shiurim (classes). Nishmat offers chevruta-based (pairs) learning. There is a strong emphasis on developing skills for independent textual study within an atmosphere stressing spiritual growth and a strong commitment to Jewish Law. In 2004, Nishmat began a one-year program called Shana Ba'aretz for American students who wanted to study in Israel during their gap year before college. All students learn in the bet midrash (study room) together, regardless of program, background or age. See also Jewish feminism Role of women in Judaism Torah study Matan Women's Institute for Torah Studies Midreshet Lindenbaum Midreshet Ein HaNetziv Drisha Institute References External links Nishmat, The Jeanie Schottenstein Center for Advanced Torah Study for Women Rochelle Furstenburg, "The Fourishing of Jewish Higher Education for Women." Jerusalem Center for Public Affairs, Jerusalem Letter, May 1, 2000 Archived January 24, 2024, at the Wayback Machine
Seven Arches Hotel

Das Seven Arches Hotel (vormals Intercontinental Hotel) ist ein Hotel in Ostjerusalem, das auf einem Hügel in der Nähe der Altstadt von Jerusalem liegt. Geschichte Das Hotel befindet sich im Ostjerusalemer Stadtteil At-Tur auf dem Ölberg östlich der Altstadt von Jerusalem mit überwiegend palästinensischer Bevölkerung. Das Hotel bietet einen atemberaubenden Blick auf die Altstadt von Jerusalem, den Ölberg und das Tote Meer. Das von dem amerikanischen Architekten William B. Tabler (1914–2004) im modernen Stil entworfene Hotel besteht aus einem zentralen Gebäude mit sieben Bögen und zwei durch Arkaden auf Säulen verbundenen Abschnitten. Am Fuße des Hotels befindet sich ein Innenhof mit Blick auf die Altstadt, der viele Touristen anzieht. Das Hotel wurde 1962 erbaut und 1964 offiziell eröffnet, 2016 wurde es komplett renoviert. Das Hotel besteht aus drei separaten Gebäuden, die nördlichen und südlichen Gebäude mit den Gästezimmern und dem zentralen Gebäude mit den öffentlichen Bereichen mit dem Speisesaal. Das Seven Arches Hotel wurde erbaut, als die Stadt unter jordanischer Verwaltung stand, und gilt trotz der israelischen Besetzung Ostjerusalems seit dem Krieg von 1967 immer noch als Eigentum der jordanischen Regierung. 1964 fand hier die Gründungssitzung des Palästinensischen Nationalrats (PNC) statt, bei der eine Palästinensische Nationalcharta verabschiedet und die PLO (Palästinensische Befreiungsorganisation) gegründet wurde. Heute dient es hauptsächlich als Herberge für Pilger und für Veranstaltungen aller Art. Nach der Besetzung Ostjerusalems 1967 übernahm die israelische Armee das Hotel und das Gebäude unterliegt seitdem dem Absentee Property Law. In der islamischen Eschatologie muss die Brücke As-Sirāt von den Verstorbenen überquert werden, um in die Dschanna (Paradies) zu gelangen, sie soll nach einigen Traditionen den Tempelberg in Jerusalem mit dem Ölberg verbinden und sieben Bögen umfassen. Die Autorin Myriam Miller merkt zum Bau des ehemaligen Intercontinental Hotels (heute das Seven Arches Hotel) an, dass es absichtlich über einem Teil der alten Begräbnisstätte errichtet wurde, und eine Straße, die dorthin führte, führte über Hunderte weitere Gräber, viele davon aus der Zeit des Ersten Tempels. Grabsteine und historische Denkmäler wurden zum Pflastern verwendet, Knochen wurden auf dem Boden verstreut und zertrampelt. Weblinks Hotel 7 arches Jerusalem (Webseite des Hotels) Einzelnachweise und Fußnoten
Seven Arches Hotel

The Hotel 7 Arches Jerusalem is a hotel in East Jerusalem in the Arab neighborhood of at-Tur on the Mount of Olives. The hotel overlooks the old city of Jerusalem. History The hotel was built by the Jordanian government during its period of West Bank annexation on land belonging to the Jerusalem Waqf. Originally intended to be built on the brow of the Mount of Olives overlooking the city walls, it was instead built to the south lower down the hill to avoid the seismic fault line. An access road to the hotel built by the Jordanian Jerusalem municipality cut through a section of the Mount of Olives cemetery, resulting in the destruction of numerous Jewish graves. The hotel opened on March 20, 1964, as the Hotel Jerusalem Intercontinental, managed by the US Intercontinental Hotels chain. The Palestine Liberation Organization held its first Palestinian National Council conference at the hotel in May 1964. The hotel was slightly renamed in 1966, becoming the Hotel Inter-Continental Jerusalem, when the chain altered their branding. After the Six-Day War, and the loss of Jordanian sovereignty over Jerusalem, the property was entrusted to the Custodian of Absentee Property. In 1989, as a result of the First Intifada, Inter-Continental Hotels chose not to renew their management agreement with the hotel, an agreement which was first signed with the Jordanians, and later with the Custodian. The hotel changed its name to the 7 Arches Hotel, and the Custodian entrusted the management of the hotel to a local management team. The hotel has fifty employees. All, including the management team, are East Jerusalemites. Maintenance of the hotel is funded by the Israeli government. Today The 7 Arches is a 4-star hotel with 196 rooms notable for its views of Jerusalem. Despite reports in 2010 that plans had been submitted for expansion of the hotel, the general manager of the 7 Arches, Awni Inshewat, denied this. He said there had been some confusion over an application for a building permit for a large Christian prayer tent located at the site: "The tent has been there for about five years, but the municipality said it needs a building permit, so we applied for that." References External links Hotel 7 Arches Jerusalem official website
Azrieli College of Engineering Jerusalem

Azrieli College of Engineering Jerusalem (Hebrew: עזריאלי-המכללה להנדסה ירושלים) is an Israeli public academic college that trains engineers. It is located in the Ramat Beit HaKerem neighborhood of Jerusalem, between Jerusalem's two major high-tech industrial areas, Har Hotzvim and the Jerusalem Technology Park. Overview High-tech enterprises in Jerusalem have been warning of a severe shortage of technological manpower. To fill that gap, Azrieli College of Engineering Jerusalem coordinates its academic programs with the local high-tech industry. The college offers undergraduate (Bachelor of Science, B.Sc.) degrees in software engineering, industrial management engineering, electronic engineering, advanced materials engineers, Pharmaceutical engineering (cooperation with TEVA), mechanical engineering, as well as a graduate (Master of Science, M.Sc.) in software engineering and a pre-academic preparatory program to prepare prospective students for acceptance into and success in the college's engineering departments. History The college was established on the foundations of the professional 'Bezeq College' (opened in 1951). After Bezeq's decision to shutdown its vocational training in the 1990s, Ehud Olmert, then Mayor of Jerusalem, joined forces with Minister of Education Zevulun Hammer, and Professor Amnon Pazi, then Chairman of the budgeting and planning committee of the council for higher education, to open a new vocational college in Jerusalem. Plans to establish the college were announced on December 25, 1996, and approved in 1998. In 2013 The college was renamed the Azrieli College of Engineering Jerusalem, following a large endowment by David Azrieli. In 2017 the college moved into it's current location, an 18-story building designed and built for this purpose. Delegates of the Jerusalem Municipality sit on the Board of Governors and the Executive Board. Joint programs The college is authorized as the exclusive Jerusalem partner of Technion – Israel Institute of Technology enjoying a partnership in a Civil and Environmental Engineering Track, wherein students study the first two years of the program in Jerusalem, and the second two years at Technion in Haifa. See also Education in Israel List of universities and colleges in Israel Science and technology in Israel Practical engineer References External links JCE Hebrew Homepage
Zababdeh

Zababda (arabisch الزبابدة, DMG az-Zabābda, hebräisch א-זבאבדה, auch Zababdeh) ist ein Ort in den Palästinensischen Autonomiegebieten, rund acht Kilometer südlich der Stadt Dschenin. Er liegt im Westjordanland und hat etwa 3700 Einwohner (2007) auf 5,7 km² Fläche. Etwa die Hälfte der Einwohner sind Christen (hauptsächlich katholisch und orthodoxer Religion), die andere Hälfte sind Muslime. Im Ort existieren insgesamt fünf Kirchen. Umgeben von Olivenhainhügeln betreiben die Einwohner dort hauptsächlich Landwirtschaft. Die im Ausland weilenden Mitbürger überweisen große Summen, um die Stadt am Leben zu erhalten. Partnerstadt Osterreich Graz, Österreich Deutschland Bielefeld, Deutschland (Projektpartnerschaft) Persönlichkeiten Jamal Khader (* 1964), römisch-katholischer Geistlicher, Bischof von Dschibuti Siehe auch Liste der Städte in den palästinensischen Autonomiegebieten Weblinks Zababdeh-Homepage auf Deutsch Website von Zababdeh (arabisch) palästinensische Statistik-Website Zababida Survey of Western Palestine, Map 12: IAA, Wikimedia commons ZABABDEH, Palestine-family.net Einzelnachweise
Zababdeh

Zababdé (en árabe زبابدة), es una pequeña ciudad de Cisjordania bajo la Autoridad palestina. Su población es en dos-tercios cristiana y el alcalde tiene que ser obligadamente cristiano por ley. Contaba una población de 3 665 habitantes en 2007.​ Se encuentra a 15 kilómetros al sudeste de Yenín y a 2 kilómetros de la universidad árabe estadounidense de Yenín. Su territorio se extiende sobre una superficie de 5 719 dunams, tres cuartas parte del mismo está recubierto por olivos e higueras. Notas Enlaces externos Website oficial de la municipalidad (enlace roto disponible en Internet Archive; véase el historial, la primera versión y la última).
Zababdeh

Zababdeh est une petite ville de Cisjordanie sous l'Autorité palestinienne. Sa population est aux deux-tiers chrétienne et le maire doit être obligatoirement chrétien selon la loi. Elle comptait une population de 3 665 habitants en 2007. Elle se trouve à 15 kilomètres au sud-est de Jénine et à 2 kilomètres de l'université arabe américaine de Jénine. Son territoire s'étend sur une surface de 5 719 dunams, les trois quarts étant recouverts d'oliveraies et de plantations de figuiers. Notes Liens externes Site officiel Portail de la Palestine
Zababdeh

Zababdeh of Az Zababida is een landelijk Palestijns stadje in het noorden van de Westelijke Jordaanoever met grote christelijke gemeenschappen. De geschiedenis van Zababdeh gaat terug tot de Romeinse en Byzantijnse tijd. In de 7e eeuw werd de plaats in de godsdienststrijd verwoest en in de 17e eeuw gingen er zich weer mensen vestigen. Zowel de Rooms-Katholieke Kerk, de Melkitische Grieks-katholieke Kerk als de anglicanen hebben hier eigen kerkgebouwen. Zababdeh ligt 15 km ten zuidoosten van Jenin en 2 km van de Arab American University in de buurt van Jenin. Het wettelijk grondgebied omvat 5719 dunams (1 dunam is 1000m²). Twee derde is bedekt met olijfbomen en vijgenbomen. Volgens het Palestijnse Bureau voor de Statistiek telde de snel groeiende bevolking in 2007 3665 inwoners (in 1967 1500; in 1987 2400), waarvan twee derde christenen. Volgens de Palestijnse wetgeving heeft de plaats daarom een christelijke burgemeester. Zababdeh is de geboorteplaats van Jamal Khader (1964), een van de oprichters en voormannen van Kairos Palestina, de beweging van Palestijnse christenen die de vermeende bezetting door Israël aanklaagt. In Zababdeh staat een buurthuis, het Zababdeh Community Center, dat door de Nederlandse stichting Tabitha Ministries is gebouwd. Het centrum omvat een speeltuin, een kinderopvang en ontmoetingsruimtes voor mensen uit Zababdeh en omgeving. Partnersteden Elsene, België Graz, Oostenrijk Externe links Officiële website van Zababdeh Algemene video van Zababdeh Foto's van de kerken van Zababdeh Video van de olijfolieproductie in Zababdeh Website van Tabitha, een Nederlandse ngo die in Zababdeh actief is
Zlatá brána (Jeruzalém)

Zlatá brána nebo brána Milosrdenství (hebrejsky שער הרחמים‎, ša'ar ha-Rachamim) je jedna z uzavřených bran v jeruzalémských hradbách. Tato brána byla uzavřena v 16. století na pokyn sultána Sulejmana I. Důvodem byla stará židovská tradice, podle níž by touto branou měl vstoupit Mesiáš. Sulejman se tudíž rozhodl bránu zapečetit, aby tak Mesiášovu příchodu zabránil. Jeruzalémských bran je celkem 11. Z toho 7 bran je otevřených a 4 uzavřené. Z pohledu Bible je zmíněno ve Starém zákoně, viz Ezechiel 44,1-2, kde prorok Ezechiel měl vidění o Jeruzalémské východní bráně (Zlaté bráně), která bude uzavřena až do druhého příchodu Ježíše Krista: 1Pak mě odvedl cestou k vnější bráně do svatyně, obrácené k východu. Byla zavřená. 2Hospodin mi řekl: „Tato brána zůstane zavřená; nebude otvírána a nikdo jí nebude vstupovat, neboť skrze ni vstoupil Hospodin, Bůh Izraele. Proto zůstane uzavřena. 3Jen kníže, protože je knížetem, bude v ní sedat, aby jedl před Hospodinem chléb. Bude vcházet dvoranou brány a touž cestou vyjde.“[1] Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Zlatá brána na Wikimedia Commons Galerie Zlatá brána na Wikimedia Commons