NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Jif'at

Jif'at (hebrejsky יִפְעַת, anglicky Yifat, v oficiálním seznamu sídel Yif'at) je vesnice typu kibuc v Izraeli, v Severním distriktu, v Oblastní radě Jizre'elské údolí. Geografie Leží v nadmořské výšce 108 metrů v Dolní Galileji, na pomezí severního okraje Jizre'elského údolí s intenzivním zemědělstvím a pohoří Harej Nacrat (Nazaretské hory), které stoupá východně od vesnice směrem k městu Migdal ha-Emek. Z těchto hor stéká do údolí podél jižní strany vesnice vádí Nachal Jif'at, podél severní strany vádí Nachal Cvi. Jihozápadně od kibucu se rozkládá letecká základna Ramat David. Vesnice se nachází cca 8 kilometrů severozápadně od města Afula, 1 kilometr západně od města Migdal ha-Emek, cca 78 kilometrů severovýchodně od centra Tel Avivu a cca 27 kilometrů jihovýchodně od centra Haify. Jif'at obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je převážně židovské. Aglomerace Nazaretu, kterou obývají převážně izraelští Arabové, začíná až cca 5 kilometrů severovýchodním směrem. Jif'at je na dopravní síť napojen pomocí dálnice číslo 73. Dějiny Jif'at byl založen v roce 1926. Toho roku ale nebyl založen vlastní Jif'at, nýbrž sousední kibuc Gvat, který až mnohem později dal vzniknout i kibucu Jif'at. K založení tak fakticky došlo až roku 1954. Počátkem 50. let 20. století totiž v důsledku rozkolu v organizaci izraelských kibuců (podrobně v článku kibuc) část osadníků opustila Gvat a založili nový kibuc Jif'at. Další osadníci sem rovněž v důsledku rozkolu dorazili z nedaleké vesnice Ramat David. Nový kibuc byl nejprve pracovně nazýván Ichud ha-Šaron Gvat (איחוד השרון – גבת). Současné jméno obce je odvozeno od zaniklého židovského města Jafija (יפיע) z biblických dob, které zmiňuje například Kniha Jozue 19,12, jehož název se dodnes dochoval v nedaleké arabské obci Jafa an-Naserija. Ekonomika obce je založena na zemědělství, průmyslu a turistickém ruchu. V obci fungují zařízení předškolní péče o děti. Základní škola je ve vesnici Sarid. Dále je tu k dispozici synagoga, obchod, knihovna, poštovní úřad, plavecký bazén a muzeum připomínající vznik osad v tomto regionu. Obec prochází stavební expanzí. V první fázi šlo o 41 stavebních parcel, které již byly rozprodány. Další fáze má obsahovat 40 stavebních pozemků. Demografie Obyvatelstvo kibucu Jif'at je sekulární. Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Jif'at Židé – cca 1000 osob (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství, cca 1100 osob). Jde o menší sídlo vesnického typu s dlouhodobě rostoucí populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 1068 lidí. Během roku 2014 populace stoupla o 5,5 %. Odkazy Reference Související články kibuc Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Jif'at na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Bet Alon (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Galil (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Rom Galil (hebrejsky) Oficiální internetové stránky obce
Jifʿat

Jifʿat (hebräisch יִפְעַת) ist ein Kibbuz in der Jesreelebene in Galiläa, Israel. Er liegt unterhalb der Stadt Migdal haEmek, nicht weit entfernt von den Städten Afula und Nazareth und hatte 2022 1265 Einwohner. Jifʿat gehört dem Regionalrat der Jesreelebene an. Der Name Jifʿat wurde vom nahegelegenen biblischen Ort Jefiʿa (יפיע; Josua 19,12) abgeleitet, auf den auch der Name der untergaliläischen arabischen Stadt Yafat an-Nasira (arabisch يافة الناصرة / hebräisch יפיע) hinweist. Der Kibbuz Jifʿat wurde 1954 von der Scharon-Gruppe (קבוצת השרון) gegründet, deren Sitz der Kibbuz Ramat David war. Heutzutage beruht die Wirtschaft von Jifʿat auf Leichtindustrie, Landwirtschaft, Gewächshäusern, Pflanzenschulen, Rinder-, Schaf- und Hühnerzucht sowie etwas Hotellerie. Neben der sechsklassigen „Schule Westliches Tal“ ("בית הספר העמק המערבי" שש-שנתי) und einer den darstellenden Künsten gewidmeten Anlage befindet sich innerhalb des Kibbuz ein den Frühpionieren gewidmetes Museum. Jifʿat beherbergt einen hebräischen Ulpan für Einwanderer und für diejenigen, die die Einwanderung erwägen. In diesem Kibbuz haben jüdische und nichtjüdische Freiwillige aus vielen Ländern gearbeitet. Jifʿat war einer von wenigen Kibbuzim, die Freiwillige aus Deutschland aufnahmen. Weblinks Offizielle Website des Kibbuz Einzelnachweise
Yifat, Israel

Yifat (Hebrew: יִפְעַת, more accurately romanized as "Yif'at") is a kibbutz in Galilee, northern Israel. Located adjacent to the town Migdal HaEmek and short distances from the cities of Afula and Nazareth. It falls under the jurisdiction of Jezreel Valley Regional Council. In 2024 it had a population of 1,334. History The kibbutz was established in 1954 by members of Kvutzat HaSharon who previously lived in Ramat David, as well as former residents of Gevat, including Haim Gvati, later a government minister. It was located on the land of the depopulated Palestinian Arab village of Al-Mujaydil. It was initially named Ihud HaSharon - Gevat, but was later renamed after the biblical town of Yefia (Joshua 19:12), as does the name of the Arab town of Yafa an-Naseriyye. Economy The economy of Yifat is based on light industry, agriculture, greenhouses, plant nurseries, cattle, sheep, and chickens, as well as the hospitality industry. The sixth-grade school “Western Valley” and a performing arts complex are located within the kibbutz, as is the Pioneer Settlement Museum. Yifat houses a Hebrew ulpan for immigrants and would-be immigrants. Furthermore, Jewish and Gentile “volunteers” from many countries have served on the kibbutz. In earlier days, Yifat welcomed non-Jews from Germany among its visitors when some kibbutzim discriminated even against those born after World War II. See also Shlomo Shriki References External links Official website (in Hebrew) Kibbutz Yifat - Visit a Kibbutz in Israel • Kibbutz Tours
Geva

Geva (Hebrew: גֶּבַע, lit. Hill) is a kibbutz in the Jezreel Valley in Israel. Located near the city of Afula, it falls under the jurisdiction of Gilboa Regional Council. In 2024 it had a population of 622. History Geva was founded in 1921 by Jewish immigrants from Poland and Russia as the second and third wave of immigration. The community was targeted during the 1929 Palestine Riots in August of that year, and destroyed by fire. By 1948 it had a population of 439, which had grown to 506 at the end of 1951. The Gevatron singing troupe was established by members of Geva in 1948. It recorded over 20 albums. At the peak of its popularity in the 1980s, the troupe appeared at Yarkon Park in Tel Aviv before an audience of 120,000. It collaborated with some of Israel's leading singers, among them Yoram Gaon, Shoshana Damari and Yehudit Ravitz. In 1972, the Gevatron won the David's Harp prize, in 1992 it won the Histadrut prize, and in 2008, it won the Israel Prize. Notable people Shimon Peres (1923–2016), former Israeli prime minister and president References External links Official website
Гева

Гева (ивр. גֶּבַע‎, дословно — «холм») — кибуц (квуца) в Изреельской долине в Израиле. Расположен недалеко от Афулы, находится под юрисдикцией регионального совета Гильбоа. История Гева была основана в 1921 году еврейскими иммигрантами из Польши и России в рамках второй и третьей волны алии. В 1930-е и 1940-е к ним присоединились группы из Литвы, Латвии и Венгрии. Община подверглась нападению во время палестинских беспорядков в августе 1929 года и была уничтожена пожаром. К 1948 году население поселения составляло 439 человек, а к концу 1951 года оно выросло до 506 человек. В 1948 году членами Гева была создана вокальная труппа Гиватрон, которая записала более 20 альбомов. На пике своей популярности в 1980-х годах труппа выступала в парке Яркон в Тель-Авиве перед аудиторией в 120 000 человек и сотрудничала с некоторыми ведущими певцами Израиля, среди которых Йорам Гаон, Шошана Дамари и Йехудит Равиц. В 1972 году проект «Геватрон» получил премию «Арфа Давида», в 1992 году — премию Гистадрута, а в 2008 году — премию Израиля. Население По данным Центрального статистического бюро Израиля, население на начало 2020 года составляло 618 человек. Примечания
Alts d'Hobab

Alts d'Hobab (o Ramat Hovav; en hebreu, רמת חובב) és un consell local industrial del districte del Sud d'Israel. Fou fundat el 1975 a 12 km al sud de Beerxeba per tal de concentrar les indústries més contaminants, especialment les químiques, fora dels nuclis de població i, per tant, no té habitants que hi resideixin. El 1989 obtingué l'estatus de consell local industrial. En un terme municipal de 22,3 km², Alts d'Hobab concentra 19 plantes industrials. Contaminació L'alta concentració d'indústries (per exemple, la meitat de les químiques d'Israel) ha provocat greus problemes de contaminació a la zona, especialment a partir de 1997, quan s'obrí una incineradora per a residus perillosos de tot el país, on arriben anualment 70.000 tones d'aquestes deixalles. La incineradora, però, acompleix la directiva europea relativa a la incineració de residus perillosos. Investigacions científiques recents sobre les influències mediambientals i sanitàries de la localitat han demostrat que els habitants dels poblats beduïns propers de Wadi el-Na'am i Wadi al-Masmaas pateixen nivells més elevats de mortalitat infantil i malformacions dels fetus que la resta de beduïns d'Israel. Un altre estudi del ministeri de Medi Ambient de 2004 posà en relleu que tant els israelians jueus com els beduïns eren hospitalitzats més sovint per problemes respiratoris i tenien més possibilitats de desenvolupar càncer. Aproximadament unes 5.000 persones viuen en un radi de 5 km i unes 250.000 en un radi de 12 km al voltant d'Alts d'Hobab, incloent-hi la ciutat de Beerxeba. Els problemes, però, no es limiten a les conseqüències mediambientals que aquestes indústries provoquen, sinó també el perill que hi hagi algun vessament o fins i tot que alguna fàbrica exploti. Malgrat que el ministeri de Medi Ambient desaconsella viure a menys de 5 km d'Alts d'Hobab per considerar-ho perillós, no hi ha cap sistema d'alarma ni cap pla d'evacuació en cas d'algun incident. Enllaços externs Mapa de les indústries d'Alts d'Hobab Arxivat 2005-09-06 a Wayback Machine. (anglès) Directiva 94/67/CE del Consell, de 16 de desembre de 1994, d'incineració de residus perillosos (castellà)
Neot Chovav

Neʾot Chovav (hebräisch נְאוֹת חוֹבָב Nəʾōt Chōvav, früherer Name Ramat Chovav / רָמַת חוֹבָב, in Sprachen ohne den Laut ch (IPA χ): auch „… Hovav“) ist ein Industriegebiet in Israel, das etwa 13 Kilometer südlich von Beʾer Scheva gelegen ist. Es zählt zu den bedeutendsten Industriegebieten in Israel und ist hauptsächlich auf die chemische Schwerindustrie spezialisiert. Giftmülldeponie 1975 beschloss die israelische Regierung, ein zentrales Gelände zur Behandlung und Lagerung gefährlicher Abfälle zu errichten. Als Standort wurde das Gebiet südlich von Be’er Scheva gewählt, das damals den Namen Ramat Chovav erhielt. Gründe waren die geologische Stabilität des Kalksteinuntergrunds, der geringe Grundwasserfluss sowie die relative Entfernung zu größeren Siedlungen. Der Betrieb der zentralen israelischen Anlage für gefährliche Abfälle begann 1979 / 80. 2007 kam es zu einem Chemieunfall, bei dem Phosphor-Fässer explodierten und ein Großgebiet evakuiert werden musste. Mitte Dezember 2013 kam es zu einem Großbrand, bei dem tausende Fässer mit gebrauchten Lithiumbatterien und Öl in Brand gerieten. Regierungsvertreter bestritten, dass die kilometerweit sichtbaren schwarzen Qualmwolken gesundheitsschädlich gewesen seien. Laut einem Sanierungsbericht des israelischen Umweltministeriums und der Firma HPC waren Anfang der 2000er-Jahre etwa 400.000 Tonnen Boden auf dem Gelände kontaminiert. Studien beschrieben erhöhte Raten von Atemwegserkrankungen und Fehlbildungen in umliegenden Beduinengemeinden. Das Industriegebiet ist für viele Umweltprobleme verantwortlich, die in den letzten Jahren jedoch allmählich behandelt werden. Diese Umweltprobleme haben oft Proteste von Umweltorganisationen und Bürgern aus benachbarten Gebietskörperschaften hervorgerufen, weshalb der Umweltkonflikt als einer der schärfsten in Israel gilt. Obwohl das Industriegebiet politisch unabhängig ist, gehört es keiner anderen Gebietskörperschaft an („Industrial Council“). Es ist somit ein Sonderfall, der nur noch für das Tefen-Industriegebiet in Nordisrael gilt. Diese Tatsache wird oft kritisiert, da die Unternehmen die einzigen „Steuerbürger“ dieser politischen Einheit sind, die keine Ausgaben für die kommunale Daseinsvorsorge an Menschen zu bestreiten hat. Ramat Chovav ist seit 2004 durch eine Industriebahn an die Bahnstrecke Naharija–Be’er Sheva angebunden, die auf der Trasse der in diesem Bereich 1917 stillgelegten osmanischen Militärbahn Masʿūdiyya–Sinai verlegt wurde. Wirtschaft Chemische Industrie: Teva Pharmaceutical Industries Makteschim Agan Einzelnachweise
Ne’ot Chowaw

Ne’ot Chowaw (hebr. רמת חובב; arab. عومر) – samorząd lokalny położony w Dystrykcie Południowym, w Izraelu. Leży w północnej części pustyni Negew, w odległości 12 km na południe od Beer Szewy. Historia W 1975 rząd izraelski utworzył w tym miejscu strefę przemysłową. Miało to na celu koncentrację szkodliwego dla naturalnego środowiska przemysłu w jednym miejscu, z dala od obszarów zaludnionych. Komunikacja Przy miasteczku przebiega droga ekspresowa nr 40 (Kefar Sawa-Ketura). Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne Ne’ot Chowaw Google Maps Mapa strefy przemysłowej. ramat-hovav.muni.il. [zarchiwizowane z tego adresu (2005-09-06)]. Artykuł zarysowujący historię i problemy związane ze strefą (ang.)
Неот-Ховав

Неот-Ховав (ивр. נאות חובב‎, оазис Ховав) — местный промышленный совет в Южном округе Израиля. Представляет собой промышленную зону, одну из важнейших в Израиле. На его территории действуют 14 заводов и 3 очистительных сооружения. До 2013 года назывался Рамат-Ховав. Административное устройство Неот-Ховав не является обычным местным советом, так как не имеет населения. Следовательно, глава совета не избирается, а назначается министром внутренних дел. Сам совет состоит из 8 членов: 2 представителей правительства с правом голосования (по одному от министерств промышленности и здравоохранения), 3 представителей местного самоуправления с правом голосования (по одному от Беер-Шевы, регионального совета Рамат-Негев и регионального совета Эшколь) и 3 представителей заводов с правом голосования (по одному от «Бром», «Махтешим» и «Тева»); к тому же, на заседаниях присутствуют в качестве наблюдателей представители министерства по охране окружающей среды и общественных организаций, занимающихся охраной природы. Преобладание представителей государства должно гарантировать соблюдение общественных интересов. Заседания совета открыты для посещения. Список предприятий Авив — переработка пластмассы Адама — химическая промышленность «Бром», Тирковот Бром — производство соединений брома для промышленности и сельского хозяйства, сырьё добывается из Мёртвого моря Газ Галь Даром — снабжение газом жителей юга страны Газовые Технологии OB — только склады ESC — государственная фирма услуг по окружающей среде — занимается переработкой, нейтрализацией и захоронением ядовитых отходов; развивает технологии охраны окружающей среды. Отходы, не поддающиеся переработке в Израиле, вывозятся на заграничные предприятия Коль Бо Газ Koffolk Fine Chemicals — производит промежуточные продукты для химического производства — в основном, фармацевтического и косметического Метал-Тек — переработка металлов — вольфрама, лития Люксембург Махтешим-Аган — производство пестицидов, инсектицидов, дезинфектантов, диоксида углерода, перекиси водорода Максима — добыча кислорода, азота и других газов из воздуха Тева-тек — дочерняя фирма фармацевтической компании «Тева». Производит лекарства и сырьё для них Химагис — производство материалов для фармацевтической и косметической промышленности Экосоль-Исраэль — сжигание органических отходов Загрязнение окружающей среды Предприятие «Бром» производит высокотоксичные вещества, среди которых — бромистый метил, запрещённый к производству во всём мире, кроме Израиля и Китая, поэтому «Бром» производит треть мирового объёма (7 000 тонн). Выбросы заводов ухудшают экологическую ситуацию и вызывают недовольство жителей. В последние годы, в связи с ужесточением государственного контроля, ситуация с загрязнением стала улучшаться. У въезда в промзону виден плакат с надписью «Рамат-Ховав — экономический якорь и экологическая модель». Примечания
Dalija

Dalija (hebrejsky דַּלִיָּה, v oficiálním přepisu do angličtiny Daliyya, přepisováno též Dalia) je vesnice typu kibuc v Izraeli, v Severním distriktu, v Oblastní radě Megido. Geografie Leží v nadmořské výšce 204 metrů, v horách Ramat Menaše, cca 15 kilometrů východně od břehů Středozemního moře. Je situována v zemědělsky využívané a jen z menší části zalesněné pahorkatině. Jižně od obce probíhá vádí Nachal Dalija, do kterého tu zprava ústí vádí Nachal Šelef. Dále na jih vede krajinou též vádí Nachal Raz. Obec se nachází cca 63 kilometrů severovýchodně od centra Tel Avivu a cca 25 kilometrů jihojihovýchodně od centra Haify. Daliji obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je etnicky převážně židovské. Oblast vádí Ara, kterou obývají izraelští Arabové, leží cca 7 kilometrů jižním směrem. Hřbet horského masivu Karmel, na kterém stojí drúzská sídla, se nachází 10 kilometrů severně odtud. Obec Dalija je na dopravní síť napojena pomocí lokální silnice číslo 672, jež propojuje všechny vesnice na Ramat Menaše a vede k severu, kde ústí do dálnice číslo 70. Dějiny Přímo na místě nynějšího kibucu se do roku 1948 rozkládala arabská osada Dalijat al-Rawha. V roce 1931 zde žilo 163 lidí a stálo tu 46 domů. Ve 30. letech 20. století byly pozemky okolo této vesnice vykoupeny do židovského vlastnictví a brzy na to vyrostlo vedle arabské vesnice i židovské sídlo. Kibuc Dalija byl založen v roce 1939. Šlo o opevněnou osadu typu Hradba a věž. Jejími zakladateli byla skupina členů mládežnické levicové organizace ha-Šomer ha-ca'ir z Rumunska a Německa. Jméno kibucu je odvozeno od názvu sousední arabské osady. Během války za nezávislost byl zdejší region dobyt izraelskými silami a důsledku toho skončilo arabské osídlení v sousední vesnici Dalijat al-Rawha, jejíž zástavba pak byla v červnu 1948 zbořena. Koncem 40. let 20. století měl kibuc Dalija rozlohu katastrálního území 3 964 dunamů (3,964 kilometrů čtverečních). Dalija byla jedním z prvních kibuců, který začal rozvíjet průmyslové podnikání. Funguje tu například podnik Zohar (זהר) na výrobu mýdel a saponátů a další firmy. Kibuc se rovněž zabývá zemědělstvím. V obci fungují zařízení předškolní péče. Základní škola je v nedaleké vesnici Ejn ha-Šofet. Demografie Obyvatelstvo kibucu Dalija je sekulární. Podle údajů z roku 2014 tvořili populaci v Daliji Židé – cca 700 osob (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství, cca 800 osob). Jde o menší sídlo vesnického typu s dlouhodobě stagnujícím počtem obyvatel. K 31. prosinci 2014 zde žilo 784 lidí. Během roku 2014 populace stoupla o 2,1 %. Odkazy Reference Související články kibuc Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Dalija na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Galil (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Rom Galil (hebrejsky) Oficiální stránky obce
Daliyya

Daliyya (hebreiska: דליה) är en ort i Israel. Den ligger i distriktet Norra distriktet, i den norra delen av landet. Daliyya ligger 211 meter över havet och antalet invånare är 737. Terrängen runt Daliyya är platt åt sydväst, men åt nordost är den kuperad.Runt Daliyya är det ganska tätbefolkat, med 199 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Yoqne‘am ‘Illit, 7,6 km norr om Daliyya. Trakten runt Daliyya består till största delen av jordbruksmark. Kommentarer Källor Se även Ir ha-Karmel
Kfar Szold

Kfar Szold (Hebreu: כפר סאלד) és un kibbutz que es troba a la Vall d'Hula a Israel. Història El Quibuts Kfar Szold, es va fundar a començaments dels anys 1940 per immigrants jueus d'Hongria, d'Àustria, i d'Alemanya, i va ser anomenat en honor de Henrietta Szold, la persona que va fundar Hadassah, una organització sionista de dones. Durant Segona Guerra Mundial, Szold va ajudar rescatar a nens de l'Holocaust, i els va fer portar a Palestina durant el Mandat Britànic, a llocs com el quibuts Kfar Szold. El dia 9 de gener de 1948, aproximadament 200 àrabs van travessar la frontera siriana, i van atacar el Quibuts, com a represàlia per l'atac del Haganà contra un poble àrab que estava a prop de Al-Khisas, unes quantes setmanes abans. L'Exèrcit britànic, va unir les seves forces amb el defensors jueus, fent servir foc d'artilleria, i va aconseguir abatre a 25 atacants. Abans de la Guerra dels Sis Dies l'any 1967, Kfar Szold era un objectiu constant per l'artilleria siriana que disparava des dels Alts del Golan. El dia 21 de juliol de l'any 2006, un coet Katiuixa va ser llançat per la guerrilla Hezbollah del Líban, i va colpejar un nombre de comunitats agrícoles de la vall de Hula, entre elles Kfar Szold. Els atacs van causar un gran nombre de ferits. Economia Els productes agrícoles principals del kibbutz són pomes, fruites cítriques, alvocats, blat de moro, síndries i bestiar. A banda de l'agricultura, el quibuts opera una fàbrica de metall Lordan, especialitzant en instruments que condueixen calor i fluids. Com molts altres quibuts, Kfar Szold té una pensió per a viatgers. El quibuts també té un jardí d'escultures. Com que el quibuts està en un procés de privatització, diversos negocis i serveis locals són proporcionats pels seus membres. Referències Enllaços externs www.kfarszold.co.il/ (hebreu) Lloguer de vacances empresarials local - בצל האלון Arxivat 2015-05-30 a Wayback Machine.
Kfar Szold

Kfar Szold (hebräisch כְּפַר סָאלְד Kfar Sold) ist ein Kibbuz in der Huleebene im nordisraelischen Obergaliläa am Fuße der Golanhöhen mit 719 Einwohnern (2022). Geschichte Kfar Szold wurde am 13. November 1942 von Immigranten aus Ungarn, Österreich und Deutschland gegründet. Der Kibbuz wurde nach Henrietta Szold, der Gründerin der zionistischen Frauenbewegung Hadassah, benannt. Während des Israelischen Unabhängigkeitskrieges 1948 wurden die dort lebenden Kinder, in Erwartung syrischer Angriffe, evakuiert. Im Sechstagekrieg 1967 war Kfar Szold ein ständiges Ziel für die syrische Artillerie, welche auf den Golanhöhen Stellung bezogen hatte. Am 21. Juli 2006 feuerte die Hisbollah mehrere Katjuscha-Raketen auf die in der Huleebene gelegenen Gemeinden, einschließlich Kfar Szold, wobei mehrere Personen verletzt wurden. Wirtschaft Wichtigste Wirtschaftszweige sind der Anbau von Äpfeln, Zitrusfrüchten, Avocados, Mais, Wassermelonen sowie die Rinderzucht. Neben der Landwirtschaft betreibt der Kibbuz die international tätige Metallfabrik LORDAN, spezialisiert auf die Produktion von Lamellen–Wärmetauschern. Wie die meisten Kibbuzim hat auch Kfar Szold ein Gästehaus für Touristen. Weblinks Website des Kibbuz (hebräisch) Geschichte des Kibbuz Einzelnachweise