Церква Благовіщення (Назарет)

Це́рква Благові́щення над джерелом Пресвятої Богородиці в місті Назареті (івр. כנסיית גבריאל הקדוש) — грецька православна «церква Архангела Гавриїла» над джерелом Пресвятої Богородиці. Пов'язані дві назви з подією благої звістки для Діви Марії від Архангела Гавриїла. Розміщена у місті Назареті, де мешкала Діва Марія, тому її називали «Марія з Назарету». Ця церква є парафіяльним храмом православної арабської громади міста Назарета. Відноситься до Назаретської митрополії Православної церкви Єрусалима грецької патріархії. Водяне джерело досі є діючим для відвідування паломниками. Історія Канонічні Євангелія не вказують про подію Благовіщення коло джерела води. Але апокрифічне протоєвангеліє Якова вказує на це. Звідси виникла східна православна традиція шанування образу «Благовіщення біля колодязя», а також виник храм на зазначеному місці у місті Назарет, де мешкала Богородиця та вела звичайний повсякденний побут. А згідно канонічного Євангелія (Лк. 1:28-33) зазначена подія відбулася у домі її обручника Йосипа, на якому споруджено пізніше католицьку базиліку Благовіщення. Перший храм на вказаному місці заснували в IV столітті під час правління імператора Костянтина Великого. За свідченням блаженного Ієроніма Стридонського (342—420 рр.) в Палестині (вже у 380 р.) у Назареті існувало два храми, присвячені Благовіщенню: один на місці Благовіщення Архангелом Гавриїлом та інший там, де жило святого сімейства (базиліка Благовіщення). Ці свідчення підтверджує у своєму оповіданні «про Святі місця» (близько 670 р.) західний паломник Аркульф. Також ці відомості повідомляє в творі «про Святі місця» (близько 720 р.) Беда Преподобний. Західний святий Віллібальд (близько 723–726 pp.) свідчить про дві церкви, що з боку сарацинів чинилися спроби зруйнувати церкву над джерелом води. І згодом мусульмани руйнують храм згідно спогадів західного паломника Зефульфа, який відвідав Святу Землю в 1102–1103 рр., м. Назарет описується спустошеним сарацинами, а водне джерело оточене тільки колонами і плитами. Про «круглу церкву» (ротонду) на цьому місці прикрашену колонами і мармуром, свідчить ігумен Данило Паломник — православний паломник, який відвідав Святу Землю в 1106 році. Про джерело води, що б'є в церкві, згадує паломник Фока в 1177 році. Султан Бейбарс в XIII столітті знищив всі храми міста Назарету. Вже сучасна церква була побудована в 1750 році при значній допомозі Російської імперії. Водяне джерело Пресвятої Богородиці знаходиться в глибині цього храму в окремому притворі з влаштованим над ним престолом. В ньому використовуються елементи більш старовинних споруд. Над джерелом — шанований образ «Благовіщення біля колодязя». На пожертви одного з грецьких купців, майстром Андрієм в 1767 р. був виготовлений різьблений позолочений іконостас з дуба. Приміщення церкви у 2-й половині XIX століття приходять в запустіння і ветхість. Наприкінці XIX ст. за сприяння Імператорського Православного Палестинського Товариства на храм була зібрана певна сума коштів з метою ремонту та оновлення. Згаданим Товариством для храму Благовіщення були пожертвувані: золота лампада, поміщена над місцем Благовіщення і ікони Благовіщення, цілування Пресвятої Богородиці і святої праведної Єлисавети (виконані начальником Троїце-Сергієвої іконописної майстерні — ієромонахом Симеоном). Також зазначене Товариство збудувало паломницьке Сергіївське подвір'я для прочан, поруч з православним храмом Благовіщення над джерелом Пресвятої Богородиці в 1904 р.. Розпис стін храму в стародавньому візантійському стилі виконана в 1977–1978 рр., румунськими художниками Михайлом і Гавриїлом Марасанами. Галерея Див. також Базиліка Благовіщення Примітки Джерела Россия в Святой Земле. Документы и материалы. Том 1. Москва. Изд. «Международные отношения». 2000 г. ISBN 5-7133-1063-9 (т.1) (рос.) Н. Н. Лисовой. Приди и виждь. Свидетельства Бога на Земле. Информационное агентство Русской Православной Церкви. Москва 2000 г. ISBN 5-900349-04-7 (рос.) Архимандрит Августин (Никитин). Святая Земля. Издание Русской Духовной Миссии в Иерусалиме. 2011 г. ISBN 978-5-904566-01-2 (рос.) Профессор А. А. Дмитриевский. Церковные торжества на православном востоке в дни великих праздников. Издание Императорского Православного Палестинского Общества. С.-Петербург. Типография В. Киршбаума. 1909 г. (рос.) Посилання Профессор А. А. Дмитриевский // Праздник Благовещения Пресвятыя Богородицы в Назарете и паломническия хождения по Галилее в марте месяце, изд. Императорского Православного Палестинского Общества, г. С.-Петербург, 1909 г., сайт «Россия в красках» [Архівовано 2 грудня 2017 у Wayback Machine.] (рос.) ΠΑΤΡΙΑΡΧΕΙΟΝ ΙΕΡΟΣΟΛΥΜΩΝ — Офіційний сайт Православної церкви Єрусалима [Архівовано 14 серпня 2014 у Wayback Machine.] (гр.) Профессор А. А. Дмитриевский. Праздник Благовещения Пресвятыя Богородицы в Назарете и паломническия хождения по Галилее в марте месяце. СПб. 1909 г. Публикация на портале Россия в красках [Архівовано 2 грудня 2017 у Wayback Machine.] (рос.)