NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Ganot Hadar

Ganot Hadar (hebrejsky גַּנּוֹת הָדָר, doslova „Citrusové zahrady“, v oficiálním přepisu do angličtiny Gannot Hadar) je vesnice typu společná osada (jišuv kehilati) v Izraeli, v Centrálním distriktu, v Oblastní radě Lev ha-Šaron. Geografie Leží v nadmořské výšce 47 metrů v hustě osídlené a zemědělsky intenzivně využívané pobřežní nížině, respektive Šaronské planině, na východním okraji města Netanja. Obec se nachází 5 kilometrů od břehu Středozemního moře, cca 29 kilometrů severoseverovýchodně od centra Tel Avivu, cca 55 kilometrů jižně od centra Haify a 5 kilometrů východně od města Netanja. Ganot Hadar obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je etnicky převážně židovské. Ganot Hadar je na dopravní síť napojen pomocí lokální silnice číslo 5702, jež severně od vesnice ústí do dálnice číslo 57. Východně od obce probíhá severojižním směrem dálnice číslo 4. Dějiny Ganot Hadar byl založen v roce 1964. K zřízení zdejšího osídlení ale došlo už roku 1954. Zakladateli byli Židé z USA. Původně šlo o součást nedaleké obce Bejt Jicchak. Když ale pak Bejt Jicchak přišel o status místní rady a vstoupil do Oblastní rady Emek Chefer, čtvrť Ganot Hadar se osamostatnila a vstoupila jako nezávislá vesnice do Oblastní rady Lev ha-Šaron. Správní území obce dosahuje 900 dunamů (0,9 kilometru čtverečního). Většina obyvatel dojíždí za prací mimo obec. Demografie Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Ganot Hadar Židé (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství). Jde o menší sídlo vesnického typu s dlouhodobě rostoucí populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 863 lidí. Během roku 2014 populace klesla o 1,4 %. Odkazy Reference Související články společná osada Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Ganot Hadar na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální stránky Oblastní rady Lev ha-Šaron
Ganot Hadar

Ganot Hadar (Hebrew: גַּנּוֹת הָדָר, lit. 'Citrus Gardens') is a community settlement in central Israel. Located in the Sharon plain, it falls under the jurisdiction of Lev HaSharon Regional Council. In 2024 it had a population of 954. History The village was founded in 1954 and was designated for immigrants from South Africa. Its name was derived from the surrounding groves. References
Gannot Hadar

Gannot Hadar (hebr. גנות הדר; pol. Ogrody Cytrusowe) – wieś położona w samorządzie regionu Lew ha-Szaron, w Dystrykcie Centralnym, w Izraelu. Leży na równinie Szaron, w otoczeniu miasta Netanja, miasteczek Kefar Jona i Pardesijja, oraz moszawów Bet Jicchak-Sza’ar Chefer, Nordijja, Kefar Monash. Na północny wschód od wioski znajduje się baza szkoleniowa Sił Obronnych Izraela. Historia Osada została założona w 1954 przez żydowskich imigrantów z RPA. Nazwa nawiązuje do licznych okolicznych sadów cytrusowych. Kultura i sport W wiosce jest ośrodek kultury i kort tenisowy. Gospodarka Gospodarka wioski opiera się na sadownictwie. Większość mieszkańców dojeżdża do pracy w strefach przemysłowych w pobliskich miasteczkach. Komunikacja Wzdłuż wschodniej granicy wioski przebiega droga ekspresowa nr 4 (Erez–Kefar Rosz ha-Nikra), brak jednak możliwości bezpośredniego wjazdu na nią. Wzdłuż zachodniej granicy wioski przebiega droga nr 5702, którą jadąc na północ dojeżdża się do drogi ekspresowej nr 57 (Netanja-Niccane Oz), a jadąc na południe dojeżdża się do moszawu Nordijja. Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne Gannot Hadar Google Maps Mapa Gannot Hadar Amudanan
Moixav Herut

El Moixav Herut (en hebreu: מושב חרות) és un moixav del districte central d'Israel, del sub-districte de Xaron, la vila es troba en la plana de Xaron. El municipi està sota la supervisió del consell regional de Lev ha-Xaron. En 2015 tenia una població d'1.266 habitants. El significat en català de la paraula hebrea Herut és Llibertat. Història Aquesta localitat va ser fundada el 1930 pel Herut, un partit polític format per immigrants que es van assentar en el Mandat Britànic de Palestina durant la tercera i la quarta Aliyyà. Els cacauets van ser un dels primers productes agrícoles conreats en el moixav. Un dels edificis que cal anomenar és la casa del poble, Beit Ha-Am, que fou construïda en 1959.
Cherut (Izrael)

Cherut (hebrejsky חֵרוּת, doslova „Svoboda“, v oficiálním přepisu do angličtiny Herut) je vesnice typu mošav v Izraeli, v Centrálním distriktu, v Oblastní radě Lev ha-Šaron. Geografie Leží v nadmořské výšce 62 metrů v hustě osídlené a zemědělsky intenzivně využívané pobřežní nížině, respektive Šaronské planině, nedaleko od kopcovitých oblastí podél Zelené linie oddělujících vlastní Izrael v mezinárodně uznávaných hranicích od okupovaného Západního břehu Jordánu. Na severním okraji obce začíná vádí Nachal Cherut. Obec se nachází 8 kilometrů od břehu Středozemního moře, cca 22 kilometrů severovýchodně od centra Tel Avivu, cca 63 kilometrů jižně od centra Haify a 10 kilometrů jihovýchodně od města Netanja. Cherut obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je etnicky převážně židovské. Západním směrem v pobřežní nížině je osídlení ryze židovské. Na východ od mošavu ovšem leží část pásu měst a vesnic obývaných izraelskými Araby – takzvaný Trojúhelník. Konkrétně jde o město Tira necelé 3 kilometry odtud. Cherut je na dopravní síť napojen pomocí místních komunikací, které vedou do sousedního města Tel Mond, které k mošavu přiléhá na severní straně. Dějiny Cherut byl založen v roce 1930. Název obce odkazuje na 1800. výročí povstání Bar Kochby. Původní jméno mošavu znělo Cherut Jehuda (חרות יהודה) – Svoboda Judeje. Zakladateli vesnice byli židovští přistěhovalci z Ruska, Polska a Německa, kteří do mandátní Palestiny dorazili v rámci třetí a čtvrté alije. Osadnická skupina Cherut se zformovala již roku 1927. Od počátku plánovala zřízení zemědělské osady orientované na pěstování citrusů. V první fázi obyvatelé pobývali ve společné ubikaci. V první dekádě existence mošavu zde bylo cca 80 rodinných farem, koncem 30. let 20. století bylo přidáno dalších 14. Další skupina nových osadníků sem přišla po roce 1948. V obci vyrostla mateřská škola, zdravotní středisko, synagoga a společenské centrum. Koncem 40. let měl mošav rozlohu katastrálního území 2 000 dunamů (2 kilometry čtvereční). Správní území obce dosahuje nyní 3800 dunamů (3,8 kilometru čtverečního). Místní ekonomika je založena na zemědělství (pěstování citrusů, květin nebo zeleniny a chov drůbeže). Probíhá zde stavební expanze a roste podíl rodin bez vazby na zemědělský způsob hospodaření. Demografie Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Cherut Židé (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství). Jde o menší sídlo vesnického typu s dlouhodobě rostoucí populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 1287 lidí. V roce 2014 populace klesla o 0,5 %. Odkazy Reference Související články mošav Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Cherut na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální stránky obce
Cherut (Moschaw)

Cherut (hebräisch חֵרוּת ‚Freiheit‘, arabisch حيروت Ḥīrūt) ist ein Moschav in der Scharonebene. Cherut gehört zum Regionalband Lev haScharon im Zentralbezirk von Israel. Geschichte Der Moschav wurde 1930 gegründet. Demografie Im Jahr 2022 hatte der Moschav eine Bevölkerung von 1350 Einwohnern. Einzelnachweise
Herut, Israel

Herut (Hebrew: חֵרוּת, lit. 'Freedom') is a moshav in central Israel. Located in the Sharon plain near Tel Mond, it falls under the jurisdiction of Lev HaSharon Regional Council. In 2024 it had a population of 1,320. History The village was founded in 1930 by the Herut society, an organization of immigrants who settled in Mandatory Palestine during the Third and Fourth Aliyah. One of the early agricultural crops was peanuts. Landmarks buildings include a culture hall, Beit Ha'am, built in 1959. Among the founders of the moshav were the parents of Nechama Rivlin, who had immigrated from Ukraine. Notable residents Nechama Rivlin References External links Herut website (in Hebrew)
Moshav Herut

Herut (en hebreo: מושב חרות ) es un moshav del distrito central de Israel, está situado en la llanura de Sharon, cerca de Tel Mond, está bajo la supervisión del concejo regional de Lev HaSharon. En 2015 tenía una población de 1266 habitantes. El significado en español de la palabra hebrea Herut es Libertad.​ Historia Esta localidad fue fundada en 1930 por el Herut, un partido político formado por inmigrantes que se asentaron en el Mandato Británico de Palestina durante la tercera y la cuarta Aliyá. Los cacahuetes fueron uno de los primeros productos agrícolas cultivados en el moshav. Uno de los edificios que cabe señalar es la casa del pueblo, Beit Ha-Am, construida en 1959. Referencias
Cherut (moszaw)

Cherut (hebr. חרות) – moszaw położony w samorządzie regionu Lew ha-Szaron, w Dystrykcie Centralnym, w Izraelu. Leży na równinie Szaron, w otoczeniu miasta Tira, miasteczka Tel Mond, moszawów Miszmeret, Bacra, Bene Cijjon i Kefar Hess, kibucu Tel Jicchak, oraz wioski Charucim. Historia Moszaw został założony w 1930 przez członków prawicowej żydowskiej organizacji Herut, z której później powstała partia polityczna Herut. Początkowo nazwano go Cherut Jehuda (pol. Wolność Judei), co było nawiązaniem do powstanie Bar-Kochby w rzymskiej prowincji Judea. W następnych latach zmieniono nazwę na Cherut Amerika Alef i ostatecznie na obecną. Kultura i sport W moszawie jest ośrodek kultury i basen pływacki. Gospodarka Gospodarka moszawu opiera się na intensywnym rolnictwie, sadownictwie, uprawach kwiatów w szklarniach i hodowli drobiu. Komunikacja Lokalną drogą prowadzącą na północ można dojechać do miasteczka Tel Mond, a następnie na zachód do drogi ekspresowej nr 4 (Erez–Kefar Rosz ha-Nikra). Lokalna droga prowadząca na południe prowadzi do drogi nr 5531, którą jadąc na południe dojeżdża się do moszawu Miszmeret lub na północny wschód do kibucu Kefar Hess. Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne moszawu Cherut Google Maps Mapa moszawu Cherut
Azri'el (mošav)

Azri'el (hebrejsky עַזְרִיאֵל, v oficiálním přepisu do angličtiny Azri'el) je vesnice typu mošav v Izraeli, v Centrálním distriktu, v Oblastní radě Lev ha-Šaron. Geografie Leží v nadmořské výšce 51 metrů na pomezí hustě osídlené a zemědělsky intenzivně využívané pobřežní nížiny, respektive Šaronské planiny, a kopcovitých oblastí podél Zelené linie oddělujících vlastní Izrael v mezinárodně uznávaných hranicích od okupovaného Západního břehu Jordánu. Východně od vesnice protéká Nachal Alexander. Obec se nachází 13 kilometrů od břehu Středozemního moře, cca 28 kilometrů severovýchodně od centra Tel Avivu, cca 60 kilometrů jižně od centra Haify a 13 kilometrů jihovýchodně od města Netanja. Azri'el obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je etnicky smíšené. Západním směrem v pobřežní nížině je osídlení ryze židovské. Na sever, jih a východ od mošavu ovšem leží téměř souvislý pás měst a vesnic obývaných izraelskými Araby – takzvaný Trojúhelník. Konkrétně jde o města Kalansuva (na severu), Tajbe (na východě) a Tira (na jihu). 4 kilometry od vesnice probíhá navíc Zelená linie a za ní stojí arabské (palestinské město) Tulkarm. Azri'el je na dopravní síť napojen pomocí lokální silnice číslo 553. Východně od mošavu probíhá severojižním směrem dálnice číslo 6 (Transizraelská dálnice). Dějiny Azri'el byl založen v roce 1951. K založení došlo 5. března 1951. Prvními osadníky zde byla skupina židovských přistěhovalců z Jemenu. Vesnice je pojmenována podle rabína Azriela Hildesheimera, který se v 19. století zasloužil o vyprofilování moderního ortodoxního judaismu. Správní území obce dosahuje 3000 dunamů (3 kilometry čtvereční). Místní ekonomika je založena na zemědělství (pěstování citrusů, zeleniny a květin, chov drůbeže). Demografie Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Azri'el Židé (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství). Jde o menší sídlo vesnického typu s dlouhodobě rostoucí populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 824 lidí. Během roku 2014 populace stoupla o 3,9 %. Odkazy Reference Související články mošav Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Azri'el na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální stránky Oblastní rady Lev ha-Šaron
Azri'el

Azri'el (Hebrew: עַזְרִיאֵל) is a religious moshav in central Israel. Located near Tel Mond, it falls under the jurisdiction of Lev HaSharon Regional Council. In 2024 it had a population of 1,044. History Azriel was founded in 1951 by immigrants from Yemen. It was named after Azriel Hildesheimer, a founder of Modern Orthodox Judaism. In 2006 the moshav approved an expansion plan to bring in new families. Twenty families moved in by the summer of 2008. References
Azri’el

Azri’el (hebr. עזריאל) – moszaw położony w samorządzie regionu Lew ha-Szaron, w Dystrykcie Centralnym, w Izraelu. Leży na równinie Szaron, w otoczeniu miast At-Tajjiba, Tira i Kalansuwa, miasteczka Kochaw Ja’ir, moszawów Kefar Hess, En Wered i Porat, oraz wiosek Kefar Awoda i Je’af. Historia Moszaw został założony w 1951 przez imigrantów z Niemiec. Został nazwany na cześć rabina Azri’ela Hildesheimera (1820–1899), twórcy współczesnego judaizmu ortodoksyjnego. Kultura i sport W moszawie jest ośrodek kultury oraz boisko sportowe. Gospodarka Gospodarka moszawu opiera się na intensywnym rolnictwie, uprawach w szklarniach i sadownictwie. Komunikacja Na wschód od moszawu przebiega autostrada nr 6, brak jednak możliwości bezpośredniego wjazdu na nią. Z moszawu wyjeżdża się na zachód na drogę nr 553, którą można dojechać do wiosek Kefar Awoda i Je’af. Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne moszawu Azri’el Google Maps Mapa moszawu Azri’el Amudanan
Азриэль (мошав)

Азриэль (ивр. עזריאל‎) — мошав в составе регионального совета Лев-Хашарон. Мошав расположен в блоке Тель-Монд, между Раананой и Нетанией, к западу от Трансизраильской автомагистрали. Это религиозно-сионистский мошав, который относится к организации «Ха-поэль Ха-мизрахи». По состоянию на 2019 год там проживало около 250 семей. История Мошав основан в 1951 году и назван в честь раввина Азриэля Хильдесхаймера. Первыми поселенцами были репатрианты из Йемена, которые приехали в Израиль в 1949 году. Они прибыли в лагерь Эйн-Шемер и примерно через два года приняли предложение основать новый мошав недалеко от деревни Кфар-Ябец в Шароне. Сначала они жили в лагере из хижин и палаток к югу от Явеца, где у них был один водопроводный кран и один душ, и работали сельскохозяйственными рабочими в окрестных мошавах, одновременно начиная строительство нового мошава. В январе 1952 года жители описали свою ситуацию: «Наши дома — это хижины с соломенными крышами, которые не выдерживают ветра и дождя, и их нужно ремонтировать каждый день. Зимой в них холодно, а летом невыносимо жарко. Мы все безработные, и мужчины, и женщины. У нас нет ни гроша… У нас нет врача, ни даже консультанта». В 1953 году семьи переехали в постоянные дома, каждая семья получила участок земли площадью полдунама для выращивания овощей, а каждые две семьи — мула. Позже участки были расширены до 10 дунамов возле дома, а также появились дополнительные участки за пределами мошава, в том числе около 300 дунамов для совместного выращивания табака. В первые годы поселенцы подвергались преследованиям со стороны окружающих арабов. Арабы из окрестностей и те, кто пересекал границу из Иордании, пасли свои стада на полях поселения и причиняли вред жителям. 4 и 5 мая 1953 года трое жителей деревни были убиты диверсантами из Иордании. Население По данным Центрального статистического бюро Израиля, население на начало 2020 года составляло 904 человека. Сегодня Большинство жителей зарабатывают профессиями, не связанными с земледелием. Около 90 % земли мошава обрабатывается членами мошава, которые арендуют ее у членов, не занимающихся земледелием. Остальные поля обрабатываются централизованно секретариатом мошава. Среди выращиваемых культур: рощи авокадо, оливки, овощи, декоративные растения и цветы и прочее. В последние годы мошав был расширен, и к нему присоединилось около 40 семей из национально-религиозного течения со всех уголков страны, которые построили здесь свои дома. Мошав определяется как религиозный мошав, поэтому в субботу и праздничные дни в нем запрещено движение транспорта. В мошаве есть три синагоги, миква, молодёжный клуб, детские сады, продуктовый магазин и автозаправочная станция. Также здесь действует отделение движения «Бней Акива», насчитывающее десятки членов и управляемое в основном инструкторами из мошава. Ссылки lev-hasharon.com/56/ — официальный сайт Азриэль Примечания
Železniční stanice Jerušalajim

Železniční stanice Jerušalajim (hebrejsky: תחנת הרכבת ירושלים, Tachanat ha-rakevet Jerušalajim, doslova železniční stanice Jeruzalém) je bývalá železniční stanice na železniční trati Tel Aviv-Jeruzalém v Izraeli. Leží v Jeruzalémě, v nadmořské výšce cca 750 metrů. Je situována do centrální části Jeruzaléma, cca 1,5 kilometru od centra města, na pomezí čtvrtí Talbija, ha-Mošava ha-Germanit a Abu Tor. Dopravně je napojena na ulice Derech Chevron a David Remez. Poblíž se nachází divadlo Chan (stanice byla podle divadla nazývána též železniční stanicí Chan, תחנת הרכבת החאן, Tachanat ha-rakevet ha-Chan). Jihozápadně odtud se do plochého terénu začíná zařezávat údolí Nachal Refa'im. Byla otevřena roku 1892, kdy byla dokončena trať do Jeruzaléma. V roce 1998 byl provoz na trati ukončen a započala dlouhá rekonstrukce. V obnoveném provozu byla trať otevřena roku 2005. Tato historická železniční stanice v centru města už ale nebyla znovu zprovozněna. Místo ní se novou konečnou stanicí tratě stala železniční stanice Jerušalajim Malcha. Budova nádraží ovšem byla zachována a plánuje se její kulturní a veřejné využití. Odkazy Reference Související články Izraelské dráhy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu železniční stanice Jerušalajim-haChan na Wikimedia Commons
Estación de ferrocarril de Jerusalén

La estación de Jerusalén (en hebreo: תחנת הרכבת ירושלים‎, Tahanat HaRakevet Yerushalayim) es una estación de ferrocarril histórica en Jerusalén, Israel, ubicada entre Hebron Road y Bethlehem Road, cerca de la colonia alemana. Formaba parte del ferrocarril Jaffa-Jerusalén hasta su cierre en 1998. Cuando estaba en funcionamiento, también era conocida como la estación Khan por el antiguo edificio caravanserai, ahora el Teatro Khan, ubicado al otro lado de la carretera. La estación se abrió en 1892 como un término de la línea Jaffa-Jerusalén, en la marca de 86,6 kilómetros y una elevación de 787 metros.​ En 1998, este ferrocarril junto con la estación se cerraron y la estación no se incluyó en la restauración de la línea Tel Aviv-Jerusalén, completada en 2005.​ La estación estuvo abandonada durante muchos años, aunque el patio del ferrocarril se utilizó para eventos anuales como Semana del libro hebreo. Después de someterse a una extensa restauración, reabrió sus puertas como centro cultural y de entretenimiento en mayo de 2013.​ Referencias
Gare de Jérusalem

La gare de Jérusalem (hébreu : תחנת הרכבת ירושלים, Tahanat HaRakevet Yerushalayim) est une gare historique ouverte en 1892. Faisant jadis partie de la ligne de Jaffa à Jerusalem (en), elle n'est plus en service depuis 1998 et est remplacée par la nouvelle gare de Jérusalem Malha ouverte en 2005. En mai 2013, le bâtiment, après des travaux de rénovation, est devenu un centre culturel et de loisirs. Histoire L'idée de relier par voie ferrée la côte et Jérusalem remonte au milieu du XIXe siècle par l'architecte et archéologue allemand le docteur Conrad Schick et surtout du financier philanthrope Moïse Montefiore. Le pouvoir ottoman s'opposa systématiquement à tous les projets de crainte de voir affluer par ce moyen des missionnaires chrétiens. En octobre 1888, l'homme d'affaires Joseph Navon obtint du gouvernement ottoman la franchise pour construire la ligne mais confronté à de gros problèmes de financement, il dut céder la concession à Bernard Camille Callas, un inspecteur de phares, qui créa la Société du Chemin de fer ottoman de Jaffa à Jérusalem et prolongements pour financer et diriger le projet. En 1892, les travaux confiés à la Compagnie de travaux publics et construction de Paris furent achevés. La gare pavoisée de centaines de drapeaux turcs et français fut inaugurée en grande pompe par le délégué du Sultan, les gouverneurs de Jérusalem et Jaffa et tous les membres de la Commission de Turquie et de Constantinople le 26 septembre 1892. En 1998, la ligne de Jaffa à Jerusalem (en), totalement vétuste et délaissée, est fermée. Elle fait l'objet de grands travaux de rénovation pour une réouverture en 2003/2005. Cependant, la gare de Jérusalem a été remplacée par une nouvelle gare, la gare de Jérusalem Malha, à 5 km en amont sur la même ligne, le tronçon de la ligne étant déclassé et converti en une coulée verte, le Parc HaMesila (en). Notes et références Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du chemin de fer Portail de Jérusalem
Иерусалим (станция)

Иерусалим (ивр. תחנת הרכבת ירושלים‎), также Иерусалим-Хан (по названию расположенного рядом Театра Хан) — бывшая железнодорожная станция Израильских железных дорог, расположенная в Иерусалиме, Израиль. История Станция была открыта в 1892 году. Станция была закрыта в 1998 году и не вошла в проект реконструкции железной дороги. Вместо неё в Иерусалиме построили новые станции. План реконструкции станции Ожидается, что станция вернется к активному железнодорожному обслуживанию в рамках Национального плана инфраструктуры 108, который предусматривает продление новой железной дороги Тель-Авив — Иерусалим до Иерусалим-Малха. Станция будет превращена в промежуточную станцию, при этом первоначальный маршрут на юго-запад, ведущий к Малхе, будет дополнен новым маршрутом на северо-запад, ведущим к железнодорожной станции Иерусалим-Ицхак Навон (нынешняя конечная) через совершенно новую подземную станцию в центре Иерусалима. Однако из-за технических ограничений возрожденная станция будет построена в неглубоком подземном исполнении (как станция Навон, хотя и не так глубоко), и железная дорога достигнет уровня поверхности только на станции Малха. Подробные планы, обнародованные в ноябре 2021 года, предусматривают, что платформы станции будут расположены на глубине 42 метра под землей. Крыша исторической постройки вокзала будет восстановлена до первоначальных размеров, но сам вокзал останется развлекательным заведением; главный вход на станцию будет построен в виде отдельной стеклянной конструкции. Будут построены два второстепенных входа: один к северу от вокзального комплекса в парке Колокола Свободы, а другой со стороны Хевронской дороги, на крайнем юге вокзального участка. Как и существующие станции Навон и Малха, а также планируемый вокзал Иерусалим-Центральный, возрожденная станция Иерусалим-Хан будет иметь две островные платформы, обслуживающие четыре пути. Каждая островная платформа будет построена в своде, и оба свода будут соединены прямыми переходами с эскалаторами и лифтами, ведущими на поверхность; в отличие от устройства Иерусалим-Навон, где наземные эскалаторы и лифты ведут только к центральному своду, от которого к платформам ведут переходы над путями. Галерея Примечания Ссылки Сайт старого вокзала