NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Gornot ha-Galil

Gornot ha-Galil (hebrejsky גָּרְנוֹת הַגָּלִיל, v oficiálním přepisu do angličtiny Gornot HaGalil) je vesnice typu společná osada (jišuv kehilati) v Izraeli, v Severním distriktu, v Oblastní radě Ma'ale Josef. Geografie Leží v nadmořské výšce 398 metrů, na západním okraji Horní Galileji, cca 12 kilometrů od břehů Středozemního moře a 4 kilometry od libanonských hranic. Osada je situována nad severním svahem kaňonu, kterým protéká vádí Nachal Kaziv. Na protější straně tohoto údolí pak stojí ruiny křižáckého hradu Montfort. Jihovýchodně od osady se nad údolím Nachal Kaziv vypíná vrch Har ha-Glili. Přímo v prostoru vesnice začíná vádí Nachal Galil, které pak směřuje mírně zvlněnou a zalesněnou krajinou k severozápadu, kde u hory Har Uchman ústí do kaňonu vádí Nachal Becet. Na východní straně se rozkládá silně zalesněná oblast, kterou vede vodní tok Nahal Šarach, členěná několika výraznějšími vrcholy jako Har Sar Šalom nebo Giv'at Cachor. Obec se nachází cca 5 kilometrů severozápadně od města Ma'alot-Taršicha, cca 117 kilometrů severoseverovýchodně od centra Tel Avivu a cca 35 kilometrů severovýchodně od centra Haify. Gornot ha-Galil obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je převážně židovské. Zcela židovská je oblast západně odtud, směrem k Izraelské pobřežní planině, i na severní straně při hranicích s Libanonem. Na jižní a východní straně začíná území s vyšším podílem obcí, které obývají izraelští Arabové. Gornot ha-Galil je na dopravní síť napojen pomocí místní silnice číslo 899, která vede na východ k dalším vesnicím Even Menachem a Šomera a na západ k osadám Ja'ara a Ejlon. Dějiny Vesnice byla založena v roce 1980. Vznikla s podporou Židovské agentury jako součást programu ha-Micpim be-Galil (המצפים בגליל, doslova „Galilejské vyhlídky“), který v Galileji vytvářel nové vesnice, jež měly posílit židovské demografické pozice v oblastech s dosavadní převahou Arabů. Vyrostla poblíž již etablované vesnice Goren. Zakladateli nové osady byli obyvatelé z okolních vesnic. V Gornot ha-Galil fungují zařízení předškolní péče. Základní škola je ve vesnici Becet. Obec slouží jako sídlo úřadů Oblastní rady Ma'ale Josef. V roce 2003 zde žilo 48 rodin a výstavba dalších 34 domů se zde plánovala. Ekonomika je založena na službách a podnikání. Část obyvatel dojíždí za prací mimo obec. Demografie Obyvatelstvo je sekulární. Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Gornot ha-Galil Židé – cca 100 osob (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství, cca 200 osob). Jde o menší sídlo vesnického typu s dlouhodobě stagnující populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 158 lidí. Během roku 2014 populace stoupla o 1,3 %. Odkazy Reference Související články společná osada Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Gornot ha-Galil na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Bet Alon (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Galil (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Rom Galil
Gornot HaGalil

Gornot HaGalil (Hebrew: גָּרְנוֹת הַגָּלִיל, lit. 'Granaries of the Galilee') is a community settlement in northern Israel. Located near Ma'alot-Tarshiha, it falls under the jurisdiction of Ma'ale Yosef Regional Council. In 2024 it had a population of 341. History The village was established in 1980 by members of families from local moshavim, assisted by the Jewish Agency. Its name is derived from nearby Goren. The land the village was built on had previously belonged to the Arab village of Iqrit, which was depopulated by the Israel Defense Forces during the 1948 Arab–Israeli War. It was originally designed to be a municipal center for municipal government offices and regional healthcare center. In addition, many public facilities were planned to be constructed there, such as a sport center, elementary school and a community center. Children from Gornot HaGalil study in the regional high school "Galil Ma'aravi". References
Barak (mošav)

Barak (hebrejsky בָּרָק, anglicky Barak, v oficiálním seznamu sídel Baraq) je vesnice typu mošav v Izraeli v bloku vesnic Ta'anach, v Severním distriktu, v Oblastní radě Gilboa. Geografie Leží v jižní části zemědělsky intenzivně obdělávaného Jizre'elského údolí, v nadmořské výšce 70 metrů. Jižně a západně od vesnice prochází potok Kišon, do kterého od jihozápadu ústí vádí Nachal Zavdon. Vesnice je situována 35 kilometrů jihozápadně od Galilejského jezera, 28 kilometrů západně od řeky Jordánu, cca 6 kilometrů jižně od města Afula, cca 70 kilometrů severovýchodně od centra Tel Avivu a cca 40 kilometrů jihovýchodně od centra Haify. Barak obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je ryze židovské. Výjimkou jsou vesnice Sandala a Mukejbla cca 5 kilometry jihovýchodním směrem, které obývají izraelští Arabové. Mošav leží 3 kilometry severně od Zelené linie, která odděluje Izrael od okupovaného Západního břehu Jordánu. Od Západního břehu Jordánu byla tato oblast počátkem 21. století oddělena izraelskou bezpečnostní bariérou. Barak je na dopravní síť napojen pomocí severojižní lokální silnice číslo 6724 a východozápadního tahu lokální silnice číslo 675. Dějiny Barak byl založen v roce 1956 jako součást bloku plánovitě zřizovaných zemědělských vesnic Ta'anach – חבל תענך (Chevel Ta'anach). Tento blok sestává ze tří takřka identicky rozvržených shluků zemědělských vesnic, které jsou vždy seskupeny po třech s tím, že v jejich geografickém středu se nachází malá čtvrtá vesnice, jež plní střediskové funkce. Barak leží v prostřední z těchto tří skupin, společně s vesnicemi Adirim a Dvora a střediskovou obcí Merkaz Chever. Tato skupina bývá někdy nazývána Chever. K založení osady došlo 19. srpna 1956. Prvními obyvateli mošavu byli členové organizace ha-Bonim přistěhovalí z Maroka. Vesnice vznikala v době, kdy vrcholila Suezská krize. Část obyvatel se obávala blízkosti hranic tehdejšího Jordánského království. Zpočátku v obci chyběla elektřina a cesty. V zimě byla hlavní komunikace v mošavu pokryta bahnem. V mošavu Barak je k dispozici zdravotní středisko, sportovní areály, obchod, synagoga a mikve. Demografie Obyvatelstvo mošavu Barak je smíšené, tedy sekulární i nábožensky založené. Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Barak Židé (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství). Jde o menší sídlo vesnického typu s dlouhodobě stagnující populací, která ale po roce 2008 narůstá. K 31. prosinci 2014 zde žilo 419 lidí. Během roku 2014 populace stoupla o 0,7 %. Odkazy Reference Související články mošav Ta'anach Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Barak na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Galil (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Bet Alon (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Rom Galil
Barak, Israel

Barak (Hebrew: בָּרָק) is a moshav in northern Israel. Located in the Ta'anakh region, it falls under the jurisdiction of Gilboa Regional Council. As of 2024 it had a population of 438. History The moshav was founded in 1956 by Moroccan Jewish immigrants as part of the program to settle the Ta'anakh region. The name "Barak" is derived from the character Barak in the Book of Judges (f.e. chapter 4, vers 6), who defeated the enemy king Sisera near the location of the moshav. Notable residents Joaquin Szuchman (born 1995), Israeli-Argentinian basketball player in the Israel Basketball Premier League References
Adirim

Adirim (hebrejsky אַדִּירִים, anglicky Adirim, v oficiálním seznamu sídel Addirim) je vesnice typu mošav v Izraeli v bloku vesnic Ta'anach, v Severním distriktu, v Oblastní radě Gilboa. Geografie Leží v jižní části zemědělsky intenzivně obdělávaného Jizre'elského údolí, v nadmořské výšce 70 metrů. Západně od obce prochází potok Kišon, do kterého od jihozápadu ústí vádí Nachal Zavdon a Nachal Ta'anach. Vesnice je situována 35 kilometrů jihozápadně od Galilejského jezera, 28 kilometrů západně od řeky Jordánu, cca 6 kilometrů jižně od města Afula, cca 70 kilometrů severovýchodně od centra Tel Avivu a cca 40 kilometrů jihovýchodně od centra Haify. Adirim obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je ryze židovské. Výjimkou jsou vesnice Sandala a Mukejbla cca 5 kilometry jihovýchodním směrem, které obývají izraelští Arabové. Mošav leží 3 kilometry severně od Zelené linie, která odděluje Izrael od okupovaného Západního břehu Jordánu. Od Západního břehu Jordánu byla tato oblast počátkem 21. století oddělena izraelskou bezpečnostní bariérou. Adirim je na dopravní síť napojen pomocí severojižní lokální silnice číslo 6724 a východozápadního tahu lokální silnice číslo 675. Dějiny Adirim byl založen v roce 1956 jako součást bloku plánovitě zřizovaných zemědělských vesnic Ta'anach – חבל תענך (Chevel Ta'anach). Tento blok sestává ze tří takřka identicky rozvržených shluků zemědělských vesnic, které jsou vždy seskupeny po třech s tím, že v jejich geografickém středu se nachází malá čtvrtá vesnice, jež plní střediskové funkce. Adirim leží v prostřední z těchto tří skupin, společně s vesnicemi Barak a Dvora a střediskovou obcí Merkaz Chever. Tato skupina bývá někdy nazývána Chever. K založení osady došlo 20. února 1956 a byla to první vesnice v bloku Chever. Prvními obyvateli mošavu byli židovští přistěhovalci z venkovských a horských regionů Maroka v pohoří Atlas, kteří předtím pobývali nějaký čas v přistěhovaleckém táboře v Bejt Še'an. Osadníci se zpočátku zaměřovali na pěstování zeleniny a později i na živočišnou výrobu a produkci mléka. Vedení mošavu v nejbližší budoucnosti plánuje stavební expanzi vesnice. Místní ekonomika je stále zčásti založena na zemědělství. Většina obyvatel ale za prací dojíždí mimo obec. V obci fungují zařízení předškolní péče o děti a sportovní areály. Demografie Obyvatelstvo mošavu Adirim je sekulární. Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Adirim Židé (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství). Jde o menší sídlo vesnického typu s dlouhodobě stagnující populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 259 lidí. Během roku 2014 populace stoupla o 6,6 %. Odkazy Reference Související články mošav Ta'anach Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Adirim na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Galil (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Bet Alon (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Rom Galil
Adirim

Adirim (Hebrew: אַדִּירִים) is a small moshav in northern Israel. Located adjacent to Barak and Dvora and six kilometres south of Afula, it falls under the jurisdiction of Gilboa Regional Council. In 2024 its population was 428. Etymology Adirim derives its name from the Bible; "Water he requested, (but) milk she gave him: in a lordly bowl she brought him cream." (Judges 5:25) Adirim is also mentioned in Judges 5:13: "Then down marched the remnant of the nobles." It commemorates the warriors of the nearby battle, led by the Biblical Deborah, as well as the Israeli soldiers who fought nearby in the War of Independence. History The moshav founded on 20 February 1956 by immigrants from Morocco, the first of the Gush Hever moshavim. Its proximity to the Green Line made it a target for terrorist infiltrators in its early years. References
Kerem Maharal

Kerem Maharal (Hebrew: כֶּרֶם מַהֲרַ״ל, lit. 'Maharal Vineyard') is a moshav in northern Israel. Located near Atlit, on the southern side of Mount Carmel, it falls under the jurisdiction of Hof HaCarmel Regional Council. In 2024 it had a population of 920. History The moshav was established in 1949 by Jewish Holocaust survivors from Czechoslovakia, who had immigrated to Israel with the help of the Aliya movement after World War II. Kerem Maharal was named after legendary 16th century Rabbi Judah Loew ben Bezalel, also known by the Hebrew acronym "Maharal" (Moreinu HaRav Loew, translated as Our teacher, the Rabbi Loew). It was built on the site of the depopulated Palestinian Arab villages of Ijzim and Khirbat Al-Manara, which were captured by the Israel Defense Forces in Operation Shoter during the 1948 Arab–Israeli War. The residents lived in the Arab stone houses until the 1960s and some of the original structures remain today. A hotel in the moshav was previously a diwan or meeting house of Mas'ud al-Madi" of Ijzim, dating from the 18th century. Notable residents Ami Ayalon, former head of Shin Bet. Ram Rothberg, former head of the Israel Navy. Andrey Makarevich, musician References
Kerem Maharal

Kerem Maharal (hebr. ‏כֶּרֶם מַהֲרַ"ל‎) – moszaw położony w Samorządzie Regionu Chof ha-Karmel, w dystrykcie Hajfa, w Izraelu. Położenie Moszaw leży w południowo-zachodniej części masywu Góry Karmel, w odległości 19,5 km na południe od miasta Hajfa i 6 km od wybrzeża Morza Śródziemnego. W jego otoczeniu znajduje się miasto Ir ha-Karmel, oraz moszawy Ofer, En Ajjala, Cerufa, Gewa Karmel i Eljakim. Historia W XI wieku w miejscu tym krzyżowcy wybudowali zamek obronny, który bronił strategicznej drogi prowadzącej przez południową część łańcucha górskiego Karmel. Zamek został zdobyty i zburzony przez Arabów, a w jego pobliżu w XVI wieku powstała niewielka arabska wioska Idżzim. Pierwotnie w miejscu tym znajdowała się arabska wioska Idżzim. Podczas wojny domowej w Palestynie w latach 1947–1948 wioska była kluczową bazą zbrojnych oddziałów arabskich, które prowadziły działania przeciwko żydowskim osiedlom i brytyjskim władzom w Mandacie Palestyny. Podczas I wojny izraelsko-arabskiej w trakcie operacji „Szoter” 26 lipca 1948 roku wioska Idżzim została zdobyta i wysiedlona przez izraelskie oddziały. Współczesny moszaw został założony w 1949 roku przez żydowskich imigrantów z Czechosłowacji. Nazwano go na cześć rabina Judy Loew ben Bezalela (1520–1609), znanego jako Maharal. Kultura i sport W moszawie jest ośrodek kultury i boisko do piłki nożnej. Gospodarka Gospodarka moszawu opiera się na intensywnym rolnictwie, winnicach i turystyce. Okoliczne wzgórza są porośnięte lasami, w których wytyczono szlaki turystyki pieszej i rowerowej. Komunikacja Z moszawu wychodzi droga nr 7021, którą jadąc na zachód dojeżdża się do drogi ekspresowej nr 4. Przypisy Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne moszawu Kerem Maharal Google Maps Mapa moszawu Kerem Maharal Amudanan Galeria zdjęć. 30900.com. [zarchiwizowane z tego adresu (2008-07-23)].
Gid'ona

Gid'ona (hebrejsky גִּדְעוֹנָה, anglicky Gidona, v oficiálním seznamu sídel Gid'ona) je vesnice typu společná osada (jišuv kehilati) v Izraeli, v Severním distriktu, v Oblastní radě Gilboa. Geografie Leží v nadmořské výšce 17 metrů pod úrovní moře na pomezí intenzivně zemědělsky obdělávaného Charodského údolí a pohoří Gilboa, ze kterého podél východní strany vesnice stéká do údolí vádí Nachal Jehonatan. Svahy pohoří Gilboa jsou většinou zalesněné a vystupují prudce ze dna údolí. Poblíž vesnice zde Gilboa vybíhá v dílčí vrcholky Ma'ale Nurit a Har Ša'ul (spolu s bočním vrcholem Giv'at Jehonatan. Severně od obce začíná zcela rovinaté Charodské údolí, jímž protéká potok Nachal Charod, členěné četnými umělými vodními nádržemi. Vesnice je situována 27 kilometrů jihozápadně od Galilejského jezera, 20 kilometrů západně od řeky Jordánu, cca 9 kilometrů jihovýchodně od města Afula, cca 75 kilometrů severovýchodně od centra Tel Avivu a cca 45 kilometrů jihovýchodně od centra Haify. Gid'onu obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je ryze židovské. Gid'ona leží cca 3 kilometry severně od Zelené linie, která odděluje Izrael od okupovaného Západního břehu Jordánu. Od Západního břehu Jordánu byla ale tato oblast počátkem 21. století oddělena izraelskou bezpečnostní bariérou. Gid'ona je na dopravní síť napojena pomocí dálnice číslo 71. Severně od vesnice vede železniční trať v Jizre'elském údolí, zrušená roku 1948 a obnovená po nákladné rekonstrukci roku 2016. Nemá zde ovšem stanici. Dějiny Gid'ona byla založena v roce 1949. Jejími zakladateli byli jemenitští Židé. Obyvatelé se živili prací v nedalekém kamenolomu, nebo zalesňovacími pracemi pro Židovský národní fond. Ekonomická situace osady byla složitá a zůstala zde jen malá populace. Původně šlo o kolektivně hospodařící vesnici typu mošav. Počátkem 60. let 20. století byla přeměněna na společnou osadu (jišuv kehilati). V roce 1982 zahájila Oblastní rada Gilboa program na revitalizaci této vesnice. Ekonomika je založena na zemědělství, část obyvatel dojíždí za prací mimo obec. Vedení vesnice nabízí stavební pozemky soukromým uchazečům o výstavbu rodinného domu. V současnosti je takto nabízeno 62 parcel. Demografie Obyvatelstvo Gid'ony je smíšené, tedy sekulární i nábožensky založené. Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Gid'oně Židé (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství). Jde o menší sídlo vesnického typu s dlouhodobě silně rostoucí populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 380 lidí. Během roku 2014 populace stoupla o 10,1 %. Odkazy Reference Související články společná osada Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Gid'ona na Wikimedia Commons (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Bet Alon (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Galil (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Rom Galil
Gidona

Gidona or Gid'onah (Hebrew: גִּדְעוֹנָה) is a community settlement in northern Israel. Located near Ein Harod, it falls under the jurisdiction of Gilboa Regional Council. In 2024 it had a population of 521. History Gidona was founded in 1949 as a moshav of workers by immigrants to Israel from Yemen. The cemetery of the first settlers of Ein Harod and Tel Yosef is located nearby. In the 1960s the moshav became a community settlement. Gidona is named after the prophet Gidon, who selected his soldiers for the war against Midyan in the nearby land, as described in the Book of Judges (f.e. chapter 7, verse 1). An ancient quarry is located on the outskirts of Gidona, on the lower slopes of the Gilboa. References
Bar Yohai

Bar Yohai (Hebrew: בַּר יוֹחַאי) is a religious Jewish community settlement in northern Israel. Located near Mount Meron, it falls under the jurisdiction of Merom HaGalil Regional Council. as of 2024 its population was 1,173. History Bar Yohai was founded in 1977 as a settlement for immigrants from the Soviet Union. However, the immigrants were not interested in living such a distance from a city nor in such austere conditions (each side of a duplex was less than 60 square meters). Jewish Agency officials then offered the failing settlement to Religious Zionist families and members of nearby moshavim. This move was successful and Bar Yohai grew to over 100 families, including a small group of Canadian immigrants. The village is situated on the land of the depopulated Arab village of Safsaf, whose villagers fled to Lebanon after the Safsaf massacre in October 1948, during the 1948 Arab–Israeli war. The community is named after rabbi Simeon bar Yochai who according to Jewish tradition was buried on Mount Meron nearby. References External links Official website
Bar Jochaj

Bar Jochaj (hebr. בר יוחאי; oficjalna pisownia w ang. Bar Yohai) – wieś komunalna położona w Samorządzie Regionu Merom ha-Galil, w Dystrykcie Północnym, w Izraelu. Położenie Leży w centralnej części Górnej Galilei w pobliżu góry Meron (1 208 m n.p.m.). Historia Osada została założona w 1977. Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne Bar Jochaj Google Maps Mapa Bar Jochaj
Beit HaArava

Beit HaArava (en hebreu: בית הערבה) és un assentament israelià i un quibuts situat a Cisjordània. Està situat prop del Mar Mort i de la ciutat palestina de Jericó, en l'encreuament de Beit HaArava, en la intersecció de la ruta 1 i la ruta 90. L'assentament pertany a la jurisdicció del Consell Regional de Meguilot. En 2017, el qibuts tenia una població de 222 habitants. La comunitat internacional considera que els assentaments israelians en la Cisjordània ocupada són il·legals, segons el dret internacional, però el govern israelià no està d'acord amb aquesta afirmació. Història El llogaret va ser establert originalment el 1939 pels membres europeus d'un Moviment Juvenil Sionista que havia fugit de l'Alemanya nacional-socialista, i que havia buscat refugi en el Mandat Britànic de Palestina, com a part de la jove Aliyà. David Coren, qui més tard va ser un membre del parlament israelià, la Kenésset, també va estar entre els membres fundadors del qibuts. L'assentament va ser nomenat com el llogaret bíblic del mateix nom que pertanyia a la tribu de Benjamí (Josuè 18.22), i que estava situada en la plana d'Aravà. El seu nom significa: "La casa en el desert". Segons el Fons Nacional Jueu, el qibuts es va fer famós pels seus experiments sobre la recuperació del terreny, els habitants del qibuts van recuperar unes terres que semblaven poc rendibles. El 1947, Beit HaArava tenia una població de més de 200 persones. El 20 de maig de 1948, després de no haver aconseguit un acord amb el Rei Abdullah de Jordània, Beit HaArava i el qibuts Kàlia van ser abandonats degut al seu aïllament, durant la guerra àrab-israeliana de 1948. Els residents dels dos llogarets van ser evacuats cap al lloc d'avançada israelià situat prop de la Muntanya de Sodoma. Més tard, els seus membres es van allotjar temporalment en el qibuts Shefayim, i finalment es van dividir en dos grups, que el 1949 van fundar els qibuts de Gesher HaZiv i Kabri, situats tots dos en la Galilea occidental. Segons l'organització ARIJ, el 1980 l'estat sionista d'Israel va confiscar 506 dunams de terres del llogaret palestí de Nabi Musa, per construir l'assentament de Beit HaArava. El 1980, la colònia de Beit HaArava va ser restablerta com un indret d'avançada de la Brigada Nahal. El qibuts va esdevenir una comunitat civil el 1986. Hi ha pocs residents al municipi, i la majoria d'ells són membres actius del qibuts. En 2017, entre tots els habitants del poble la població de la colònia era 222 persones. Economia El parc solar operatiu més gran del Món destinat a la generació d'electricitat, va estar situat a Beit HaArava, el parc solar va funcionar fins a 1988. El parc tenia una superfície de 210.000m² metres quadrats, i generava una potència elèctrica de 5MW megawats. Referències