NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
En haSchofet

En haSchofet (hebräisch עֵין הַשּׁוֹפֵט ʿEjn ha-Schōfet, deutsch ‚Quelle des Richters‘, nach dem amerikanischen Höchstrichter und Zionisten Louis D. Brandeis) ist ein israelischer Kibbuz im Norden des Landes, 30 km von Haifa entfernt und administrativ der Region Megiddo zugehörig. Er wurde im Jahre 1937 zur Zeit des britischen Palästinamandats als Turm-und-Palisaden-Siedlung gegründet. Im Jahr 2008 zählte er 759 Einwohner. Der Kibbuz hatte 2022 946 Einwohner. En haSchofet wurde von einer Gruppe von Siedlern gegründet, die sich zuvor im Bereich Chadera und dann in Joara aufgehalten hatten. Die Gruppe hatte sich aus zwei HaSchomer-haZaʿir-Gruppen gebildet, einer aus Polen gebürtigen und einer amerikanischen. Die Gründung erfolgte auch aus militärischen Rücksichten, während des Arabischen Aufstandes von 1936 bis 1939. Der zunächst agrarische Charakter der Siedlung änderte sich im Lauf der Jahrzehnte. Heute bezieht sie ihr Haupteinkommen aus vier Fabriken, wovon drei im Kibbuz und eine in den USA domiziliert ist. Eltam, gegründet 1967 als „Ein Hashofet Electric Industries“, produziert verschiedene Komponenten für Elektrogeräte; Mivrag, gegründet 1950, produziert Schrauben und andere Metallobjekte; MAG EH, gegründet 1999, erzeugt Teile für die Autoindustrie und verfügt seit 2001 über eine Filiale in Knoxville (Tennessee). Die Rinderzucht von En haSchofet begann schon 1938. Heute werden 270 Kühe gehalten. Außerdem verfügt die Siedlung über eine Avocado-Plantage und betreibt Geflügelzucht. Seit vielen Jahrzehnten betreibt die Siedlung einen Ulpan für Menschen, die sich in Israel ansiedeln wollen, und hat auch zu den Zeiten, als dies populär war, zahlreiche freiwillige Helfer aus Europa aufgenommen. Literarischer Schauplatz Nach Angaben Arthur Koestlers stand die Siedlung Modell für seinen Roman Thieves in the Night (deutsch: Diebe in der Nacht. Chronik eines Experiments). Persönlichkeiten Lee Sima Falkon (* 1992), israelische Fußballnationalspielerin. Literatur Jewish National Fund: Jewish Villages in Israel. Jerusalem 1949 Joseph S. Glass: From New Zion to Old Zion: American Jewish Immigration and Settlement in Palestine 1917–1939. Detroit 2002 (speziell S. 267). Weblinks Website des Kibbuz (hebräisch) Einzelnachweise
Эйн-ха-Шофет

Эйн-ха-Шофе́т (ивр. עין השופט‎) — кибуц в Израиле. Расположен в Нижней Галилее, в 30 км к юго-востоку от Хайфы и в нескольких километрах от Йокнеама. История Основан в 1937 году выходцами из Америки, Польши и Австрии. В кибуце есть два завода. «Эльтам» производит детали для газоразрядных и галогеновых ламп, ламповые переходники и т. д. «Мивраг» специализируется на холодной штамповке металлоизделий. Также в кибуце имеется молочная и птицеферма. В кибуце хорошо развита инфраструктура: два магазина, кинотеатр, бассейн, тренажерный зал, оранжерея декоративных растений, небольшой зоопарк, прачечная, библиотека, теннисные корты, дом для престарелых людей, столовая. Кибуц стал известен благодаря двум программам еврейского-агентства «Сохнут» — «Первый дом на родине» и «Ульпан-кибуц». Население По данным Центрального статистического бюро Израиля, население на начало 2020 года составляло 861 человек. Примечания Ссылки Эйн-ха-Шофет на сайте Еврейского агентства Эйн-ха-Шофет — статья из Электронной еврейской энциклопедии
‘En HaShofet

‘En HaShofet (hebreiska: עין השופט) är en kibbutz i Israel. Den ligger i distriktet Norra distriktet, i den norra delen av landet. ‘En HaShofet ligger 258 meter över havet och antalet invånare är 759. Terrängen runt ‘En HaShofet är kuperad åt nordost, men åt sydväst är den platt.Runt ‘En HaShofet är det ganska tätbefolkat, med 199 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Yoqne‘am ‘Illit, 6,6 km norr om ‘En HaShofet. Trakten runt ‘En HaShofet består till största delen av jordbruksmark. Kommentarer Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör ‘En HaShofet.
Tuval

Tuval (hebrejsky תּוּבַל‎, v oficiálním přepisu do angličtiny Tuval) je vesnice typu kibuc v Izraeli, v Severním distriktu, v Oblastní radě Misgav. Geografie Leží v nadmořské výšce 466 metrů, v jižní části Horní Galileji, cca 15 kilometrů východně od břehů Středozemního moře a cca 30 kilometrů na západ od Galilejského jezera. Je situována v regionu nazývaném Chevel Tefen (חבל תפן), na okraji prudkého terénního zlomu Matlul Curim, který na severozápadní straně vystupuje z údolí Bejt ha-Kerem. Západním směrem od kibucu terén klesá a je členěn četnými údolími sezónních toků, zejména vádí Nachal Chamra. Nachází se cca 105 kilometrů severovýchodně od centra Tel Avivu a cca 25 kilometrů severovýchodně od centra Haify. Tuval obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je etnicky smíšené. V údolí Bejt ha-Kerem, přímo pod kibucem, leží bývalé město Šagor, které obývají izraelští Arabové. Na západní straně leží pás měst Džulis, Jirka a Džudejda-Makr, která kromě Arabů obývají i Drúzové. Jediným větším židovským sídlem v okolí je město Karmiel 4 kilometry jihovýchodně od osady. Krajina mezi těmito městskými centry je ovšem postoupena řadou menších židovských vesnic. Obec Tuval je na dopravní síť napojena pomocí lokální silnice číslo 8544, jež propojuje všechny židovské vesnice na tomto horském masivu. Dějiny Vesnice Tuval byla založena v roce 1980 v rámci programu Micpim be-Galil, který vrcholil na přelomu 70. a 80. let 20. století a v jehož rámci vznikly v Galileji desítky nových židovských vesnic s cílem posílit židovské demografické pozice v tomto regionu a nabídnout kvalitní bydlení kombinující výhody života ve vesnickém prostředí a předměstský životní styl. Pojmenována byla podle biblické postavy Túbal-kaina, Genesis 4,22, který byl řemeslníkem a obráběčem kovů. Pojmenování vesnice mělo vyjádřit záměr zakladatelů orientovat místní ekonomiku na průmysl. Zakladateli kibucu byli členové židovské mládežnické sionistické organizace ha-Bonim Dror z Anglie a Jihoafrické republiky. Zpočátku šlo o polovojenskou osadu typu Nachal, později proměněna na civilní sídlo. V Tuval je k dispozici synagoga, obchod, sportovní areály a zařízení předškolní péče o děti. Funguje tu i knihovna. V roce 2003 prošla vesnice stavební expanzí a rozšířením o novou čtvrť. Výhledově je kapacita obce plánována na 140 rodin. Demografie Obyvatelstvo Tuval je sekulární. Podle údajů z roku 2014 tvořili populaci v Tuval Židé (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství). Jde o menší sídlo vesnického typu s dlouhodobě rostoucím počtem obyvatel. K 31. prosinci 2014 zde žilo 299 lidí. Během roku 2014 populace stoupla o 9,9 %. Odkazy Reference Související články kibuc Externí odkazy (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Bet Alon (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Galil (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Rom Galil
Tuval

Tuval (Hebrew: תּוּבַל) is a kibbutz in northern Israel. Located in the Galilee near Karmiel, it falls under the jurisdiction of Misgav Regional Council. In 2024 it had a population of 419. History The village was founded in 1980 by Scouts and Habonim Dror members from England and South Africa and was named after the biblical Tuval, a descendant of Cain (Genesis 4:22). In 2000 a community neighborhood was set up within the boundaries of Tuval. Today Tuval is both a kibbutz and a community settlement. Notable people Robbie Gringras, theatre artist References External links Official website
Tuwal

Tuwal (hebr. תובל; ang. Tuval) – kibuc położony w Samorządzie Regionu Misgaw, w Dystrykcie Północnym, w Izraelu. Członek Ruchu Kibuców (Ha-Tenu’a ha-Kibbucit). Położenie Kibuc Tuwal jest położony na wysokości 466 metrów n.p.m. w południowym skraju Górnej Galilei. Leży w paśmie górskim Matlul Curim, które wznosi się od północnego zachodu nad Doliną Bet ha-Kerem. Teren na południe i południowy wschód od kibucu stromo opada do Doliny Bet ha-Kerem – różnica wysokości między dnem doliny a szczytami wzniesień dochodzi do 500 metrów. Natomiast teren po stronie północno-zachodniej łagodnie opada w kierunku zachodnim do wzgórz Zachodniej Galilei i dalej do równiny przybrzeżnej Izraela. W otoczeniu kibucu Tuwal znajdują się miejscowości Jirka, Januch-Dżat, Dejr al-Asad, Bina i Madżd al-Krum, kibuce Pelech i Kiszor, moszaw Achihud oraz wieś komunalna Tal-El. Na północny zachód od osady znajduje się baza wojskowa Jirka (prawdopodobnie są to magazyny amunicji). Podział administracyjny Tuwal jest położony w Samorządzie Regionu Misgaw, w Poddystrykcie Akka, w Dystrykcie Północnym Izraela. Demografia Stałymi mieszkańcami kibucu są wyłącznie Żydzi. Tutejsza populacja jest świecka: Źródło danych: Central Bureau of Statistics. Historia Kibuc został założony w 1980 roku w ramach rządowego projektu Perspektywy Galilei, którego celem było wzmocnienie pozycji demograficznej społeczności żydowskiej na północy kraju. Pierwotnie była to paramilitarna placówka będąca częścią programu Nachal, w którym mieszkańcy osiedli łączyli pracę rolniczą ze służbą wojskową. Następnie osada została przekształcona w cywilny kibuc, który przejęła młodzieżowa organizacja syjonistyczna Ha-Bonim Dror z Wielkiej Brytanii i Republiki Południowej Afryki. W 2003 roku kibuc został rozbudowany o nowe domy. Istnieją dalsze plany rozbudowy osady do 140 rodzin. Nazwa Nazwa kibucu pochodzi od biblijnej postaci Tubal-Kaina, który był kowalem sporządzającym narzędzia z brązu i żelaza. Edukacja Kibuc utrzymuje przedszkole. Starsze dzieci są dowożone do szkoły podstawowej we wsi Gilon. Kultura i sport W kibucu znajduje się ośrodek kultury z biblioteką oraz dwa centra seminaryjne Terra Rosa i Bet ha-Kerem. Z obiektów sportowych jest boisko do koszykówki. Infrastruktura W kibucu jest synagoga, sklep wielobranżowy, stolarnia i warsztat mechaniczny. Gospodarka Gospodarka kibucu opiera się na niewielkiej plantacji kiwi oraz hodowli drobiu i bydła mlecznego. Od 2004 roku istnieje tutaj winnica Stern-Winery. Transport Wzdłuż północnej granicy kibucu przebiega droga nr 8544, którą jadąc na zachód, można dojechać do sąsiedniego kibucu Pelech, lub jadąc na północny wschód obok miejscowości Dejr al-Asad i kibucu Kiszor, trafić do skrzyżowania z drogą nr 854. Uwagi Przypisy Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne kibucu Tuwal. [w:] Google Maps [on-line]. [dostęp 2013-06-05]. (ang.). Mapa kibucu Tuwal. [w:] Amudanan [on-line]. [dostęp 2013-06-05]. (hebr.).
Nitzana

Nitzana (hebräisch נִצָּנָה Nizzanah, Plene: ניצנה) ist eine Ortschaft in Israel. 1986 gründete Arje Eliav, ein ehemaliges Mitglied der Knesset, mit Hilfe von Uri Gordon im politischen Auftrag die Bildungsgemeinschaft Nitzana mit einem Jugenddorf an der israelisch-ägyptischen Grenze, das der Jugend ein Lernumfeld zum Erbe des Negev, der Zukunft des Landes und der Vermittlung demokratischer Werte schaffen sollte. In der Siedlung selbst leben heute rund 50 Familien. Im Jahr 2022 hatte Nitzana 255 Einwohner. Die Siedlung zählt zur Moʿatzah Asorit Ramat haNegev / מועצה אזורית רמת הנגב / ‚Regionalrat Negevhöhe‘. Geschichte Im August 1953 wurden Beduinen vom Stamm der Azazma aus der Umgebung des Ortes von der israelischen Armee nach Ägypten vertrieben. Lage und Umgebung Nitzana ist in der westlichen Negevwüste gelegen. Es befindet sich in der Nähe der nabatäischen Stadt Tel Nitzana, an der Grenze zum Sinai. Deren antike Ausgrabungsstätte mit dem Ben-Zion-Chalfon-Museum befindet sich auf einer Anhöhe. Weblinks nitzana.org.il Einzelnachweise
Nitzana, Israel

Nitzana (Hebrew: נִצָּנָה, ניצנה) is an educational youth village and institutional settlement in southern Israel. Located in the western Negev desert, adjacent to the Egyptian border, it falls under the jurisdiction of Ramat HaNegev Regional Council. In 2024 it had a population of 312. Ancient Nitzana Ancient Nessana was founded by the Nabataeans in the 3rd century BCE. There are traces of a large first century BCE building with a monumental staircase. The settlement was a trading post on the Aila to Gaza route. In the early 2nd century CE Roman emperor Hadrian diverted this trade from Aila to Damascus. Despite this loss, Nessana grew under Byzantine rule. In the late 3rd century the fort was enlarged with stables for horses and camels. In the 4th century a church was built attached to the north end of the fort. It was dedicated to SS Sergius and Baccus. In the 7th century a second church, dedicated to the Virgin Mary, was built 60m south east of the fort. The tax register for 587–9 CE indicates that the town had 1,500 inhabitants, with 116 houses. This was a time of prosperity with the route from Gaza to Aila reopened and pilgrim traffic to Saint Catherine's Monastery. A find of late Byzantine papyri has given much detail of the life of the town. However, following the arrival of Islam the town went into a slow decline and by the 8th century it had ceased to exist. Ottoman Railway Ruins in Nitzana The Ottoman Empire and the British fought each other in the Sinai and Gaza regions of modern-day Egypt and Israel in 1917 during World War I. An Ottoman railway line that connected Be'er Sheva and Auja al Hafir was at the heart of the conflict. The railway was a strategically crucial piece of infrastructure that would greatly boost the Ottomans' military capabilities in the area as it was being expanded south and west from Auja al Hafir to the Suez Canal. The British and her allies therefore set their sights on it. Modern village The modern village was founded in 1987 by Aryeh Eliav, a former member of the Knesset for several left-wing parties, and was named after the Nabatean city. It also gives its name to the Nitzana Border Crossing, formerly Auja al-Hafir. It was the site of Operation Volcano in 1955, an Israeli raid against Egyptian positions. On 18 June 2012 an Israeli was killed in a terrorist attack near the village. See also Nitzanei Sinai, a nearby community settlement. References
Ницана

Ницана (ивр. ניצנה‎) — молодёжная деревня в Южном округе Израиля, в 70 км к юго-западу от Беэр-Шевы. Ницана была основана в 1986 году Левой Элиавом, выходцем из России, для новых репатриантов из стран бывшего СССР. Также рядом с Ницаной располагаются населённые пункты Ницаней-Синай (Кадеш-Барнеа), Кмеин, Эзуз и Беэр-Милка. Ницана находится в непосредственной близости с природным заповедником Тель-Ницана и Хамукей-Ницана в пустыне Негев. Рядом находится пограничный переход Ницана на границе с Египтом. Направления и деятельность Основная программа Сэла Мир Ницана (מי"ר-סל"ה) специализируется на подготовке новых репатриантов (Ульпан Иврит) для самостоятельной жизни в Израиле. Программа работает для подростков в возрасте 17-21 года, построена по принципу частной школы. Специфика Программы интенсивное углубленное изучение иврита и других дисциплин (математика, английский, подготовка к психометрическому вступительному экзамену), предоставляется бесплатно проживание и трехразовое питание. В течение более 20 лет Сэла Мир Ницана, является местом абсорбции новых репатриантов, центр для научных, спортивных и развлекательных семинаров для иностранных студентов и школьников. В поселении работает постоянно два семинара — семинар по изучению пустыни Негев и научный семинар по изучению влияния солнечной энергии в различных областях жизни. Также специализируется на развитии программ по изучению экологических проблем, в связи с этим были построены несколько оригинальных обучающих сред, среди которых парк солнечной энергии. Население По данным Центрального статистического бюро Израиля, население на начало 2020 года составляло 319 человек. Численность проживающих в Ницана 1983—2013: Структура кампуса и его жители Студенты Сэла-Мир Ницана проживают в одноэтажных, трех-четырёх комнатных домах на земле по 4-6 человека в доме. На территории Ницана есть гостевые дома, столовая, прачечная, бассейн, тренажерный зал, баскетбольная площадка, музыкальная комната. Обслуживающий персонал постоянно проживает на территории кампуса. Жители поселения проживают в отдельном от кампуса районе в домах на земле. Примечания Ссылки Программа СЕЛА Ницана . selanizzana.tilda.ws. Дата обращения: 28 июня 2024. Архивировано 3 июля 2024 года. Статья на иврите ניצנה Развалины старой Ницаны (на иврите) תל ניצנה Сэла-Мир Ницана . Дата обращения: 19 октября 2013. Села - Мир . Маса Исраэль. Дата обращения: 19 октября 2013. Специальная программа Сохнута «Дерех Эрец» для призывников . Седьмой канал (9 июня 2011). Дата обращения: 19 октября 2013. Архивировано из оригинала 23 октября 2013 года.
Arsuf (Chof ha-Šaron)

Arsuf (hebrejsky ארסוף, v oficiálním přepisu do angličtiny Arsuf) je vesnice v Izraeli, v Centrálním distriktu, v Oblastní radě Chof ha-Šaron. Geografie Leží v nadmořské výšce 33 metrů v hustě osídlené a zemědělsky intenzivně využívané pobřežní nížině, respektive Šaronské planině. Obec se nachází na břehu Středozemního moře, cca 15 kilometrů severoseverovýchodně od centra Tel Avivu, cca 68 kilometrů jihojihozápadně od centra Haify a 4 kilometry severně od města Herzlija. Arsuf obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je etnicky převážně židovské. Arsuf je na dopravní síť napojen pomocí dálnice číslo 2. Dějiny Arsuf byl založen v roce 1995. Vznikl jako nově zřízený rezidenční soubor situovaný na vrchol útesu nad břehem Středozemního moře. Správní území obce dosahuje cca 250 dunamů (0,25 kilometru čtverečního). Většina obyvatel za prací dojíždí mimo obec. Zástavba sestává z rodinných domů. Jménem navazuje na starověkou lokalitu Arsuf (též Apollonia), která se nalézá cca 2 kilometry jižně odtud, na pobřeží moře. Demografie Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Arsuf Židé – cca 100 osob (včetně statistické kategorie „ostatní“, která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství, cca 200 osob). Jde o menší sídlo vesnického typu s dlouhodobě rostoucí populací. K 31. prosinci 2014 zde žilo 160 lidí. Během roku 2014 populace klesla o 2,4 %. Po dokončení výstavby má obec dosáhnout kapacitu 100 rodin. Odkazy Reference Související články Šaronská planina Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Arsuf na Wikimedia Commons (hebrejsky)(anglicky) Oficiální stránky obce Archivováno 4. 1. 2010 na Wayback Machine.
Arsuf, Hof HaSharon

Arsuf (Hebrew: אַרְסוּף) is an affluent community settlement in central Israel. Located on the Mediterranean coast near Herzliya, it falls under the jurisdiction of Hof HaSharon Regional Council. It was established in 1995, named after the medieval fortress city of Arsuf located nearby. In 2024 its population was 193. The village Arsuf is a cliff-top village overlooking the Mediterranean. It has two neighborhoods composed of villas, typically 200 to 500 square meters in size. About 65% of the homes have five or more rooms. Homes in Arsuf are among the most expensive in Israel. All buildings in Arsuf are private residences, with no public buildings or businesses. The village has public tennis and basketball courts, a pétanque court, children's playground, and a botanical garden. The cliff-tops, an adjacent national park, and secluded beach area directly below offer a variety of jogging and biking trails. There is no public transport and it is guarded by a private security firm. Residents typically travel to nearby cities such as Herzliya, Tel Aviv, and Netanya for shopping, dining and entertainment, and the children attend schools in a variety of nearby communities, as Arsuf has no educational institutions of its own. Notable residents include Israeli business magnates Idan Ofer (until 2013), Beny Steinmetz (part-time), and Bebo Kobo and his wife Miri Bohadana. References External links Official website
Ahihud

Ahihud (Hebrew: אֲחִיהוּד) is a moshav in the Western Galilee in northern Israel, about 9 km east of Acre. It was founded in 1950, settled by Jewish refugees from Yemen. It belongs to the Moshavim Movement and falls within the jurisdiction of the Mateh Asher Regional Council. The name of Ahihud is taken from a Biblical verse: "The leader of the tribe of Asher was Ahihud, son of Shlomi" (Numbers 34:27). After sources of water enabling the establishment of permanent settlements were discovered in the region, kibbutz Yasur was founded. Its area is 1,800 dunams, and most of its residents are descendants of Yemenite Jewish refugees. History The moshav was established land that had belonged to the depopulated Palestinian village of al-Birwa. Conder and Kitchener thought that al-Birwa preserves in its name the more ancient name of Beri (Hebrew: בירי), mentioned in the Jerusalem Talmud (Pesahim iv.1 [26a]), seeing that both it and Kabul are mentioned together. According to Josephus, the villages in the immediate vicinity of Kabul were pillaged and burnt during the First Jewish revolt against Rome. A train station was opened in 2017. Archaeology In 2008 a large Byzantine-era oil refinery was discovered on the outskirts on the moshav. Among the artifacts recovered during excavations were roof tiles, a marble colonnette, fragments of a marble chancel screen, stem lamps, a carved plate with a figure carrying a child and a bronze lamp chain. These items indicate that a church may have been located nearby and the olive press was situated inside a Byzantine monastery. An archaeological excavation of the site was conducted in 2010 and in 2014 by Rafeh Abu-Rya, on behalf of the Israel Antiquities Authority (IAA). References External links Ahihud Authority for Development of the Galilee (in Hebrew)
Янух-Джат

Янух-Джат (ивр. יאנוח-ג'ת‎, араб. يانوح-جت‎) — местный совет в Северном округе Израиля. Был образован в 1990 году путём объединения деревень Янух и Джат. Расположен примерно в 110 км к северо-востоку от центра Тель-Авива и в 30 км к северо-востоку от города Хайфа, на высоте 518 м над уровнем моря. Площадь совета составляет 13,4 км². Население По данным Центрального статистического бюро Израиля, население на начало 2020 года составляло 6 679 человек. По данным на 2005 год 100 % населения было представлено друзами. Динамика численности населения по годам: Примечания