NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
La Seu

Catedral de Mallorca, mest känd som La Seu ('domen'), är en katedral i Palma de Mallorca. Den är ett av stadens största turistmål och Palmas mest välkända byggnad. Katedralen härstammar från 1200-talet och är byggd i gotisk stil. Historia Bakgrund Katedralen dominerar hela hamnen och står som en symbol för makten och rikedomen hos Mallorcas kristna erövrare. Dessa hade, med bas i Aragonien och Katalonien, återerövrat ön 1229 från morerna. Det sägs att Jakob I gav order om att uppföra katedralen 1230 (året efter öns erövring), på den plats där stadens tidigare huvudmoské stått. Även biskopen av Barcelona var inblandad i kyrkobygget, som kom att helgas åt Jungfru Maria. År 1230 helgades huvudaltaret i byggnaden som då ännu inte börjat byggas. Bygget Bygget av den nya byggnaden inleddes under Jakob II:s regeringstid (1276-1311) med konstruktionen av det kungliga kapellet. Bygget pågick sammanlagt i cirka tre sekel, från år 1301 och in på 1630-talet. 1498 avslutades bygget av katedralens klocktorn. Där kom nio klockar att hängas upp, den största känd under namnet "Eloi". Under 1400-talet restes även kyrkans två huvudportaler, Mirador och Almoina. Korskranket i mitten av huvudskeppet började konstrueras i början av 1500-talet. Tillbyggnader Under 1600- och 1700-talet påverkade den då rådande barockens smak de målningar och skulpturer som tillfogades till kyrkans inredning. Även senare har restaureringar och kompletteringar fortsatt, och 1851 gjorde en jordbävning det nödvändigt att restaurera huvudfasaden. Delar av senare ändringar och tillägg till katedralen utformades av arkitekten Antoni Gaudí, mellan åren 1904 och 1915. Hans bidrag till byggnaden blev dock begränsade, på grund av en dispyt med beställaren. Den stora baldakinen av törnekronor över altaret slutfördes av en av Gaudís lärjungar samt en kollega. På 2000-talet har det heliga sakramentets kapell byggts om under ledning av den mallorcanske konstnären Miquel Barceló. Utformning Katedralen är en av de största helgedomarna i Europa. Den pryds av 32 fönster och två vackra rosettfönster, varav det största som vetter mot öster består av 1236 färgade glasrutor och har en yta på nästan 100 kvm. Kupolen når en höjd på 44 meter, att jämföra med katedralen i den franska staden Beauvais. Dess kupol når drygt 48 meters höjd, som den högsta gotiska katedralen i världen. Till katedralen hör även ett museum med många berömda föremål och inventarier. Bildgalleri Källor
Talaiot de sa Cova de sa Nineta

El talaiot de sa Cova de sa Nineta és una construcció megalítica prehistòrica de la cultura talaiòlica (1300-123 aC) situat al municipi de Santa Margalida a l'illa de Mallorca (Balears). És ben visible circulant per la carretera d'Artà a Alcúdia, just a la cantonada del trencall de la urbanització de Son Serra de Marina. Referències
Talayot de sa Cova de sa Nineta

Le talayot de sa Cova de sa Nineta, également appelé talayot de sa Nineta, est situé dans la municipalité de Santa Margalida sur l'île de Majorque dans l'archipel des Baléares en Espagne. Le talayot, daté de l'Âge du fer, appartient à la culture talayotique. Protection L'édifice a été restauré à la fin des années 1960. Il a été déclaré bien d'intérêt culturel en 1966 sous la référence d'enregistrement RI-51-0002747. Description Notes et références (de) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en allemand intitulé « Talaiot de sa Cova de sa Nineta » (voir la liste des auteurs). Annexes Bibliographie (ca) Federico Soberats Liegey et Jaime Guasp Perez, « Restauración del talaiot de Son Serra de Marina «Sa Cova de sa Nineta».(Santa Margarita) Mallorca. Dirigida por D.Joan Camps Coll », Mayurqa,‎ 2005, p. 971-992 (lire en ligne [PDF]) Articles connexes Culture talayotique Portail de la Préhistoire Portail des îles Baléares Biens d’intérêt culturel en Espagne
Plaça de Cort

La plaça de Cort és una plaça del centre de Palma, a Mallorca, on hi ha l'Ajuntament de Palma. Als voltants d'aquesta plaça s'hi troba el Carrer de Colom, la Plaça de Santa Eulàlia i la seu del Consell Insular de Mallorca. El nom prové de la concentració de corts i curies, i altres organismes administratius que es concentraven en aquest indret. Des del 1249 els jurats es reunien a l'antic Hospital de Sant Andreu (on actualment hi ha l'edifici principal de l'Ajuntament de Palma) fundat per Nuno Sanç el 1230. El fet que s'hi reunissin les principals institucions de l'illa (la Universitat, el Gran i General Consell…) l'ha constituït com a centre de la ciutat. De fet, és el punt on comença el còmput numèric dels quilòmetres de les principals carreteres de l'illa, KM 0. La plaça és escenari de manifestacions polítiques, festes de Sant Sebastià i d'una de les festes civils més antigues d'Europa, la Festa de l'Estendard La morfologia de la plaça de Cort ha anat variant durant els anys. En el 1865 era molt més petita, l'obertura del carrer de Colom va significar el primer engrandiment. El canvi més significatiu va arribar el 1922 amb l'esbucament de la illeta central on hi havia el diari Última Hora. L'edifici principal de la plaça és el de l'Ajuntament de Palma construït en distintes fases entre el 1649 i el segle xix. La façana és l'element més important, i reprodueix l'esquema de la casa senyorial mallorquina. A la novel·la Clovis Dardentor (1895), Juli Verne es deté a descriure l'edifici, del qual diu que cap estranger no vendria a Palma sense voler admirar un monument amb una façana tan remarcable. S'hi poden observar elements que amb els anys han esdevingut populars com el Banc dels vagos i dels sinofós, el rellotge d'en Figuera, el dragó i el caragol... De 1989 ençà, gairebé al mig de la plaça es troba una immensa olivera trasplantada de Pedruixella Petit (Pollença). Va ser regalada per l'empresari Jaume Batle i Manresa, i es calcula que té més de 600 anys i pesa unes 4 tones. Referències
Plaza de Cort

La plaza de Cort es una plaza del centro de Palma de Mallorca (Mallorca, Islas Baleares, España), donde está situado el ayuntamiento de la ciudad. En los alrededores de la plaza están la Calle Colón, la Plaza de Santa Eulalia y la sede del Consejo Insular de Mallorca. El nombre de la plaza proviene de que allí se reunían la corte de la ciudad (Cort, en catalán). Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Plaza de Cort.
Ermita de Sant Honorat

L'Ermita de Sant Honorat és una petita església situada al vessant meridional al puig de Randa dins el municipi d'Algaida. La muntanya de Randa, des del segle xiv, va ser habitada per persones en retir espiritual després que fos el lloc de contemplació de Ramon Llull. Entre 1394 i 1397 es portà a terme la primera edificació per acollir els eremites Arnau Desbrull i Miquel Catllar que des de feia anys vivien a la contrada. S'aprofità que ja no hi havia ermitans per a reformar l'edifici entre 1654 i 1661. Des de 1763 la Confraria de Sant Pau i Sant Antoni s'hi establí fins a la darreria del segle xix. El 1890 se'n va fer càrrec Joaquim Rosselló i Ferrà on hi fundà la Missioners dels Sagrats Cors de Jesús i Maria. L'edifici patí una nova reforma el 1962. Sant Honorat és el patró d'Algaida i el dia de la festa (16 de gener) ballen els cossiers a la vila. Vegeu també Santuari de Cura Santuari de Nostra Senyora de Gràcia Referències
Ermita de Sant Honorat

Die Ermita de Sant Honorat ist eines von drei Klöstern auf dem Puig de Randa auf der Baleareninsel Mallorca. Verlässt man das zu Algaida gehörige Dorf Randa auf der Straße, die auf den Berg führt (Calle de Cura, MA-5018), so kommt man nach etwa 2,3 km an einen Weg, der im spitzen Winkel auf der rechten Seite abzweigt. Ihm folgend steht man nach wenigen Metern vor dem Kloster. Ritter Arnau Desbrull bat im Jahre 1394, nachdem er 30 Jahre als Einsiedler auf dem Berge Randa gelebt hatte, den Bischof von Mallorca um Erlaubnis, an dieser Stelle eine Kapelle zu Ehren Sant Honorats zu errichten. Aufgrund ihres schlechten Zustandes wurde die alte Kirche im Jahre 1670 durch die neue, bis heute bestehende ersetzt. Von dem ursprünglichen Gotteshaus ist nur noch eine Steintafel innen oberhalb des Eingangsportals geblieben. Das dahinter befindliche Kloster wurde 1890 von einigen Brüdern der "Missioneros de los Sagrados Coracones" gegründet. Außer der Kirche ist das Gelände für unangemeldete Besucher nicht geöffnet. Das nur noch von einigen pensionierten Ordensbrüdern bewohnte Sant Honorat bietet heute Platz und Übernachtungsmöglichkeiten, vor allem für Seminargruppen. Es gibt zwei Seminarräume und Zimmer für rund 22 Teilnehmer.
Es Pontàs

Es Pontàs és un illot i arc natural, d'uns 20 metres d'alçada, al sud-est de l'illa de Mallorca. L'arc es troba davant de la costa entre Cala Santanyí i Cala Llombards al municipi de Santanyí. Es Pontàs és el tema recurrent de la pel·lícula King Lines, sobre la primera ascensió de Chris Sharma, el setembre de 2007, de la via de psicobloc 9a+ (5.15a) més difícil del món. La via de llavors ençà ha estat repetida per Jernej Kruder i Jan Hojer. Referències
Es Pontàs

Es Pontàs ist ein Felsentor im Meer des südöstlichen Teils der Baleareninsel Mallorca. Die natürlich entstandene „Brücke“ ist rund 70 Meter breit und befindet sich direkt an der Küstenlinie zwischen der Cala Santanyí und der Cala Llombards in dem Gemeindegebiet von Santanyí. Das der Küste vorgelagerte Felsentor ist eines der landschaftlichen Wahrzeichen Mallorcas. Kletterrevier Es Pontàs wird von Kletterern genutzt. An dem Felsen befinden sich insgesamt neun Deep Water Solo-Routen, darunter die im Sommer 2006 von Chris Sharma erstbegangene Route, welche ebenfalls Es Pontàs heißt und mit 9a+ bewertet ist. Sie konnte bis 2021 nur dreimal wiederholt werden und gilt als schwerste Deep Water Solo-Route der Welt. Die Route ist unter anderem Thema des Films King Lines. Zugang Die beste Aussicht auf das Felsentor ergibt sich vom Mirador Es Pontàs. Man erreicht den Aussichtspunkt vom Strand der Cala Santanyí auf einer zehnminütigen Kurzwanderung. Weblinks Einzelnachweise
Es Pontàs

Es Pontàs ("the big bridge" in the Catalan language) is a natural arch made from limestone in the southeastern part of the island of Mallorca in Spain. The arch is located on the coastline between the Cala Santanyí and Cala Llombards in the municipality of Santanyí, and is approximately 20 metres (66 ft) in height. Es Pontàs is only accessible by boat or by swimming, and is a popular scenic location for tourists to Mallorca (particularly at sunrise and sunset) who view it from the 'Mirador Es Pontas'. Climbing area The arch is also a deep-water soloing (DWS) climbing area, and the first routes in the guidebook date from circa 2003 with Stop Look and Listen 6a+ (5.10b) and Treasure Island 6b (5.10c). The area is most noted for Chris Sharma's DWS routes, and particularly Pontax 8c (5.14b) in 2005, and Es Pontàs 9a+ (5.15a) in 2006. Es Pontàs was the first-ever DWS route at the grade of 9a+ (5.15a), and at the time that Sharma made the first ascent, it was one of only a handful of rock climbing routes in the world at that grade. Sharma's ascent of Es Pontàs is captured in the 2007 film, King Lines. See also Azure Window, sea arch in Malta Durdle Door, sea arch in England References External links Es Pontas, Hard Climbs (2023) Es Pontas Rock Climbing, Mountain Project (2023) VIDEO: Chris Sharma’s Mallorca Es Pontas remastered, PlanetMountain (2021)
Es Pontàs

Es Pontàs est un îlot et une arche naturelle en roche calcaire, d'une hauteur d'environ 20 mètres, dans la partie sud-est de Majorque dans les îles Baléares. L'arche est située sur le littoral entre Cala Santanyí et Cala Llombards, dans la municipalité de Santanyí. Es Pontàs est aussi le nom de la voie d'escalade en psicobloc, ouverte dans le dévers de l'arche en septembre 2007 par le grimpeur américain Chris Sharma. Voir aussi Articles connexes Es Pontàs (voie d'escalade) Liens externes Portail de la géographie Portail des îles Baléares
Es Pontàs

Es Pontàs is een natuurlijke brug gelegen tussen de plaatsen Cala Santanyí en Cala Llombards in de gemeente Santanyí op het Spaanse eiland Mallorca. De rots in zee ligt op ongeveer 200 meter uit de kust. Het uitzichtpunt is alleen per voet of fiets bereikbaar, en niet extreem toeristisch omdat bussen de nabijgelegen parkeerplaats lastig kunnen bereiken.
Es Pontàs

Es Pontàs – most skalny w południowo-wschodniej części Majorki, wyspy w archipelagu Balearów. Naturalnie powstały most znajduje się na linii brzegowej między Cala Santanyí i Cala Llombards na terenie gminy Santanyí. Es Pontàs jest popularne wśród wspinaczy. W lecie 2006 roku Chris Sharma przeszedł tu jako pierwszy trasę Deep Water Solo, która do połowy 2011 roku nie została powtórzona i była uważana z najtrudniejszą trasę tego typu na świecie. Trasa ta jest także jednym z tematów filmu King Lines. Przypisy
Es Pontàs

Es Pontàs är en holme och naturligt valv av kalksten i kommunen Santanyí på Mallorca i den autonoma regionen Balearerna i Spanien. Holmen är 100 meter lång och 22 meter hög och ligger på kusten mellan Cala Santanyí och Cala Llombards. Es Pontàs är bildat av kompakterade och stelnade marina sediment som ackumulerades under miocen för cirka 20 miljoner år sedan. Bågen är sedan resultatet av en erosionsprocess som började när dessa kalkstenar exponerades för vind, vågor och regn, som gradvis nötte ner berget. Det naturliga valvet har under 2000-talet blivit populärt bland djupvattenklättrare, friklättrare över havsytan utan säkring med rep. Den förste som lyckades ta sig på undersidan av bågen från den ena sidan till den andra var den amerikanske elitklättraren Chris Sharma (född 1981) 2006. Källor Es Pontàs: Exploring the natural arch and its marine legends på www.roig.co, läst den 1 februari 2026 Noter Externa länkar Chris Sharmas första försök att friklättra på insidan av Es Pontàs, 2006, video: 6:54 minuter, på Youtube)
Estany Pudent

Der Estany Pudent (stinkender See = katalanisch) ist der größte Binnensee auf der zu Spanien gehörenden Baleareninsel Formentera. Er hat eine Länge von etwa 2300 Metern und besitzt bei einer Breite von gut 1500 Metern eine Oberfläche von etwa 340 ha. Der See ist recht flach, seine größte Tiefe beträgt nur wenige Meter. Im Nordwesten befindet sich der Hafenort Sa Savina und im Südosten befindet sich Es Pujols, der bedeutendste Badeort der Insel. An der nordöstlichsten Stelle des Sees liegen die heute noch bewirtschafteten Salinen, die mittlerweile wegen ihres Reichtums an Tier- und Pflanzenarten unter Naturschutz stehen. Siehe auch Ses Salines (Ibiza) mit Karte des Naturschutzparks
Estany Pudent

El Estany Pudent es una laguna situada al norte de Formentera (España). Tiene una extensión de 3,5 km² y una profundidad máxima de 4 m en la zona central. Está incluido en el parque natural de las Salinas. Etimología Antes también era llamado el lago de los Flamencos, denominación que indicaba la abundante presencia de flamencos en sus humedales, pero ha prevalecido la denominación popular de Pudent debido al mal olor que había antiguamente en verano. Historia Originalmente era una laguna de agua dulce y las aguas estancadas facilitaban la propagación de enfermedades. En el siglo XVIII se construyó el canal de su acequia comunicándolo con el mar, con el objetivo de sanear las aguas y obtener agua salada para la explotación de las salinas. Hoy las aguas son hipersalinas. Cuando sopla el viento a ras del agua se lleva copos de espuma salada que rueda por el camino que lo bordea. En 1929 el rey Alfonso XIII visitó la isla con motivo de unas maniobras navales. Los militares inspeccionaron el estanque para usarlo como base de hidroaviones. Geografía El brazo de tierra al norte, que lo separa del mar, se conoce como la Guía debido al trazado de la antigua vía de tren. Un puente de piedra permite que la vía pase por encima de la acequia. El tren transportaba la sal desde los estanques del norte hasta el embarcadero de La Savina. Al este, en un pequeño promontorio que entra en el estanque, se descubrió, en 1974, el Sepulcro megalítico de Ca na Costa datado entre el 1850 y el 1600 a. C. Popularmente se conoce como "el Reloj" debido a su disposición geométrica en forma de estrella. Al otro lado del lago, en la venta desde Brolls, se encuentra el cementerio actual de la isla. Para las compuertas de la acequia se regulaba la concentración salina antes de pasar a los estanques cristalizadores. Estos estanques se encuentran repartidos en dos grupos: en el noroeste, cerca de la Savina, se encuentra la pequeña salina de Ferrer, y en el noreste, alargándose hacia Es Trucadors, está el sector más amplio de los estanques d'en Marroig.
Migjorn

Migjorn ist eine Landschaftszone (katalanisch: Comarca) auf der spanischen Baleareninsel Mallorca. Sie ist im Grunde die südliche Fortsetzung der Ebene Plà de Mallorca. Trotz des eher flachen Charakters der Region besitzt die südlichste Landschaft Mallorcas eine Erhebung über 500 Meter Meereshöhe. Auf dem 509 Meter hohen Puig Sant Salvador in der Gemeinde Felanitx befindet sich das Kloster Santuari de Sant Salvador. Der Berg ist die höchste Erhebung im südlichen Bereich der Serres de Llevant. Mit der Stadt Campos besitzt Migjorn ein Zentrum eher ländlichen Charakters. Die Landwirtschaft spielt hier auch heute noch eine große Rolle. Eine Besonderheit sind die rund um den Ort kultivierten Kapernsträucher. Einen Gegensatz dazu bietet der Ort Colònia de Sant Jordi, der ehemalige Hafen von Campos. Neben dem sechs Kilometer langen Strand von Es Trenc wurde hier ein Touristenzentrum mit über 3000 Fremdenbetten errichtet. Bauruinen am nördlichen Teil von Es Trenc in der Siedlung ses Covetes zeugen vom Kampf gegen illegale Bebauung. Ein Gericht verfügte den Abriss der hier neben dem Strand ohne Genehmigung errichteten, halb fertiggestellten Häuser. Die Küstenlinie des Migjorn reicht von S’Arenal im Westen, das zur Gemeinde Llucmajor gehört, bis nach Portocolom in der Gemeinde Felanitx. Jede Gemeinde der 75.899 Einwohner zählenden Region (Stand: 2007) hat Anteil an der Küste. An dieser wechseln sich flache felsige Abschnitte mit sandigen Buchten ab. Einige Küstenabschnitte, vor allem am Südkap, dem Cap de ses Salines, sind schwer erreichbar. Private Landbesitzer haben hier die Durchfahrt mittels Fahrzeugen, auch aus Naturschutzgründen, gesperrt. Angrenzende Inselregionen sind im Nordosten Llevant, im Norden Plà de Mallorca und im Nordwesten die Inselhauptstadt Palma. Gemeinden Strände und Buchten des Migjorn Gemeinde Felanitx Cala de s’Algar Cala Brafi Caló d’en Marçal Cala sa Nau Gemeinde Santanyí Cala Mitjana Cala d’Or Cala Mondragó Cala Figuera Cala Santanyí Cala Llombards Cala de s’Almunia Platja des Caragol Cala en Tugores Gemeinde ses Salines Platja de ses Roquetes Platja des Carbó Gemeinde Campos Platja des Trenc Platja de sa Ràpita Gemeinde Llucmajor Cala en Timó Cala Pi Cala Carril Cala Vella Cala Masques S’Arenal (Platja de Arenal) Weblinks Einzelnachweise
Migjorn

El Migjorn es una comarca española situada en la parte meridional de la isla de Mallorca, en la comunidad autónoma de las Islas Baleares.​ Este territorio se encuentra a las orillas del mar Mediterráneo, que configura su espacio al oeste, sur y este. Limita con Palma al noroeste, el Llano al norte y el Levante Mallorquín al noreste. Está formada por cinco municipios,​ de los cuales el más poblado y extenso es Llucmajor; por el contrario, el municipio con menor número de habitantes y el de menor superficie es Las Salinas. Su capital tradicional e histórica es la ciudad de Llucmajor. Como el resto de las comarcas baleares, sólo está reconocida a nivel geográfico, pero no a nivel político. Municipios La comarca está conformada por los siguientes municipios: Véase también Comarcas de las Islas Baleares Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Migjorn.
Migjorn

Migjorn è una comarca di Maiorca, nelle Isole Baleari, di 75.899 abitanti, che ha come capoluogo Llucmajor. Non ha un riconoscimento giuridico in quanto tale, ma i suoi comuni sono raggruppati nella Mancomunidad del Migjorn. Comuni Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Migjorn
Migjorn

Migjorn är en comarca i den södra delen av centrala Mallorca i den autonoma regionen Balearerna i Spanien. Migjorn gränsar mot comarcan Pla de Mallorca i norr och Palma de Mallorca i väst. Migjorn har en befolkning på 88 941 invånare (2024) på en yta av 811 km², vilket ger en befolkningstäthet 110 invånare/km². Migjorn kännetecknas av en övervägande platt topografi, med vissa höjder som Puig de Sant Salvador (509 meter). Den har en lång kustlinje. I Migjorn finns fem kommuner: Campos Felanitx Llucmajor Santanyi Ses Salines Llucmajor är den mest befolkade och största kommunen, medan Ses Salinas är den kommun som har minst antal invånare och den minsta ytan. Dess traditionella och historiska huvudstad är staden Llucmajor. Den huvudsakliga traditionella ekonomiska aktiviteten i Migjorn har varit jordbruk, med vinodling, odling av mandelträd och spannmål. Dessutom har saltlagunerna i Ses Salines en lång historisk tradition tillbaka till romartiden. Turistsektorn, särskilt kopplad till kusten och landsbygdsturism, har blivit dominerande sedan mitten av 1900-talet. Migjorn är känt för sin högkvalitativa sandsten, bland annat från stenbrotten i Santanyí, som traditionellt varit byggnadsmaterial för påkostade byggnader, till exempel Mallorcas katedral och Castell de Bellver. Bildgalleri Referenser Migjorn på Consell de Mallorcas webbplats Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från katalanskspråkiga Wikipedia, Migjorn (Mallorca), 7 november 2025. Noter
Space (Diskothek)

Das Space war eine Diskothek auf der spanischen Insel Ibiza, die von 1989 bis 2016 bestand. Seit 2017 residiert der Club Hï Ibiza in den Räumen. Ab Juni 2024 ist eine Weiterführung der Marke Space als Club in Riccione, Italien geplant. Geschichte Der Club wurde von Pepe Roselló gegründet, der 1963 seine Club-Karriere mit der Gründung des Playboy-Club in San Antonio gestartet hatte. Nachdem Mitte der 1980er Jahre Großdiskotheken wie das Pacha, Amnesia und El Divinio geöffnet hatten, eröffnete er das Space. Die Diskothek lag in der Nähe der Stadt Ibiza direkt an einem der bekanntesten Strände Ibizas, der Playa d’en Bossa mit der dazugehörigen kostenlosen Strand-Diskothek Bora Bora. Das Space öffnete erst morgens um 8:00 Uhr, wenn die meisten anderen Clubs schlossen. Nachdem die spanischen Behörden strengere Gesetze erlassen hatten, durfte der Club seit der Saison 2008 allerdings erst um 16:30 Uhr öffnen, die Türen schlossen um 6:00 Uhr. Es gab einen großen Mainfloor sowie drei kleinere Floors und das Herzstück, die Terrasse. Die Soundanlage stammte von Funktion-One. Der Club hatte, wie die anderen bekannten Diskotheken der Insel, viele Veranstaltungsreihen mit weltweit bekannten DJs anzubieten. We love Space war eine der bekannten Veranstaltungen, die jeden Sonntag stattfanden. Jeden Dienstag präsentierte Carl Cox mit Revolution eine weitere Partyreihe. Über den Sommer 2000 war der deutsche Technoclub zu Gast. Bei der Schließung am 3. Oktober 2016 um 12:12 Uhr war der letzte Song, der von Carl Cox & Nic Fanciulli gespielt wurde, Angie Stone – Wish I didn't miss you (Pound Boys Stoneface Bootleg). Hï Ibiza Im Mai 2017 wurde in den ehemaligen Räumlichkeiten des Space nach einer Modernisierung der Club Hï Ibiza unter der Leitung der Ushuaïa-Crew eröffnet. Im Hï Ibiza traten DJs wie Martin Garrix, Armin van Buuren oder David Guetta auf. Bereits in der Leserwahl 2018 des britischen DJ Mag wurde der Club in die Top 5 der Top100-Clubs gewählt. Space Riccione Im Juli 2023 und im Februar 2024 wurde angekündigt, dass das Space als neuer Club in Riccione an der italienischen Adriaküste öffnen soll. Die Eröffnung ist für Juni 2024 geplant. Auszeichnungen Das Space erhielt bei den International Dance Music Awards der Winter Music Conference die Auszeichnung Best Global Club im Jahr 2005, 2006 und erneut 2012, 2013 und 2014. In der jährlichen Leserwahl „Top 100 clubs in the world“ des britischen DJ Mag wurde das Space in den Jahren 2007, 2011, 2012, 2014, 2016 und 2017 zum besten Club der Welt gekürt. Auch der Nachfolgeclub Hï Ibiza belegte bei dieser Leserwahl in den Jahren 2022, 2023 und 2024 den ersten Platz. Weblinks Webauftritt des Space Ibiza Einzelnachweise