NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Cala en Gossalba

Cala en Gossalba és una cala del terme de Pollença a Mallorca. Està situada entre Cala Murta i el Racó de Santa Clara, a la península de Formentor. Està documentada l'any 1585 com a Gonçalvo. Molt a prop hi ha un avenc de 23 m de fondària. Referències Enllaços externs La platja Arxivat 2012-06-30 a Wayback Machine. a Platgesdebalears.com Informació general i com arribar.
Levante (Mallorca)

El Levante (en catalán Llevant) es una comarca española situada en la parte nororiental de la isla de Mallorca, en la comunidad autónoma de las Islas Baleares.​ Este territorio se encuentra a las orillas del mar Mediterráneo, que configura su espacio al norte y este. Limita con el Llano al oeste y el Migjorn al sur. Está formada por cinco municipios,​ de los cuales el más poblado y extenso es Manacor; por el contrario, el municipio con menor número de habitantes es Artá, y el de menor superficie Son Servera. Su capital tradicional e histórica es la ciudad de Manacor. Como el resto de las comarcas baleares, sólo está reconocida a nivel geográfico, pero no a nivel político. Municipios La comarca está conformada por los siguientes municipios: Véase también Comarcas de las Islas Baleares Parque natural de la Península de Levante Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Levante.
Llevant (Majorque)

Le Llevant (nom officiel en catalan ; le Levante en castillan) est une comarque de l'île de Majorque de la communauté autonome des Îles Baléares en Espagne. Il doit son nom à la région limitée de l'île où l'on peut observer le soleil se lever sur la mer. En effet, le paysage est un massif de moyenne montagne qui la sépare de la plaine (de la comarque de la Pla de Mallorca qui la borde au nord-ouest). Toutefois les montagnes du Llevant sont moins élevées que celles de la Serra de Tramuntana (sur la côte nord-ouest). Communes Portail des îles Baléares
Llevant

Llevant è una comarca di Maiorca, nelle Isole Baleari, di 75.137 abitanti, che ha come capoluogo Manacor. Il 19 giugno 2025 il tennista Rafael Nadal, originario di Manacor, è stato insignito da Filippo VI di Spagna del titolo di Marchese di Llevant. Comuni Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Llevant
Llevant

Ej att förväxla med det administrativa distriktet Llevant i Palma de Mallorca Llevant (spanska: Levante) är en comarca på den nordöstra delen av Mallorca i den autonoma regionen Balearerna i Spanien. Llevant ligger mot kusten av Medelhavet i norr och öster och gränsar mot Pla Mallorca i väster och Migjorn i söder. Llevant har en befolkning på 90 616 invånare (2024) på en yta av 579 km², vilket ger en befolkningstäthet på 156 invånare/km². Huvudorten i Llevant är Manacor. I Llevant finns fem kommuner: Artà Capdepera Manacor Sant Llorenç des Cardassar Son Servera Den mest befolkade och största är Manacor. Den med minst antal invånare är Artá och den med minst yta är Son Servera. Llevants traditionella och historiska huvudstad är Manacor. Landskapet kännetecknas av en kombination av mjuka kalkstenskullar och berg, klippor, sandstränder, vikar och bördiga fält. Serra Artana på Mallorcas nordöstra halvö, är det högsta och mest kompakta bergsmassivet i Serras de Llevant, med toppar som Talaia Freda (561 meter) och Bec de Ferrutx (519 meter). Under ytan finns underjordiska kalkstensformationer, såsom Coves del Drac, som ligger 25 meter djupt, och Coves dels Hams, som når upp till 30 meter under jord. Vid den nordöstra kusten finns flera kända vikar och stränder, såsom Cala Millor, sa Coma och s'Illot. Bildgalleri Referenser Llevant på www.mallorca.es The County of Levant (Levante/LLevant) in Majorca på www.viagallica.com Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från katalanskspråkiga Wikipedia, Llevant (Mallorca), 9 november 2025. Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Llevant.﻿
Illa de s'Alga

L'illa de s'Alga és una de les illes o illots més petits del sud de l'arxipèlag pitiús. Així i tot, a banda de les petites dimensions de l'illot, de 160 metres de llarg per 40 metres d'ample, és important per a la navegació de la zona, ja que ajuda a resguardar dels vents de ponent i llebeig el racó de s'Alga a l'illa de S'Espalmador que serveix, especialment a l'estiu, de port natural. És del tot necessari i molt important entrar a la badia deixant l'illot sempre a la banda d'estribor evitant el petit freu que es crea entre la punta de s'Arena a la part meridional de s'Espalmador i l'illa de s'Alga', ja que allí hi ha els anomenats esculls de s'Alga i isolat, l'escull des Corb marí. Referències
Platja de s’Home Mort

Platja de s’Home Mort (‚Strand des toten Mannes‘) ist ein Sandstrand an der Nordostküste der spanischen Baleareninsel Mallorca. Er befindet sich im Norden der Gemeinde Santa Margalida innerhalb des Ortes Son Serra de Marina. Lage und Beschreibung Die Platja de s’Home Mort befindet sich inmitten des Ortes Son Serra de Marina an der Bucht von Alcúdia (Badia d’Alcúdia). Der Strand wird deshalb auch des Öfteren als Platja de Son Serra de Marina bezeichnet, obwohl es einen weiteren Strand weiter östlich gibt, der diesen Namen trägt. Die Platja de s’Home Mort ist zeitweise mit Seegrasablagerungen bedeckt. Dies und der Umstand, dass es im Osten des Ortes den großen Strand von S’Arenal de Sa Canova gibt, führt zu einer nur mäßigen Besucherauslastung. Zwischen den Uferfelsen am Hafen Es Mollet de Son Serra de Marina am Punta de Sa Barraca im Westen und dem Felsstreifen im Osten Es Corral des Marbres zieht sich der Sandstrand von s’Home Mort etwa 210 Meter am Meer entlang. Seine größte Breite beträgt ungefähr 50 Meter. Parallel zur Küstenlinie begrenzt die Uferstraße hinter den Dünen den Strand. Dahinter besteht die Bebauung aus ein- bis zweigeschossigen Häusern, die oft nur zeitweise bewohnt sind. Einige der Häuser an der Westseite stehen direkt am Strand. Zugang Nach Son Serra de Marina führt eine Straße nach Norden, die am Kilometer 14,4 von der Landstraße MA-12 zwischen Artà und Alcúdia abzweigt. Die Straße zur Küste trägt nach dem an der Einmündung stehenden Talaiot, einem vorgeschichtlichen Bauwerk, den Namen Avinguda del Talaiot de sa Nineta und endet am Yachthafen von Son Serra de Marina. Die Platja de s’Home Mort grenzt unmittelbar östlich an den Hafen. Literatur Bartomeu Amengual Gomila: Mallorcas Küsten aus der Luft. Ausführlicher und praktischer Reiseführer mit Luftaufnahmen von Mallorcas Küsten. 6. Auflage. Editorial GeoPlaneta, Barcelona 2000, ISBN 84-08-01821-3, Son Serra de Marina, S. 108 (spanisch: Aeroguía del litoral de Mallorca. Übersetzt von Gabriele Grauwinkel und Susanne Pospiech). Miguel Ángel Álvarez Alperi: Die ganzen Strände von Mallorca. 1. Auflage. Laluzenpapel, Gijón 2012, ISBN 978-84-938783-1-3, Strand von Home Mort – Son Serra de Marina, S. 107 (spanisch: Todas las playas de Mallorca. Übersetzt von Meike Schirmeister). Einzelnachweise Weblinks Strandbeschreibung (kastilisch)
Arenal de sa Ràpita

Arenal de sa Ràpita, eller Platja de sa Ràpita, är en strand i kommunen Campos på Mallorca i den autonoma regionen Balearerna i Spanien. Stranden är 1 100 meter lång. Den ligger innerst i bukten Sa Ràpita, eller Badia de Migjorn, på öns sydöstra sida, mellan Club Nàutic de sa Ràpita och klipporna i Ca n'Alou, nära byn Ses Covetes . Källor Noter
Teatre Balear

El Teatre Balear va ser un teatre situat a l'actual plaça de Rosselló de Palma. Va ser construït entre maig de 1908 i novembre de 1909 a partir d'un disseny d'Antoni Vaquer i una façana de marcat estil modernista obra de Manuel Joaquim Raspall i Mayol. La construcció s'assentava sobre un solar de 1.164 m propietat de la família Zanoguera i comptava amb un cos central amb una sala ovalada amb capacitat per a uns 4.000 espectadors. Tenia una il·luminació mixta de gas i electricitat i comptava amb un escenari de 5 m d'amplada per 10 m de fons. Es va inaugurar el 4 de desembre de 1909 amb la sarsuela Los hombres alegres de Paso i Abati, amb música de Vicent Lleó, representada per la companyia de Miquel Miró. De les múltiples companyies que hi varen representar al Balear, destaquen Enric Casals i Marta Cazorla que, a partir de 1912, varen representar Lo ferrer de tall de Frederic Soler, Terra baixa d'Àngel Guimerà, Viatge de boda i Gent d'ara d'Eduard Coca, o La bona gent de Santiago Rusiñol. El setembre de 1912 també hi va actuar Raquel Meller. Però no només va fer teatre clàssic, sinó que va accedir a un públic popular amb cinema, varietats i circ, amb unes campanyes de Nadal que s'institucionalitzen a partir de 1915. El 1918 el teatre passa a mans de l'empresari Josep Tous Ferrer i s'incrementen les projeccions cinematogràfiques, i el 1922 s'hi fan reformes per facilitar la transició de circ a cinema. Aquell any hi varen actuar els Germans Andreu, amb Charlie Rivel com a líder del grup. Després de la guerra civil espanyola hi sovintejen les actuacions humorístiques, amb les figures de moda d'aquell període: Zori, Santos i Codeso el 1957; Mary Santpere el 1960; Rafael Farina el 1965; Juanita Reina el 1966. Hi sovintejaven també les varietats, amb les companyies i vedettes de moda: Luis Cuenca i Tania Doris, Lina Morgan, Sara Montiel, Juanito Navarro, Toni Leblanc o Andrés Pajares. L'any 1968, coincidint amb la urbanització de la plaça de davant, l'edifici va patir fortes modificacions i va perdre la façana modernista. A finals de la dècada del 1980 va ser reconvertit en una sala de bingo i prèviament ja s'havia dedicat la sala al cinema (1980). Actualment està en procés de ser reconvertit en casino, que serà el segon de Palma. En novembre de 2016 un jutge va avalar el precintament de les obres d'aquest Casino Teatre Balear, dictat per l'Ajuntament de Palma. Segons l'ajuntament, el Casino no podia de cap manera aconseguir la llicència d'activitat. Bibliografia Mas i Vives, Joan. Abadia de Montserrat. Diccionari del teatre a les Illes Balears, Volum 1, 2003. ISBN 8484154777. , pàg. 72. Referències
Ca n'Alluny

Ca n'Alluny és una casa-museu situada a Deià, Mallorca. Fou la residència de l'escriptor anglès Robert Graves (1895-1985) des de 1932 fins a la seva mort, exceptuant el període de 1936 a 1946 en què va partir de Mallorca per por de la Guerra Civil. El 2006 fou convertida en la Casa Museu de Robert Graves, gestionada per la Fundació Robert Graves. Es troba a la carretera Ma-10 entre Deià i Sóller, més o manco a un quilòmetre del centre de Deià. La casa i el jardí que la rodegen conserven gran part del seu aspecte original i es poden veure la cuina, la sala, la impremta, l'estudi de l'escriptor, l'estudi que va ocupar na Laura Riding entre 1932 i 1936 i l'estudi de na Beryl, la segona dona d'en Graves. També s'hi poden veure documents originals, fotografies, cartes i documentació personal, així com un vídeo de 14 minuts sobre la vida de l'autor. Referències
Ca n'Escardona

Ca n'Escardona és una propietat rural de Santa Maria del Camí, Mallorca. Està situada en el límit del terme amb Marratxí, amb la Serra de Son Maiol, prop d'es Coscolls i Son Ganxo, Can Millo, Can Barona i Son Pedro a Santa Maria. Confronta amb el Camí de Muro (anomenat en aquest tram Camí des Pou des Coll) i amb el Camí de Son Ganxo. Hi ha unes cases, probablement del s. XIX, que serveixen de residència als propietaris. Actualment és un casal reformat amb una extensió d'aproximadament 7 ha. Referències
Ca na Morella

Ca na Morella és una finca i hort de Santa Maria del Camí, situada al costat del Camí de Sóller (Carretera de Bunyola), fent cantó amb el Camí del Raiguer. La finca està travessada per la via del tren Palma-Inca. Confronta amb Can Rei, Can Vinyes, Son Montserrat, Can Vent i Ca na Sabatera. És una finca que ha fet ús del regadiu, i que ha pogut mantenir un nucli de vaques lleteres des de la dècada de 1920. Una part de la finca es dedicava a fer alfals i blat de les índies. Altres terres varen ser dedicades als cereals i ametlerar. Referències
Cala Anguila

Cala Anguila és una cala de la costa de Manacor amb un llarg braç de fines arenes, aigües cristal·lines i arrecerada del vent. El seu accés es fa per un camí de la urbanització de cala Anguila - cala Mendia. També es pot deixar el vehicle a la part alta de la cala i baixar per escales. Referències
Cala Anguila

Cala Anguila (‚Aalbucht‘) ist eine Meeresbucht und eine nach ihr benannte Siedlung im Osten der spanischen Baleareninsel Mallorca. Die Bucht befindet sich an der Küste der Gemeinde Manacor südwestlich von Porto Cristo. Lage und Beschreibung Die Cala Anguila liegt innerhalb der nach ihr benannten Siedlung, die sich etwa 20 Meter über dem Meeresniveau der Bucht befindet. Sie wird von den Kaps Punta de Cala Anguila im Westen und na Vermella im Osten eingefasst. Unmittelbar südwestlich schließt sich die etwas größere Cala Mendia an, beide bilden einen gemeinsamen Meerseinschnitt. Der Hauptort der Gemeinde Manacor liegt 9,6 Kilometer nordwestlich der Cala Anguila, der nächste größere Ort Porto Cristo 1,8 Kilometer nordöstlich. An der Nordseite der Cala Anguila befindet sich der etwa 50 Meter lange und 100 Meter breite Sandstrand. Er wird von flachen Felsklippen mit Kiefern und Büschen eingerahmt. Am Strand mündete der Regueró de Cala Anguila, der durch die Parzellierung und Bebauung der Siedlungen von Porto Cristo Novo bzw. Cala Anguila kein Wasser mehr führt. Schon vorher war der Wasserstand von der Regenmenge in der unmittelbaren Umgebung der Bucht abhängig. Auf der Sandfläche des Strandes werden in der Saison Liegen und Sonnenschirme zum Verleih aufgestellt. Direkt hinter dem Strand befindet sich ein Restaurant. An der Westseite der Bucht gibt es die halb zugewachsenen Reste eines ehemaligen Steinbruchs, in dem Marès-Kalkstein abgebaut wurde. Die südöstliche Steilküste wird von einer nur vom Meer aus sichtbaren Brandungshohlkehle dominiert, die durch Auswaschung des Gesteins durch die Meeresbrandung entstand. Zugang Von der Straße MA-4014 zwischen Porto Cristo und Cales de Mallorca führen zwei Abzweige nach Südosten, die beidseitig der Cala Anguila in die Siedlung an der Steilküste führen. Oberhalb der Bucht kann in der Siedlung frei geparkt werden. Vom Passeig Alfonso XII führt eine befestigte Straße bis an den Strand. Über Treppen bestehen weitere Zugänge. Literatur Bartomeu Amengual Gomila: Mallorcas Küsten aus der Luft. Ausführlicher und praktischer Reiseführer mit Luftaufnahmen von Mallorcas Küsten. 6. Auflage. Editorial GeoPlaneta, Barcelona 2000, ISBN 84-08-01821-3, S’Estany d’en Mas – Cala Anguila, S. 68 (spanisch, Originaltitel: Aeroguía del litoral de Mallorca. Übersetzt von Gabriele Grauwinkel und Susanne Pospiech). Miguel Ángel Álvarez Alperi: Die ganzen Strände von Mallorca. 1. Auflage. Laluzenpapel, Gijón 2012, ISBN 978-84-938783-1-3, Strand von Cala Anguila, S. 177 (spanisch, Originaltitel: Todas las playas de Mallorca. Übersetzt von Meike Schirmeister). Belén Menéndez Solar: Guía de Playas de Mallorca. 1. Auflage. Ediciones El Cohete, Gijón 2008, ISBN 978-84-87933-11-0, Cala Anguila, S. 89 (spanisch). Einzelnachweise Weblinks Strandbeschreibung (deutsch) Strandbeschreibung (kastilisch)
Кала-Ангіла

Кала-Ангіла (кат. Cala Anguila) — пляж на острові Мальорка (Балеарські острови, Іспанія). Розташований за 3 км від Портокрісто в однойменній бухті у північно-східній частині острова у муніципалітеті Манакор. Пляж був відзначений Блакитним прапором. Пляж обладнаний душем, туалетами і парасолями. Неподалік від пляжу знаходяться ресторани і паркінг. Характеристика Довжина — 120 м Ширина — 50 м Тип пляжу — природний, склад — піщаний Доступ — автомобільний, пішоходний, судоходний Рівень відвідуваності — низький Користувачі — місцеві жителі Умови для купання — невеликі хвилі Рятувальна служба — так Доступ для людей з омеженими можливостями — так Якірна зона — ні Посилання Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Кала-Ангіла Інформація на сайті Platjes de Balears (англ.) Інформація на сайті SeeMallorca[недоступне посилання з липня 2019] (англ.)
Cala en Turqueta

La cala en Turqueta és una cala situada a l'illa de Menorca, concretament al sud del municipi de Ciutadella. El seu nom es deu al fet que és on solien desembarcar els turcs quan paraven a Menorca. Descripció Forma part d'una àrea d'especial interès (ANEI), alberga una de les cales verges més boniques de l'illa de Menorca. Aquesta paradisíaca platja d'arena blanca i fina, fons arenós i aigua cristal·lina de poca profunditat, està ben protegida dels vents de component nord, gràcies als pàl·lids penya-segats que l'envolten, coberts per un pinar espès. Aquesta estructura que proporciona tanta protecció fa que aquesta cala sigui un magnífic lloc de refugi per a petites embarcacions quan bufen amb força els vents del nord. És una platja no urbana amb accés rodat i aparcament. Referències
Cala sa Nau

Cala sa Nau és una cala situada a l'illa de Mallorca, al terme municipal de Felanitx. Es troba a uns quatre quilòmetres del poble de S'Horta, entre la Cala Mitjana i la Cala Marçal. Referències Vegeu també Cova de s'Estret des Temps Enllaços externs Cala Sa Nau a Platges de Balears Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
Cala sa Nau (Felanitx)

Cala sa Nau ist eine kleine schmale Bucht im Osten der Baleareninsel Mallorca. Sie befindet sich im östlichen Teil des Gemeindegebietes von Felanitx zwischen Cala d’Or und Portocolom. Lage und Beschreibung Die s-förmige Bucht hat eine Breite von etwa 200 Metern und eine Länge von etwa 400 Metern. Sie befindet sich 1,5 Kilometer nördlich von Cala d’Or und bildet einen Einschnitt in den etwa 10 Meter hohen Kalkstein dieser Küste. Die Umgebung besteht vorwiegend aus offenem brauen Kalkstein mit vielen Höhlen, insbesondere an der Küste. Die steilen Wände und die Höhlen der Bucht sind ein bekanntes Kletterrevier. Das Land ist, wo es möglich ist, vor allem mit Pinien, Wacholder und Buschwerk bewachsen. An dem Ende der Bucht befindet sich ein etwa 60 Meter breiter und 70 Meter langer Sandstrand. Die Umgebung der Bucht ist fast vollständig naturbelassen. Am Strand befindet sich eine Strandbar und ein Liegenverleih. Duschen und Toilette stehen zur Verfügung. Die Stiftung für Umwelterziehung hat den Strand der Cala sa Nau mit der Blauen Flagge, dem Zeichen für nachhaltigen Tourismus, ausgezeichnet. Zugang Der Zugang zur Bucht ist über eine etwa zwei Kilometer lange schmale Straße möglich. Direkt oberhalb des Strands befindet sich ein kleiner kostenpflichtiger Parkplatz. Der Weg hinunter an den Strand führt über eine befestigte Treppe. Es ist auch möglich, mit einem Boot in die Bucht zu fahren und vor dem Strand zu ankern. Tauchplatz Die gesamte Bucht ist ein sehr gutes Schorchel- und Tauchgebiet. Schnorcheln als auch Tauchen sind vom Strand aus möglich, die weiter in der Bucht befindlichen Plätze sind allerdings komfortabel nur mit einem Boot zu erreichen. Die maximale Tiefe in der Bucht beträgt etwa 10 Meter, am Eingang der Bucht liegt die Wassertiefe bei etwa 20 Metern. Auf der südlichen Seite befindet sich eine gut betauchbare Höhle, die Mariengrotte. Sie hat eine Tiefe von etwa 80 Metern, bei einer Breite von etwa 40 Metern. Die Wassertiefe in der Höhle beträgt zwischen drei und acht Metern. Die Höhle ist ein einziger großer Raum, der Ausgang ist immer sichtbar. An der Decke im zentralen Bereich befindet sich eine etwa 1 Meter hohe Luftblase, in die man auftauchen kann. Das Höhlensystem entstand durch Verkarstung des Kalksteins in Zeiten eines niedrigeren Meeresspiegels (siehe Eustasie). In diesen Zeiten sind in dem großen Höhlenraum Tropfsteine entstanden, die noch heute zu sehen sind. Weblinks Karte von den Tauchplätzen in der Cala sa Nau www.bergfex.at/cala-sa-nau-von-cala-ferrera-cala-dor Einzelnachweise
Cales Piques

La platja de Cales Piques és a l'illa de Menorca a l'est del municipi de Ciutadella. La cala, també anomenat des Racó des Cap de Banyos ja va cridar l'atenció de Josep Pla i de l'arxiduc Lluís Salvador d'Àustria-Toscana (1847-1915) que n’anotà les dues “canyades” profundes i llargues que s’emboteixen a la plataforma de +15 m i que segueixen el traçat de fractures. Té un aire de penya-segat viu. Descripció Cales Piques és a set quilòmetres de Ciutadella, situada entre Punta des Canal i Cap de Banyos, dins la urbanització Els Delfins i a la vora de Cala en Bruc i Cala en Forcat. Forma part de l'àrea d'influència de la urbanització de Cala en Blanes. Just damunt de la platja, es veuen un dels més antics i emblemàtics hotels de Menorca. Al final de l'Avinguda d'Es Pont d'en Gil hi ha la ruta per visitar Es Pont d'en Gil, formació rocosa a la costa que pren el nom per la forma de pont que té. També s'hi tenen vistes de la Torre del Ram, i es poden trobar altres construccions modernistes. Referències Enllaços externs
Can Cerdó

Can Cerdó és una possessió de Santa Maria del Camí (Mallorca), situada al costat de la carretera d'Inca, entre Son Llaüt i Son Penjoi. La seva producció principal és el vinyet i l'ametlerar. El seu origen és un establiment, el 1626, de la Cavalleria de Santa Maria (l'antiga alqueria de Maüia). Aquest establiment fou de 30 quarterades que limitaven amb els camins d'Inca i de Muro. El primer propietari fou Andreu Canyelles i els terrenys es conegueren com a Son Andreu. Referències
Can Formiguera

Can Formiguera és una casa senyorial de Palma situada al carrer homònim, amb entrada també pel carrer de la Portella. És un gran casal que es troba a banda i banda del carrer de Can Formiguera, unit per un arc que uneix els dos edificis, i ocupa tot el carrer de Can Formiguera, força curt. Història La primera de les cases que configuren l'actual casal fou adquirida el 1621 pel primer comte de Formiguera, Pere Ramon Safortesa i Vilallonga (1570-1639), a Pere Lluís de Berard. La casa fou ampliada amb dues cases que adquirí el seu fill, Ramon Burgues Safortesa i Pacs Fuster (1627-1694), popularment conegut com el Comte Mal: va fer construir un arc sobre el carrer de Can Serra per unir els dos edificis i cedí part de la casa a l'espai públic per donar perspectives a l'entrada principal, entre altres reformes. El 1694 passà a Guillem Rocafull i Rocabertí, vescomte de Rocabertí, i a la seva mort el 1728 a Ramon Morro i Ferrer de Sant Jordi, i en morir aquest el 1746 passà definitivament dels Safortesa a la família Ferrer de Sant Jordi. El segle xix la casa posseïa un gabinet de curiositats d'història natural, així com pintures de qualitat i una bona biblioteca. Isidro González Velázquez reformà la capella el segle xix i a començament del XX sofrí una reforma en què participà Guillem Forteza, que modificà el cos que pega a la mar i dividí la casa en diversos habitatges. Arquitectura El conjunt té una estructura complexa i desordenada. Està format per dos edificis, a banda i banda del carrer de Can Formiguera, units per un gran arc que passa per damunt el carrer de Can Serra. L'edifici nord té entrada pel carrer de la Portella i pel de Can Formiguera, i es troba a un extrem de la illeta; l'edifici sud té forma de L i és el més complex i gran: s'allarga del carrer de Can Serra pel carrer de Can Formiguera, el carrer de la Portella i la plaça que es forma davant la Portella, on s'alça una gran torre. L'edifici principal té entrada per la plaça de la Portella, pel carrer de la Portella, pel carrer de Can Formiguera i pel carrer de Can Serra, que és l'entrada principal. Destaquen la façana en angle, el balcó corregut a l'altura de la planta noble amb balustrada de fusta, i l'escut del Comte Mal, que mira al carrer de la Portella. També cal remarcar el gran voladís, amb motlures i relleus antropomorfs (als extrems) i zoomorfs (a l'angle). També cal destacar la façana sobre la murada i la clastra que encara manté l'estructura gòtica. Els arcs rebaixats de la clastra i la columna octogonal procedeixen de la reforma neogòtica de final de segle xix. Referències Bibliografia complementària Valero, Gaspar (1993) Itineraris pel centre històric de Palma Palma, Ajuntament de Palma. ISBN 84-87159-49-4