NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Basílica del Cap del Port de Fornells

La Basílica des cap des Port de Fornells és un jaciment arqueològic corresponent a un conjunt, possiblement monàstic, de construccions i enterraments paleocristians ubicat al Port de Fornells (es Mercadal). El jaciment fou descobert el 1958 i excavat a partir de 1975, la seva datació que va des del segle v al vii i durant aquest període fou objecte de profundes transformacions. En molts aspectes es tracta d'un conjunt singular d'entre les edificacions religioses de l'època a Menorca. El recinte basilical tendeix a un quadrat de 26 mtres de costat. Té una cripta en forma de creu grega i pintures murals però no té mosaics i la ubicació de l'aula baptismal no és l'habitual. Bibliografia Amengual i Batle, Josep. Els orígens del cristianisme a les Balears, vol 1,. Mallorca: Editorial Moll, 1991, p. 311-314 (Els treballs i els dies). ISBN 84-273-0676-8. Les pintures murals de la Basílica paleocristiana de "es cap des Port" (Fornells, Menorca): materials i tècniques diversos autors.]
Basílica de la cabecera del Puerto de Fornells

La Basílica de la cabecera del Puerto de Fornells, en catalán Basílica des cap des Port de Fornells o también Basílica de Molinet del Cap des Port de Fornells, es un yacimiento arqueológico que corresponde a un conjunto, posiblemente monástico, de construcciones y entierros paleocristianos ubicado en el Puerto de Fornells (Mercadal). Fue descubierto el 1958 y excavado a partir de 1975. Su datación va desde el siglo V al VII y durante este periodo fue objeto de profundas transformaciones. En muchos aspectos se trata de un conjunto singular dentro de las edificaciones religiosas de la época en Menorca. El recinto basilical es un cuadrado de 26 metros de lado y consta de cripta en forma de cruz griega y pinturas murales. En cambio no tiene mosaicos y la ubicación del aula bautismal no es la habitual. Cartografía Hoja n.º 618 de la serie MTN50 del Insitituto Geográfico Nacional. (Descarga gratuita en formato digital en Centro de descargas del Centro Nacional de Información Geográfica) «Centro de descargas del Centro Nacional de Información Geográfica» (en español, inglés y francés). Bibliografía Amengual i Batle, Josep (1991). Los orígenes del Cristianismo en Baleares vol. 1. Els treballs i els dies. Mallorca: Editorial Moll. pp. p. 311-314. ISBN 84-273-0676-8. Las pinturas murales de la Basílica paleocristiana del Cap des Port (Fornells, Menorca): materiales y técnicas varios autores (en catalán). Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Basílica de la cabecera del Puerto de Fornells.
Betlem (possessió)

Betlem és una possessió del terme de Llucmajor, Mallorca. Està situada a la marina, entre les possessions de Capocorb Vell i s'Àguila d'en Quart; la carretera del Cap Blanc (Ma-6014), que la separa de la possessió d'es Cap Blanc i la costa. Abans s'anomenava rafal del Turc. Té 785 quarterades d'extensió. Construccions Les cases de la possessió estan constituïdes per diversos bucs adossats i disposats en "L" davant la carrera. Els bucs integren l'habitatge humà i dependències agropecuàries: colomer, estables i pallissa. L'habitatge humà té dues altures, planta baixa i pis superior. La façana principal, orientada al migjorn, distribueix les obertures asimètricament. S'accedeix a la planta baixa per un portal d'arc de mig punt amb dovelles i carcanyols, i finestrons atrompetats. Al pis superior s'obrin una sèrie de finestres, totes amb ampit motllurat. Un rellotge de sol del 1885 se situa sobre una de les cadenes cantoneres que limita la façana principal de l'habitatge. La coberta exterior és de dos aiguavessos amb teula àrab limitada al frontis per cornisa plana. Aïlladament, al voltant dels bucs principals, se situen altres instal·lacions per a usos agrícola-ramaders: un forn, una portassa i una pallissa dintre un mateix bloc, estables i sestadors. Com a instal·lacions hidràuliques hi ha un abeurador, un aljub i una cisterna. Jaciments arqueològics A Betlem hi ha diversos jaciments arqueològics prehistòrics no excavats. Referències Viccionari
Biblioteca de Can Sales

La biblioteca de Can Sales és una biblioteca pública de Palma, a Mallorca, que està situada al número 24 de la plaça de la Porta de Santa Catalina, molt a prop de la Feixina i del carrer Jaume III. És propietat de l'estat però és gestionada pel Govern de les Illes Balears, a través d'un conveni amb el Ministeri de Cultura d'Espanya. Fou inaugurada el setembre del 2004, des d'on es traslladaren els fons que abans romanien a la Casa de Cultura de Palma. Malgrat que així ho indica una placa a la façana de l'edifici, no fou una presó. Durant els anys de la crisi, especialment entre 2011 i 2015, es veié sotmesa a fortes retallades que afectaren notablement els serveis i que, en poc temps, deterioraren de manera greu dels seus recursos. Exemples d'això són la reducció d'horaris, el tancament parcial de la sala d'investigadors, la pèrdua d'ordinadors d'accés públic i les novetats bibliogràfiques o la infradotació de la plantilla. L'any 2015, coincidint amb el desè aniversari, inicia un sistema de préstec de llibres electrònics a través d'"EBiblio", una plataforma virtual del Ministeri d'Educació, Cultura i Esports. També experimenta algunes inversions que alleugeren la situació crítica en que es troba. A més dels seus fons impresos i audiovisuals, la biblioteca ofereix diversos serveis d'animació a la lectura, com contacontes setmanals, clubs de lectura, un concurs anual de cartes d'amor amb motiu del dia de Sant Valentí o Presentacions de llibres. L'any 2017 inaugura la "Còmicteca", una secció especialitzada amb gran varietat d'obres de diferents autors i estils, amb l'objectiu de "convertir la Còmicteca en un servei de referència per als aficionats al còmic". L'acte s'inclogué en l'activitat Còmic Nostrum 2017. L'agost de 2022 s'anuncià, pels dies 6 i 8 d'octubre, l'organització de la segona edició del Festival de Literatura i Altres Gèneres Fantàstics Palma Fantàstica però, en aquella ocasió, s'inicià la modalitat d'un concurs de microrelats «en espanyol». Referències Enllaços externs Web oficial de la Biblioteca de Can Sales Arxivat 2014-11-02 a Wayback Machine.
Biniatzent

Biniatzent és una de les alqueries que formen el municipi de Mancor de la Vall. El seu nom és d'origen àrab, encara que no descifrat. També fou entregada al Paborde de Tarragona. Al febrer de 1241 apareix escrit Benizen. El procurador del dit Paborde, Bernat de Sagristà estableix a Bertan i a la seva dona Pereta les cases i algorfa de dita possessió. L'any 1367 apareix com a propietari Gerald Pons. El 26 de gener de 1457 el seu propietari és Jaume Coll i en dit dia ho ven a Bernat Reus, que habitava a la Parròquia d'Algaida. Aquesta Familia ha retingut una part de Biniatzent fins passat la meitat del segle actual. L'any 1560 és dels hereus de Blai Reus que morí intestat. A causa d'aquesta mort sense deixar hereu, es dividí en dues parts iguals entre els seus fills Bartomeu i Jaume, d'aleshores ençà es coneixen l'una com Biniatzent d'Alt i l'altra com Biniatzent de Baix. Referències
Binicanella

Binicanella o Santa Maria de Binicanella fou un monestir benedictí fundat prop de la possessió de Son Sard a Son Servera, Mallorca per Benet Colombàs i Llull el 1967. El febrer del 1974 fou traslladat al seu emplaçament actual al municipi de Bunyola i hi durà fins al 1984, quan s'hagué de tancar per manca de vocacions. D'ençà, depèn de la Fundació Esplai de les Illes que l'usa com a casa de colònies. Referències Enllaços externs Lliteras Lliteras, Llorenç. «BINI-CANELLA» (PDF) (en castellà). Revista Bellpuig p. 6, 01-01-1968. [Consulta: 28 abril 2017]. Gili, Antoni. «Binicanella» (PDF) (en castellà). Revista Bellpuig p. 7, 01-03-1968. [Consulta: 28 abril 2017].
Binicomprat

Binicomprat és una possessió situada al municipi d'Algaida, a Mallorca, al llevant de la població, al camí que uneix Algaida amb Castellitx. Les seves terres confronten per tramuntana amb els establits de Darrere ses Vinyes i l'autovia de Palma a Manacor; a llevant, amb els establits de Son Cortana i na Rafalona, i a migjorn i ponent, amb les garrigues de Son Divertit i Son Alegre. L'extensió de l'actual Binicomprat és d'unes 180 quarterades, la meitat, aproximadament, de conradís i l'altra meitat, de garriga i pinar. El topònim Binicomprat és un compost híbrid de l'àrab beni, que significa "fills", i del mossàrab comprat. En el Llibre del Repartiment de Mallorca, l'alqueria Benicomprat, de vint jovades d'extensió, fou dels cavallers hospitalaris. Actualment la possessió es dedica a l'agroturisme. S'han transformat el que eren sestadors i les solls en set apartaments individuals, i també dues habitacions situades dins les cases, de les quals s'ha restaurat l'interior. Construccions L'escut nobiliari dels Fiol (propietaris fins al segle xix), que hi ha gravat damunt el portal forà de Binicomprat, es repeteix a l'antiga posada de la possessió a la població d'Algaida. La data d'edificació d'aquesta antiga posada figurava escrita a la façana principal, és d'un poc després de l'any 1600. Les cases de la possessió segurament són del segle xvi, tret del portal forà que, segons sembla, fou reformat al segle xvii, i estan situades damunt un turonet des d'on es domina una amplíssima panoràmica. Formen un gran casal, on la planta baixa estava habilitada antigament com a casa dels amos i la superior per als senyors. Hom ha de destacar, a la part baixa dreta, la capella amb el seu altar i el gran arc central entre aiguavessos. Vora aquest arc hi havia la cuina pagesa de grans dimensions amb els fogons, el pinte i les llargues taules per menjar. A la part posterior de les cases hi havia un molí de sang, amb volta de canó. A les cases encara usen les moles d'aquest molí com a objecte ornamental. Altres dependències interessants, però ja allunyades de les cases, eren els sestadors i la vaqueria, prop de l'era de batre, i encara més avall, dins el comellar, hi ha un pou antiquíssim que servia per abeurar el bestiar. Restes arqueològiques A les terres de Binicomprat es conserva una cova prehistòrica dins un garrigó, vora el camí que des de les cases va en direcció al Pont de Cabrera. També hi ha una tomba excavada dins la roca. Dins les garrigues de Binicomprat, prop del puig de la roca de la Verge Maria, hi ha el cementeri dels empestats, on s'enterraren una seixantena de persones el 1652, morts a causa de la darrera gran pesta de la Mediterrània. En recordança d'aquest fet, l'any 1711 es construí una creu de pedra, de planta triangular que avui resta mig abandonada i enrevoltada d'espessa garriga. Referències Enllaços externs http://www.fincabinicomprat.com/possessio.php
Bàlitx d'Avall

Bàlitx d'Avall és una possessió mallorquina del terme municipal de Fornalutx. Es troba prop del curs del Torrent de na Móra, a l'anomenada Vall de Bàlitx. És un pas obligat en l'excursió que travessa La Costera. Els primers documents que s'han trobat de les cases de Bàlitx d'Avall daten del segle xiii. Al segle xvi,Tomàs Ripoll va adquirir la possessió amb la construcció i a més amb una torre de defensa i una tafona d'oli. La construcció de la torre de vigilància data del mateix segle; aquesta rep el nom de Na Seca. Al segle xvii el Senyor Pere Lluc Ripoll i Bauçà divideix la finca en dues parts: la primera, que s'anomenaria Can Gordo, pel fill Pere Antoni Ripoll i Mallol de Bàlitx -que finirà el 1945 amb el prevere Don Pere Lluc Ripoll i Moragues- i la segona que es dirà Can Levet pel segon fill, Bartomeu Ripoll i Mallol de Bàlitxi -que finiria, el 1900, amb Dona Margalida Ripoll i Bisquerra de Gabellí. Don Perico de Can Gordo i Dona Margalida de Bàlitx havien fet a l'Església Catòlica hereva de la seva respectiva heretat. La construcció de la capella data del segle xviii. Al segle xx, la família Oliver, alies Roc adquireix Can Levet i Can Gordo i a finals del mateix segle, les famílies Oliver - Pastor adquireixen aquesta darrera. Les principals fonts d'ingressos, des del segle xiii i fins a mitjans del segle xx, eren: primer i molt important, l'oli, després el carbó. Finalment altres productes com la calç, el xot, els cabrits i les garroves. Aquests malnoms de Levet i Can Gordo en el primer cas es deu al fet que el propietari que adquirí la finca de Dona Margalida Ripoll es deia de Can Levet (Don Joan Puig Rul·lan de Can Levet). En el segon era perquè els Ripoll propietaris de l'altra Balitx d'Avall tenien una finca al Port de Sóller (Sa Figuera) nomenada Can Gordo. Serà a finals del segle xx quan Can Gordo s'adapta per convertir-se en un agroturisme nomenada Can Gordo. Referències Enllaços externs Web de l'agroturisme Arxivat 2007-02-09 a Wayback Machine.
Cala Bassa

La Cala Bassa és una platja arenosa amb roques a una banda i banda (ideals per pescar), un bosc de pins i savines que Envolta la platja convida a un llarg passeig o una merescuda migdiada a l'ombra. Les aigües no gaire profundes, tranquil i transparents la fan ideal per a esports aquàtics. Molt recomanable per a famílies amb nens. Disposa de 2 bars i 2 restaurants emplaçats a la part posterior de la platja amb banys i vestidors, així com hamaques, para-sols, restaurants, bars, serveis, i vestidors. També s'hi pot gaudir de diverses activitats esportives: patins, banana boat, voleibol Cala Bassa és accessible en cotxe en només 10 minuts des de Sant Antoni de Portmany seguint els senyals per la carretera. També és a prop de Sant Josep de sa Talaia des d'on s'arriba sense cap dificultat. Disposa d bones possibilitats per aparcar. També es pot anar en vaixell des de Sant Antoni, la travessia és de 15 minuts i hi ha servei regular durant l'estiu.
Cala Bassa

Cala Bassa is a beach in the north western seaboard of the Spanish island of Ibiza. It is in the municipality of Sant Josep de sa Talaia and is 15.5 miles (24.9 km) North west of the town of Ibiza town. The nearest village of Santa Agnès de Corona is 4.6 miles (7.4 km) south east of the beach. Gallery References
Cala Codolar

Cala Codolar és una petita i tranquil·la platja, orientada a ponent situada la localitat de Sant Josep de sa Talaia a 7,5 km. de la població. Disposa d'un quiosc i un restaurant. Aquest entrant de mar en forma de ve es caracteritza per tenir unes dimensions reduïdes; uns marges abruptes i penya-segats (el costat dret està totalment ocupat per la urbanització i el seu flanc esquerre per una pineda frondosa que hi arriba fins a primera línia de la mar); un talús de sorra; un pendent suau (a 40 metres de la vora se sonda una profunditat d'un metre i mig); un embat de vent fluix durant els mesos d'estiu, bufant de terra a mar o transversalment, així com diversos escars (varadors artesanals). Les condicions marines i subaquàtiques d'aquesta cala (dos hectòmetres d'amplada a la bocana per dos hectòmetres i mig de longitud fins a assolir terra ferma) són òptimes per fondejar una embarcació. S'hi troba exposada als vents de component sud-oest, oest i nord-oest. Es pot calar a prop de la platja, sobre un fons de sorra i alga, a una fondària que oscil·l'entre els tres i els 10 metres. L'accés per carretera és senzill seguint atentament la senyalització viària i les desviacions. El vehicle particular es podrà estacionar de manera gratuïta pels voltants. També s'hi pot arribar fent ús del transport públic. La parada d'autobús més propera dista mig hectòmetre d'aquesta platja. Les característiques descrites anteriorment expliquen la baixa afluència de banyistes turistes. Característiques Orientació: sud-oest. Composició: Arena natural de gra mitjà. Fons marí: arena amb algunes zones rocoses i algues. Entorn: Residencial. Referències
Cala Fontanelles

Cala Fontanelles o Platja Ses Fontanelles és una platja i cala situada a l'est del municipi de Ciutadella, a Menorca. Aquest entrant de mar aïllat forma part de la cala homònima, delimitada per les puntes Roja i de Fra Bernat. Aquesta badia també acull Cala Algaiarens ( platges es Bot i es Tancats), Codolar de Biniatram i Cova d'en Guàrdia. Les seves condicions marines i subaquàtiques són aptes per al fondeig d'embarcacions, ja que és un bon resguard davant la feresa amb què la mar assota la costa nord menorquina. Aquesta màniga de mar verge es caracteritza per tenir forma de u, unes dimensions reduïdes, un talús de còdols i arena, una exposició als vents de component nord-oest, nord, nord-est, una brisa lleugera, una mar tranquil·la, un pendent suau i una afluència baixa de banyistes locals. S'empra sobretot, per a embarcador de petites barques recreatives. Referències
Cala Martina

La platja de Cala Martina se situa als afores d'Es Canar, pròxima a la de Cala Pada. Característiques Té 200 metres de longitud i 20 metres d'ample. Està situada a 4 quilòmetres de Santa Eulària i a 19 quilòmetres d'Eivissa. Les seves arenes són fines i de grau mitjà i color claret i aigües poc profundes, té arena i zones rocoses als marges. Disposa d'hamaques, un càmping, restaurants, escola de busseig i de vela. Com arribar-hi Anant des d'Eivissa a Santa Eulària per la carretera PM 810 direcció Santa Eulària, una vegada passat el municipi, es trenca a la dreta direcció es Canar i a 2 km es troba el desviament cap a Cala Martina Vegeu també Aqüeducte de S'Argamassa.
Cala Mendia

Cala Mendia és una cala de la costa de Manacor, situada al sud de Portocristo. Està envoltada de dos complexos hotelers, malgrat aquests dos no li treuen encant. Aquesta cala posseeix un llarg braç d'arenes molt fines i aigües molt netes i tranquil·les. S'hi accedeix per un camí lateral de la urbanització. Referències Enllaços externs Fitxa de la platja a Mallorcabeachguide.com Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
Cala Mendia

Cala Mendia (kastilisch Cala Mandia) ist eine Meeresbucht und eine nach ihr benannte Siedlung im Osten der spanischen Baleareninsel Mallorca. Die Bucht befindet sich an der Küste der Gemeinde Manacor südwestlich von Porto Cristo. Lage und Beschreibung Die Cala Mendia liegt innerhalb der nach ihr benannten Siedlung, die sich etwa 20 bis 30 Meter über dem Meeresniveau der Bucht befindet. Sie wird von den Kaps Morro de Ponent de Cala Mendia im Süden und Punta de Cala Anguila im Norden eingefasst. Unmittelbar nordöstlich schließt sich die etwas kleinere Cala Anguila an, beide bilden einen gemeinsamen Meereseinschnitt. Der Hauptort der Gemeinde Manacor liegt 9,5 Kilometer nordwestlich der Cala Mendia, der nächste größere Ort Porto Cristo 2,2 Kilometer nordöstlich. An der Westseite der Cala Mendia befindet sich der etwa 80 Meter lange und 120 Meter breite Sandstrand. Er fällt sanft ins Meer ab und wird von flachen Felsen eingerahmt, auf denen Kiefern und Büsche wachsen. Am Strand mündet der Regueró de Cala Mendia, der zwei Kilometer nordwestlich bei Cas Capellà entspringt. Er führt nur selten nach starken Regenfällen Wasser. Auf der Sandfläche des Strandes werden in der Saison Liegen und Sonnenschirme zum Verleih aufgestellt. Direkt hinter dem Strand befindet sich ein Restaurant, das auch als Strandbar dient. Etwa 500 Meter südwestlich der Cala Mendia liegt der Strand von s’Estany d’en Mas, auch Cala Romàntica genannt, dem sich das Naturgebiet von besonderem Wert (Àrea natural d’especial interès – ANAI) der Cales Verges de Manacor anschließt. Die Siedlungen der drei Buchten, Cala Anguila, Cala Mendia und S’Estany d’en Mas, sind in den letzten Jahrzehnten zu einem Ort zusammengewachsen. Zugang Von der Straße MA-4014 zwischen Porto Cristo und Cales de Mallorca führt die Carrer Marco Polo nach Südosten zur Punta de Cala Anguila. Rechts der Straße befindet sich die Siedlung Cala Mendia. Vom Passeig Federico García Lorca führt eine befestigte Straße zum Strand hinunter. Über die Carrer de Cala Mendia ist die Siedlung auch von S’Estany d’en Mas aus erreichbar. Die Carrer de Cala Falcó bildet dabei die Verbindungsstraße zwischen beiden Siedlungen. Literatur Bartomeu Amengual Gomila: Mallorcas Küsten aus der Luft. Ausführlicher und praktischer Reiseführer mit Luftaufnahmen von Mallorcas Küsten. 6. Auflage. Editorial GeoPlaneta, Barcelona 2000, ISBN 84-08-01821-3, S’Estany d’en Mas – Cala Mendia, S. 68 (spanisch, Originaltitel: Aeroguía del litoral de Mallorca. Übersetzt von Gabriele Grauwinkel und Susanne Pospiech). Miguel Ángel Álvarez Alperi: Die ganzen Strände von Mallorca. 1. Auflage. Laluzenpapel, Gijón 2012, ISBN 978-84-938783-1-3, Strand von Cala Mendia, S. 178 (spanisch, Originaltitel: Todas las playas de Mallorca. Übersetzt von Meike Schirmeister). Belén Menéndez Solar: Guía de Playas de Mallorca. 1. Auflage. Ediciones El Cohete, Gijón 2008, ISBN 978-84-87933-11-0, Cala Mendía, S. 88 (spanisch). Einzelnachweise Weblinks Strandbeschreibung (deutsch) Strandbeschreibung (kastilisch)
Cala Mosques

Cala Mosques (també coneguda modernament amb el nom de Cala Blava) és una cala de la badia de Palma situada dins el terme de Llucmajor, que és la desembocadura natural del torrent del mateix nom. Té un entrant d'aigua d'uns 75 m entre penya-segats d'uns 10 m d'alçada. Al fons de la cala hi ha una platja d'arena fina, d'uns 35 m d'amplada i al voltant dels 45 m de llargària. Està situada dins terrenys que pertanyien a la possessió de Son Verí de Baix i actualment està envoltada dels habitatges de la urbanització de Cala Blava, nom amb el qual és més àmpliament coneguda i que fou elegit pels promotors de la urbanització el 1958 amb l'objectiu d'oferir un producte més atractiu, atès el rebuig que podia generar el nom original. El topònim de cala Mosques és molt antic, atès que és documentat per primera vegada el 1343 amb la forma cala de Mosques. Més endavant també apareix al mapa de Mallorca del Cardenal Despuig (1785) amb la forma cala de Moscar (sic per Moscas, possiblement) i al Die Balearen de l'Arxiduc (1884) amb la forma caló de ses Mosques. Referències
Cala Parejals

La Cala Parejals també anomenada Cova dels Pardals està situada a l'illa de Menorca i concretament a la costa sud del municipi de Ciutadella. Descripció És un cova on baix hi ha una entrada de mar sense arena, en aquest lloc és on antigament es tiraven les barques dels pescadors. Té un grau d'ocupació molt baix, ni conta de cap mena de servei. Es troba entre Son Vell i la Platja de Son Xoriguer. Només si pot accedir a peu o en bicicleta pel camí de cavalls, caminant aproximadament uns 15 minuts. Ben a prop es troba d'urbanització de Son Xoriguer on hi ha supermercats, hotels i restaurants típics.
Cala de Binissafúller

La cala de Binissafúller (pron. local [binisafua]) està situada al sud del municipi de Sant Lluís, a la costa meridional de Menorca. Es troba entre el Cap d'en Font i Binissafúller Roters i una mica més a l'est es troba el famós poble de pescadors. És una cala semiurbana de 169 habitants, d'arena blanca, típica del sud de l'illa, i d'aigües tranquil·les. És a 5,5 km del municipi de Sant Lluís, a la urbanització de Binissafúller, coneguda com una zona d'estiueig. És una cala llarga, d'uns 85 metres de llarg per 50 d'ample, que acaba amb una platja de 50 m de llarg per 20 m d'ample, una platja típica del sud de l'illa, d'arena blanca, molt acollidora per les seves petites dimensions i les casetes antigues i petites de la vorera. La seva aigua és clara i el fons està format per sorra i pedres, on també podrem trobar diversitat de peixos. Té pàrquing gratuït, però no té servei de creu roja ni de salvament. Referències Enllaços externs La cala a Platges de Balears Arxivat 2014-04-07 a Wayback Machine.
Caló del Moro

El Caló del Moro és una petita platja que es troba al litoral de Santanyí a l'illa de Mallorca. Està situada entre l'Almunia i Cala Llombards. Enllaços externs Platgesdebalears.com Arxivat 2014-04-07 a Wayback Machine. Mallorcaquality.com Arxivat 2008-09-15 a Wayback Machine. (castellà)