NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Gorg Blau

El Gorg Blau és un embassament que es troba a les faldes del Puig Major i del Puig de Massanella, en el municipi d'Escorca, Mallorca. Juntament amb l'embassament de Cúber, és propietat de l'Ajuntament de Palma i de 1971 ençà abasteix d'aigua al seu municipi i els dels seus voltants. Està situat a la vall d'Almallutx i vora les cases del mateix nom. El torrent que parteix de l'embassament, anomenat torrent del Gorg Blau o sa Fosca, desemboca al torrent de Pareis i fou declarat Monument natural pel Govern Balear el 2003. Història Fins a la construcció de la presa, el Gorg Blau era l'indret del torrent situat entre l'ampla vall i l'Estret, on s'acumulava aigua de manera natural i feia un petit gorg. Just allà, el camí de Sóller travessava el torrent amb un pont i conduïa cap a Lluc. Al costat del pont s'arribà a excavar un túnel per als cotxes. A Cals Reis, el 1906 s'hi construí una central elèctrica que aprofitava l'aigua. Abans de la construcció de l'embassament, el lloc es feu famós per la conjunció de l'alçada de les parets del torrent, pel color de l'aigua i pel pontarró i inspirà poemes. Fou pintat, fotografiat, objecte de visites turístiques i reproduït en targetes postals: Una de les primeres referències a la seva qualitat estètica és del romàntic Pau Piferrer i Fàbregas, que hi trobava «quietud i tristesa». Miquel Costa i Llobera s'hi inspirà per a escriure el poema El Gorg Blau. El pintor Joaquim Mir s'inspirà en el Gorg Blau en el vitrall en forma de tríptic «Gorg blau», ara al Museu Nacional d'Art de Catalunya. El nou embassament, amb la presa i la carretera, foren inaugurats el 8 d'abril de 1972. Referències
Gorg Blau

Gorg Blau ist ein Stausee auf der spanischen Mittelmeerinsel Mallorca. Lage Der Stausee liegt im Gebirge Serra de Tramuntana im Nordwesten der Insel im Gemeindegebiet von Escorca. Westlich des Sees erhebt sich der höchste Berg der Insel, der Puig Major. Südwestlich liegt mit dem Cúber ein weiterer Stausee, zu dem über den Torrent de Gorg Blau eine Verbindung besteht. Am Westufer des Sees verläuft die Landstraße Ma-10 von Pollença nach Sóller. Geschichte Der Stausee entstand Ende der 1960er/Anfang der 1970er Jahre. Im gefluteten Bereich befand sich das prähistorische Bergheiligtum Almallutx, das 1969 aufgegeben wurde und aus der Zeit des 6. bis 1. Jahrhunderts vor Beginn unserer Zeitrechnung stammte. Drei liegende Säulen der Anlage wurden gesichert und am heutigen Ufer des Sees wieder aufgestellt. Der Stausee mit seinem Fassungsvermögen von 7,36 Millionen m³ dient vor allem der Trinkwasserversorgung des Gemeindebezirks von Palma. Durch den stark gestiegenen Wasserbedarf ist die Staumenge heute jedoch nicht mehr ausreichend. Gemeinsam mit dem Wasser im Cúber, der 4,64 Millionen m³ fasst, würden die Wasservorräte nur für 58 Sommertage zur Deckung des Wasserbedarfs genügen. Weblinks Einzelnachweise
Gorg Blau

Gorg Blau is an artificial reservoir on the island of Majorca of the Balearic Islands, located in the valley between Puig Major and Puig de Massanella. Since 1971, it has been used a drinking water source for the city of Palma and the surrounding areas, along with the neighboring Cúber reservoir. The creek that runs through the Gorg Blau reservoir is known as Torrent del Gorg Blau or Sa Fosca, and is a tributary of the Torrent de Pareis. It was declared a natural monument by the Balearic Islands Government in 2003, and is located within the Serra de Tramuntana World Heritage Site. The original Gorg Blau Until 1971, the name Gorg Blau referred to a tributary of the Torrent de Pareis, which was crossed by a bridge on the road to the town of Sóller. In 1906, in the region of Majorca known as Cals Reis, a hydroelectric dam was constructed on Gorg Blau, creating the reservoir. When the reservoir was created, the original bridge was removed and the road was rerouted through a car tunnel. Prior to the reservoir's creation, the area surrounding the bridge was well known for its beauty. The location where the water, the bridge, and cliff faces met inspired a number of artists, including poets, photographers, and painters. References in the arts One of the first references to the aesthetic beauty of Gorg Blau was made by the Romantic poet Pablo Piferrer, who found "quietude and sadness" in the waters. The Mallorcan poet Miquel Costa i Llobera found inspiration here to write the poem El Gorg Blau. The painter Joaquim Mir was inspired to create the stained-glass triptych "El Gorg Blau", now on display in the National Art Museum of Catalonia. References External links Vidriera de Joaquim Mir
Gorg Blau

El Gorg Blau es un embalse artificial de agua que se encuentra entre las faldas del Puig Major y del Puig de Masanella. Juntamente con el embalse de Cúber, desde 1971 abastece de agua la zona de Palma de Mallorca y sus alrededores (Mallorca, Islas Baleares, España). Se encuentra situado en el valle de Almallutx y cerca de las casas del mismo nombre. El torrente que parte del embalse, llamado torrente del Gorg Blau o sa Fosca, desemboca en el torrente de Pareis. Fue declarado Monumento natural por el Gobierno Balear en 2003. Primer Gorg Blau Hasta 1971, se llamaba Gorg Blau al lugar más estrecho del torrente que recibía el nombre, en el lugar por el que atravesaba el camino de Sóller, con un puente. Al lado del puente se llegó a perforar un túnel para los coches. En el lugar conocido como Cals Reis, en 1906 se construyó una central eléctrica que aprovechaba el agua. Antes de la construcción del embalse el lugar se hizo famoso por la conjunción de la elevación de las paredes del torrente, el color del agua y el puente, que inspiró poemas, fue pintado, fotografiado, se convirtió en objeto de visitas turísticas y de reproducción en tarjetas postales. Referencias en el mundo del arte Una de las primeras referencias a su calidad estética es del romántico Pau Piferrer i Fàbregas, que encontró en su entorno "quietud y tristeza". Miquel Costa i Llobera se inspiró para escribir el poema El Gorg Blau. El pintor Joaquim Mir se inspiró en el Gorg Blau en la vidriera en forma de tríptico "Gorg blau", ahora en el Museo Nacional de Arte de Cataluña. Yacimiento arqueológico El embalse cubre parcialmente el Santuario de Almallutx.​ Galería Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Gorg Blau. Vidriera de Joaquim Mir
Ciutadella de Menorca

Ciutadella de Menorca je jedno ze dvou nejdůležitějších a největších měst na Menorce (prvním je Mahon). Město se nachází na západním konci ostrova Menorca. Historie Město bylo založeno Féničany a ve 4. století se stalo sídlem biskupství. Po několik století trvající vládě Maurů, kdy se město jmenovalo Medīna el Jezīra (arabsky: مدينة الجزيرة‎‎) a Medīna Menūrqa (مدينة منورقة) byla Ciutadela znovudobyta během období zvaného reconquista a stala se částí Aragonské koruny. Během středověku šlo o důležité obchodní centrum. Dne 9. července 1558 město na devět dní oblehli a následně zdecimovali Turci pod vedením Pijaliho Pašy a Turguta Reisa s mocnou tureckou armádou čítající 140 lodí a 15 000 vojáků. Město vzdorovalo s armádou čítající pouhých 100 mužů. Všech 3 000 obyvatel, kteří obležení přežilo, bylo odvezeno jako otroci do Turecka, spolu s obyvateli okolních vesnic. Celkem 3 500 obyvatel bylo prodáno do istanbulského otroctví. Každý rok 9. července se ve městě tato událost připomíná. Náboženství Navzdory tomu, že město již není hlavním městem, je i nadále náboženským centrem ostrova, jelikož se biskup odmítl přestěhovat. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Ciutadella de Menorca na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Ciutadella de Menorca na Wikimedia Commons
Ciudadela (De Baleariske Øer)

For alternative betydninger, se Ciudadela (flertydig). (Se også artikler, som begynder med Ciudadela) Ciudadela (catalansk: Ciutadella de Menorca) er en by og kommune i det østlige Spanien på øen Menorca i provinsen De Baleariske Øer. Den har et indbyggertal på 32.431 (2025) indbyggere. Referencer Eksterne henvisninger Officiel hjemmeside
Ciutadella de Menorca

Ciutadella de Menorca (Catalan pronunciation: [siwtəˈðeʎə (ðə məˈnɔɾkə)]), or simply Ciutadella, is a town and a municipality in the western end of Menorca, one of the Balearic Islands (Spain). It is one of the two primary cities in the island, along with Mahón. History The earliest known human activity in the area dates to 2000 BC. Talaiots were constructed in the area around 1400 BC. A necropolis in the area was used from the pre-talaiot culture to the 100s AD. Ciutadella de Menorca was founded by Ancient Carthage under the name Jamma and was one of three fortified towns on Menorca. The area was renamed to Lammona after the Romans conquered it in 123 BC. The town became Medina Menurqa after being conquered by Muslims in 903 and was the only city on the island due to the decline of Mahón. The Crown of Aragon conquered the area in 1287. James II of Majorca had walls constructed and expanded for the town in 1303, and these existed until demolition occurred starting in 1868. In 1558, the area was raided by the Ottoman Empire. An obelisk was set up in the 19th century by Josep Quadrado in the Plaza d'es Born in memory of the offensive, with the following inscription: Here we fought until death for our religion and our country in the year 1558 Every year on July 9, a commemoration takes place in Ciutadella, remembering "l'Any de sa Desgràcia", or "the Year of the Disaster". The War of the Spanish Succession resulted in Great Britain gaining control over Menorca and the area was under British control for almost a century. The General Chanzy, a French steamboat, sunk off the coast of the town on 9 February 1910, and killed all but one of its 170 passengers. The Punta Nati Lighthouse was constructed in response to this event. Geography and climate Ciutadella de Menorca has a Hot-summer Mediterranean climate (Köppen: Csa) with mild, somewhat humid winters and dry, hot summers. Autumn is the wettest season and heavy rain is not uncommon during this season. Notable people Aina Moll Marquès (1930-2019), philologist and politician Albert Torres (1990-), track and road racing cyclist Severus of Menorca, bishop Sister cities Córdoba, Argentina, Argentina Oristano, Italy, since 1991 Long Beach Island, New Jersey, United States, since 2012 See also List of municipalities in Balearic Islands References Works cited
Ciutadella de Menorca

Ciutadella de Menorca (spanyolul: Ciudadela de Menorca) település Spanyolországban, a Baleár-szigeteken. Ciutadella de Menorca Ferreries községgel határos. Lakosainak száma 32 431 fő (2025). Nevezetességek Szűz Mária-székesegyház Népesség A település népessége az elmúlt években az alábbi módon változott: Jegyzetek További információk Hivatalos oldal
Ciutadella de Menorca

Ciutadella de Menorca is een stad op het westelijke eind van Menorca. Administratief ligt de gelijknamige gemeente in de Spaanse regio Balearen. De oppervlakte is 186 km². De gemeente heeft 32.431 inwoners (2025), een derde van het totale aantal inwoners van het eiland en de tweede grootste gemeente op het eiland na Maó. De stad werd grotendeels verwoest tijdens de Plundering van de Balearen (1558) door de Ottomanen. De obelisk op de Plaza del Born herinnert aan de heroïsche strijd van haar inwoners. Plaatsen in de gemeente Tot de gemeente behoren onder andere de volgende plaatsen: Ciutadella de Menorca Santandria Cala Blanca Son Cabrisses Cala en Bosch Geboren in Ciutadella de Menorca Sergi Enrich (26 februari 1990), voetballer Albert Torres (26 april 1990), Spaans wielrenner Demografische ontwikkeling Bron: INE; 1857-2011: volkstellingen
Ciutadella de Menorca

Ciutadella de Menorca (hiszp. Ciudadela) – miasto na Minorce, zlokalizowane na zachodnim wybrzeżu wyspy. Liczba mieszkańców: 28 696, gęstość zaludnienia: 154 osoby/km², powierzchnia: 186,34 km². Ciutadella jest miastem portowym, a do 1722 była stolicą wyspy, którą następnie przeniesiono do Maó. Spowodowało to stagnację rozwoju, mimo że wielu przedstawicieli elit nie zmieniło wtedy miejsca zamieszkania. Znalazło to też odzwierciedlenie w architekturze miasta - nie rozwinęły się tu wpływy brytyjskie i francuskie, natomiast zachowała się stara architektura hiszpańska. Starówka zlokalizowana jest nad częścią portową, do której prowadzi wąski kanał, umożliwiający dostęp tylko mniejszym jednostkom. Do najważniejszych zabytków i osobliwości miasta należą: gotycka katedra z XIII wieku, wzniesiona na miejscu meczetu, kościół del Roser z fasadą z XVII wieku w stylu churrigueryzmu, pałac Torresaura, pałac Car Saura, muzeum Diocesà de Menorca, Muzeum Miejsskie (Museu Municipal), Plaça d'es Born z obeliskiem upamiętniającym obronę przed Turkami w 1558, ulica J.M. Quadrado - główny trakt starego miasta (deptak). 23 czerwca obchodzony jest festiwal świętojański - Fiestas de Sant Joan, podczas którego ważną rolę odgrywają prezentacje koni miejscowej rasy. Przypisy Linki zewnętrzne strona miejska - dostęp 15.3.2013
Ciutadella de Menorca

Ciutadella de Menorca (em catalão e oficialmente; em castelhano: Ciudadela de Menorca) é um município da Espanha na ilha de Minorca, província e comunidade autónoma das Ilhas Baleares. Tem 186,3 km² de área e em 2021 tinha 30 638 habitantes (densidade: 164,5 hab./km²). Demografia Referências
Сјудадела

Сјудадела (шп. Ciudadela) град је у Шпанији у аутономној заједници Балеарска Острва. Према процени из 2017. у граду је живело 28 641 становника. Становништво Према процени, у граду је 2017. живело 28 641 становника. Партнерски градови Ористано Alcúdia Кордоба Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
Сьюдадела

Сьюдадела (ісп. Ciudadela, «цитадель») — муніципалітет і місто в Іспанії, Балеарські острови. Розташоване на острові Менорка. Центральний населений пункт острова. Звільнене військами арагонського короля Альфонсо ІІІ в ході Реконкісти (1287). Постраждало від нападу Османів (1558). Отримало права міського самоврядування 1646 року. Площа — 186,34 км². Населення — 28 838 осіб (2017); густота населення — 154,76 осіб/км². Також — Сьюдадела-де-Менорка (ісп. Ciudadela de Menorca), Сьютадела (кат. Ciutadella). Релігія Центр Меноркської діоцезії Католицької церкви. Примітки Посилання Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Сьюдадела
Església de la Sang (Palma)

L'església de l'Anunciació, coneguda popularment com a església de la Sang, és una església gòtica de Palma. És una edificació d'una sola nau, de gran amplada i amb capelles entre els contraforts amb volta de creueria. Els seus orígens van lligats a la creació de l'Hospital General, que es construí amb la intenció d'unificar tots els hospitals de la ciutat. L'any 1456, Alfons el Magnànim va acceptar la unificació dels hospitals de la ciutat de Palma, per a proporcionar millors cures i serveis als malalts, i aquesta tasca es va encomanar al prior de Valldemossa, Bartomeu Catany. Dins l'església es conserva el cos de Bartomeu Catany, que morí el 1462, en una vitrina en els murs de l'església que només es pot veure el dia de Tots Sants, per a retre-li homenatge. El 1458, el Papa Calixt III donà permís per l'edificació de l'Hospital General. Llavors, els hospitals servien per curar «el cos i l'ànima», de manera que també era necessari construir un temple. La capella més coneguda i popular de l'edifici és la del Sant Crist de la Sang, que es va fer construir el 1552 per acollir la imatge del Sant Crist de la Sang, que representa la crucifixió de Jesús de Natzaret. Aquesta imatge és de les més venerades a Palma, juntament amb la imatge de la Mare de Déu de la Salut, patrona de la ciutat. La processó del Sant Crist de la Sang, el Dijous Sant, surt cada any de l'església de la Sang d'ençà del segle xvi, i és organitzada per la confraria de la Sang. La capella actual data de 1743, i compta amb un retaule barroc i un deambulatori per accedir a la imatge. Una altra de les obres més preuades de l'església és un betlem napolità d'estil gòtic, que arribà a Mallorca el segle xvi com a ofrena d'un capità per haver sobreviscut al naufragi on portava aquest betlem. Inicialment es va estar al convent de Jesús (on hi ha ara l'Hospital Psiquiàtric), però, amb la clausura d'aquest convent el 1836, es traslladà a la Sang. Destaca també la imatge que presideix l'altar major, una marededéu en alabastre que data del segle xiiii; el Sant Crist dels Condemnats, una imatge dels segles xiv-xv procedent de la capella de la Mare de Déu dels Desamparats, adosada a l'església del Socors; i una Mare de Déu de la Lactància, en marbre blanc, procedent del convent de Carme, portada el 1841 després de la desamortització i enderrocament del convent. Galeria Referències
Museu de Mallorca

El Museu de Mallorca és un museu amb una exposició permanent sobre història i art de Mallorca i amb una part dedicada a exposicions temporals. Està situat a l'antiga casa pairal dels Togores i, més tard, dels Villalonga, al barri antic de Palma, popularment conegut com a Ca la Gran Cristiana, en referència a Catalina Zaforteza i de Togores, una de les més eminents col·laboradores amb el carlisme mallorquí, la qual va habitar el casal al segle xix. És un edifici construït al segle xvi mitjançant la unió de diversos habitatges. L'edifici va ser adquirit per l'ajuntament de Palma el 1968 i cedit a l'estat per convertir-lo en museu, fet que es va produir el 1976, quan va obrir les portes al públic. En un dels seus patis, el central, es van trobar les restes de la considerada com la primera casa musulmana identificada a l'illa. Té una alçada de tres pisos, un portal principal amb arc de mig punt, una planta noble amb balcons d'estil barroc i unes golfes amb finestres d'estil gòtic. El 2010, es va reprendre una excavació subterrània que s'havia dut a terme al centre de Palma a la fi dels anys 1960, i que va continuar els 1980. S'hi revelaren les estructures d'un taller musulmà de ceràmica pertanyent a l'època almoràvit. El 23 de juliol de 2015 el museu va reobrir en part després de sis anys d'obres de remodelació de la seva seu. L'any 2019 va acollir per al seu tractament les àmfores que es van poder rescatar de les restes d'un vaixell romà trobat a la badia de Palma, davant de Can Pastilla, i que s'hi havia enfonsat feia 1.700 anys a causa d'un accident. La nau duia vi, oli o salses de peix des del sud de la península Ibèrica en direcció a Roma, i les cent àmfores que se'n van poder rescatar estaven segellades i molt ben conservades. Aquesta troballa formava part de la primera excavació arqueològica submarina a l'illa, coordinada per un equip d'arqueòlegs. Referències
Museo de Mallorca

El Museo de Mallorca es un edificio construido en el siglo XVI mediante la unión de varias viviendas antiguas en la ciudad de Palma, capital de la isla de Mallorca.​ Historia y descripción El edificio fue adquirido por el ayuntamiento de Palma en 1968 y cedido al estado para convertirlo en museo, hecho que se produjo en 1976, cuando abrió sus puertas al público.​ Se encuentra ubicado en la casa palacio de los condes de Ayamans, conocida popularmente como «Ca la Gran Cristiana», en referencia a Catalina Zaforteza y de Togores, una de las más eminentes colaboradoras con el Carlismo mallorquín, la cual la habitó en el siglo XIX.​ En uno de sus patios, el central, se hallaron los restos de la considerada como la primera casa musulmana identificada en la isla.​ Tiene una altura de tres pisos, un portal principal con arco de medio punto, una planta noble con balcones de estilo barroco y un desván con ventanas de estilo gótico.​ En 2010, su dirección retomó una excavación subterránea que se había llevado a cabo en el centro de Palma a finales de 1960, y que continuó en 1980, revelando las estructuras de un taller musulmán de cerámica perteneciente a la época almorávide, pero que por entonces, los trabajos de arqueología nunca finalizaron.​ El museo cuenta con obras de Francesc Comes y Joan Rosat, pintores góticos, así como de los hispanoflamencos Pere Terrencs y Baltasar Buira, y los renacentistas Fernando de Coca y Mateu López, todos ellos activos en Mallorca. Véase también Bienes de interés cultural de Palma de Mallorca Bienes de interés cultural de las Islas Baleares Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Museo de Mallorca. Página oficial del Museo de Mallorca
Mallorcas museum

Mallorcas museum (katalanska: Museu de Mallorca, spanska: Museo de Mallorca) är ett arkeologiskt och konsthistoriskt museum i Palma de Mallorca i den autonoma regionen Balearerna i Spanien. Det ligger i Palmas gamla stad, i en högreståndsgård från 1500-talet, som är känd som "Casa de la Gran Cristiana". Museet invigdes 1976. Museifastigheten i Palma de Mallorca köptes av Palma de Mallorca stad 1968 och överläts 1976 till staten. År 2015 öppnade museet en avdelning för konst och dekorativ konst i Casal d'Aiamans-byggnaden. Huvudavdelningen i Palma de Mallorca har arkeologi- och konstavdelningar, en samling böcker och dokument, samt administrativa utrymmen. I Muro finns en etnologisk avdelning och i Alcúdia en arkeologifilial under namnet Museu Monogràfic de Pollença med koppling till ruinerna i den romerska staden Pollentia. Arkeologiska fynd i urval På anläggningens centrala gård har hittats resterna av vad som anses vara det äldsta muslimska hus, som identifierats på ön. År 2010 återupptogs en utgrävning, som hade utförts i centrala Palma i slutet av 1960-talet samt under 1980-talet. Lämningar av en muslimsk keramikverkstad från almoravidperioden återfanns därvid. Från 2019 omhändertar museet de amforor, som tagits upp från ett romerskt skeppsvrak i Palmabukten. Skeppet, som sjönk på 300-talet, var på väg från den södra delen av iberiska halvön till Rom. Det transporterade vin, olja eller fisksåser, och de hundra amforor som räddades var förseglade och mycket välbevarade. Detta fynd ingick i den första arkeologiska undervattensutgrävningen på Mallorca. Källor Museu de Mallorca på www.mallorca.es Noter