NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Campos (Majorque)

Campos (en catalan et en castillan) est une commune d'Espagne de l'île de Majorque dans la communauté autonome des Îles Baléares. Elle est située au sud-est de l'île et fait partie la comarque de Migjorn. Géographie Notes et références Voir aussi Sources (es) Varaciones de los municipios de España desde 1842, Ministerio de administraciones públicas, octobre 2008, 364 p. (lire en ligne) [PDF] Articles connexes Liste des communes des Îles Baléares Liens externes Site de la mairie de Campos Portail des îles Baléares Portail de la mer Méditerranée
Campos (Spanyolország)

Campos egy község Spanyolországban, a Baleár-szigeteken. Campos Llucmajor, Porreres, Felanitx, Santanyí és Ses Salines községekkel határos. Lakosainak száma 12 485 fő (2025). Népesség A település népessége az elmúlt években az alábbi módon változott: Jegyzetek További információk Hivatalos oldal
Campos (Spagna)

Campos è un comune spagnolo di 9 601 abitanti situato nella comunità autonoma delle Baleari, sull'isola di Maiorca. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Campos Collegamenti esterni Sito ufficiale, su ajcampos.net. (CA) Campos, su Gran Enciclopèdia Catalana, Grup Enciclopèdia Catalana.
Campos (Balearen)

Campos is een gemeente in de Spaanse provincie en regio Balearen met een oppervlakte van 150 km². Campos heeft 11.425 inwoners (2021). De gemeente ligt op het eiland Mallorca. Demografische ontwikkeling Bron: INE; 1857-2011: volkstellingen Bezienswaardigheden de iglesia San Julián (neoclassicistisch, 1858-1873) het convento San Francisco (17e eeuw) met als opvallende elementen de barokke voorgevel, de kloostergang en de altaarstukken het ayuntamiento de herenwoning Cas Sant (Catalaans modernisme, 1907) Geboren Toni Alcinas (1979), darter
Campos (Hiszpania)

Campos – gmina w Hiszpanii, w prowincji Baleary, we wspólnocie autonomicznej Balearów, o powierzchni 149,69 km². W 2022 roku gmina liczyła 9964 mieszkańców. Miejscowość Campos leży ok. 8 km od wybrzeża. Historyczna zabudowa zbudowana jest z charakterystycznego jasnego kamienia. Lokalne osadnictwo sięga okresu rzymskiego i arabskiego, ale oficjalne założenie wczesnonowożytnej gminy przypisuje się Jaume II około początku XIV wieku w ramach tzw. „Ordenacions”. Gmina została założona przez Jakuba II około roku 1300 na miejscu wcześniejszych osad rzymskich i arabskich. Znajduje się tu neoklasycystyczny Kościół Sant Juliá (św. Juliána), którego wieża pochodzi z lat 1584–1597. Wewnątrz znajduje się gotycki ołtarz autorstwa Gabriela Mogera oraz obraz Murilla. W każdy czwartek i sobotę w centrum miasta odbywa się tradycyjny targ, oferujący świeże produkty, regionalne przysmaki oraz wyroby ręczne. Historycznie słynie jako centrum produkcji serów krowich (Piris) – 20 lat temu działało tu około 400 mleczarni, obecnie aktywnych jest jedynie 17–18, choć infrastruktura wciąż istnieje. Przypisy
Campos (Espanha)

Campos é um município da Espanha, localizado na ilha de Mallorca, província e comunidade autônoma das Ilhas Baleares. Com área de 149,7 km², contava em 2021 com 11 425 habitantes (densidade: 76,3 hab./km²). Demografia Economia A economia deste município está ligada à agricultura desde a sua fundação. As suas terras são férteis, e até alguns anos atrás, a agricultura baseava-se em cultivos irrigados. Atualmente, as duas cidades litorâneas se desenvolveram a partir dos antigos centros de recreação dos habitantes da vila. Atrações A Igreja de São Julião (Sant Julià) foi construída entre 1858 e 1873. O edifício é de estilo neoclássico. Ele mantém o sino das capelas do século XVI e alguns mais novos, do século XVIII. Dentro da grande volta para fora e o brilho das paredes brancas com detalhes dourados. O museu fica dentro das instalações da igreja paroquial. A aldeia de Campos tem um sistema de defesa constituído por sete torres urbanas de base quadrada que protegiam as pessoas dos ataques inimigos, impedindo o acesso ao interior. Eles estão distribuídos no interior do centro histórico e foram construídos no século XVI. O Auditório Municipal foi a igreja do antigo hospital em Campos. Construído no século XVI em estilo gótico, com abóbadas, foi recentemente restaurada. No século XVII, foi fundado o Convento de São Francisco. A faculdade tem um grande valor histórico e artístico, como a fachada barroca e o altar interior. O oratório de San Blas é uma das primeiras igrejas de Mallorca, pois foi construído após a conquista, preservando um estilo gótico primitivo de pequenas dimensões. O oratório tem um jardim, que antigamente era um cemitério. A praia de Trenc tem um grande valor natural e paisagístico, algo que mostra esses valores são as áreas de dunas de areia intactas. É um local onde ocorre a prática de nudismo. Atualmente há estudos para transformar a área em um parque natural. A área natural de El Trench-Salobrar de Campos é a área de maior valor ecológico em Campos. Muitos pássaros visitam e vivem nessa área. O junco, a tamargueira e o funcho-do-mar formam uma paisagem especial de grande interesse. Os banhos termais das Ilhas Baleares: "Termas de S. João da Fontsanta" O solo avermelhado permite que a planta da alcaparra cresça naturalmente (e torna sua paisagem de verão típica). Juntamente com a cidade de Llubí, são os dois únicos lugares onde elas são produzidas naturalmente. Referências
Кампос (Мальорка)

Кампос (исп. Campos) — муниципалитет в Испании, входит в провинцию Балеарские острова. Муниципалитет находится в составе района (комарки) Миджорн. Занимает площадь 149,49 км². Население — 9784 человека (на 2010 год). Расстояние до административного центра провинции — 33 км. Население Примечания Ссылки Официальная страница Página del Ayuntamiento Información del Instituto Balear de Estadística Pueblos de Mallorca
Ses Feixes

Ses Feixes és una planura al·luvial argilosa d'Eivissa d'uns trenta hectàrees, formada a la part interior de les badies de Vila i Talamanca, on aboca la conca de la Séquia Llavanera. Antigament aquesta era una zona humida litoral, d'aigües dolces i salabroses, sobre la qual es va crear un assentament agrícola de regadiu molt antic. S'hi va construir un sistema de séquies per a drenar el terra. La zona era molt degradada, entre d'altres per a un excés d'autos aparcats. El 2015 es van prendre unes primeres mesures per a recuperar-la. La recuperació és difícil perquè gairebé 90% des Feixes és propietat privada. La part més grossa de la zona humida va ser canalitzada pels àrabs i amazigh com més aviat al segle X, que establiren un sistema de reguiu únic en el món de l'època, basat en el sistema de rec per capil·laritat. Així, els canals, d'entre un metre i mig i tres metres d'amplada aproximadament, delimiten petites parcel·les de terra, anomenades feixes, de forma rectangular i mida variable. Els canals als costats més llargs de la feixa eren comunicats, cada pocs metres, per uns canals subterranis anomenats fibles, a uns 40-50 metres de fondària, per les quals circulava l'aigua. La part superior de les fibles era d'un material porós que deixava passar l'aigua (normalment branques de pi). D'aquesta manera, amb l'ús de comportes es podia regular el nivell d'aigua als canals i, per tant, també per capil·laritat, a la feixa. Aquest sistema de rec de baix cap amunt permetia fins fa unes dècades la producció de verdures i altres productes de regadiu, com remolatxa i moniato. L'indret era originàriament dividit en tres parts (si bé en l'actualitat està fragmentat). Dos van ser sanejades i cultivades (Prat de Vila i Prat de ses Monges) i una franja d'aiguamoll intermèdia que les unia, anomenada es Prat. Un altre fet que destacar són els Portals de feixa, elements arquitectònics situats a l'entrada de cada feixa. Tot i la gran modificació per part de l'home, en aquest espai hi subsisteixen les darreres parelles eivissenques de fotges, polles d'aigua, rascons i d'altres aus palustres. També s'hi mantenen les úniques comunitats dulciaqüícoles d'una certa entitat d'Eivissa: canyissars, bogues i xisca borda. Galeria Referències Bibliografia Hortal, S. Arqueologia rural a Eivissa: El cas de ses Feixes. (Treball de fi de grau). Barcelona: Universitat de Barcelona, 2021.
Ses Feixes

Ses Feixes son una planicie aluvial arcillosa situada en la isla española de Ibiza, en la parte norte del municipio de la ciudad de Ibiza.​ Esta zona húmeda representa una importante área de invernada y lugar de descanso para muchas aves migratorias y constituye, a su vez, un refugio clave para la vida silvestre: los humedales sustentan una gran variedad de fauna y flora e incluyen variedades poco comunes de murciélagos, reptiles, y más de 140 especies de aves.​ Su principal importancia radica en que humedales como estos están desapareciendo rápidamente en la región mediterránea. Los humedales de Ses Feixes están clasificados como Bien de Interés Cultural desde el año 2006​ y en noviembre de 2009​ la Unesco informó que las zonas de Ses Feixes de Prat de Vila y de Prat de Ses Monges debían ser incluidas como Patrimonio de la Humanidad, ya que tienen gran valor al ser un ejemplo del ingenioso sistema almorávide de cultivo de la tierra, a la par que tienen relación directa con la proliferación y conservación de los prados marinos de posidonia presentes en la zona;​ sobre Ses Feixes existía una seria amenaza de degradación y abandono, por la construcción masiva de edificios en toda la costa norte de la bahía de Ibiza​ y la existencia de una carretera que cortaba algunas de las salidas de agua del humedal.​ No fueron inscritas dentro del conjunto de patrimonio mundial debido a que la UNESCO demandaba un plan especial para conservarlas adecuadamente dentro de la declaración Ibiza, biodiversidad y cultura​​, pero fueron designadas como cinturón verde por las autoridades locales. El 2017 se redactó este plan, pero todavía no ha sido puesto en marcha.​ Historia Los almorávides,​ en su etapa de invasión de la península ibérica incorporaron las Islas Baleares bajo su mandato como taifa de Mallorca e introdujeron en Ses Feixes su experiencia y conocimiento para convertir la tierra seca en tierra agrícola fértil. Construyeron una complicada red de cisternas, depósitos, norias, compuertas y canales de riego, que transformaron el humedal original en tierra muy productiva y a su vez aportaron suministro de agua a extensiones de tierra más seca transformándolas también en tierra fértil, que fueron cultivada hasta finales de 1950. El sistema de regadío de los almorávides se basaba en la capilaridad. Construían canales de una anchura de entre metro y medio y tres metros, delimitando el terreno en pequeñas parcelas, las feixes. Los canales más largos estaban comunicados, cada pocos metros, por otros canales subterráneos por los que circulaba el agua, las fibles. En la zona superior de las fibles se colocaba material poroso, habitualmente ramas de pinos, que dejaba pasar el agua. Así, utilizando compuertas se regulaba el nivel de agua en los canales y, a su vez, por capilaridad, el de las feixes. Galería Referencias Hortal, S. (2021) Arqueologia rural a Eivissa: El cas de ses Feixes. Trabajo final de grado. Universidad de Barcelona. Barcelona. Disponible en: https://diposit.ub.edu/dspace/handle/2445/183075 [Consulta: 29-05-2024] Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Ses Feixes.
Las Salinas (Baleares)

Las Salinas​ (oficialmente en catalán: ses Salines) es una localidad y municipio español situado en la parte suroriental de Mallorca, comunidad autónoma de las Islas Baleares. A orillas del mar Mediterráneo, este municipio limita con los de Campos y Santañí. El municipio salinero es una de las cinco entidades que componen la comarca tradicional del Migjorn, y comprende los núcleos de población de Las Salinas —capital municipal—, y la Colonia de San Jorge (Colònia de Sant Jordi). Geografía El municipio limita al oeste con Campos; al norte, este y sur con Santañí; y al suroeste tiene salida al mar Mediterráneo. Playas Las Salinas cuenta con diez playas, la mayoría de fina arena blanca y aguas cristalinas, que incluye una pequeña parte de la playa del Coto —entre el municipio salinero y Campos—, así como las de El Marqués (es Marquès), Bassa del Cabot, cala Galiota, El Puerto (es Port), El Dols (es Dolç), Can Curt, El Delfín (es Delfí o Dofí), El Carbón (es Carbó) y Las Roquetas (ses Roquetes). Islotes Dentro de su término municipal también se encuentran trece islotes, que son de oeste a este: La Llarga, islote de la Llarga (illot Gros), Cabot (es Cabots), Corberana, La Guardia (Na Guardis), s'Estopa, Grande de la Guardia (Gros de Na Guardis), Pequeño de la Guardia (Petit de Na Guardis), Moltona, Grande de la Moltona (Gros de Na Moltona), Pelada, Pequeño de la Moltona (Petit de Na Moltona) y Las Roquetas (ses Roquetes). Demografía Las Salinas cuenta con una población de 5248 habitantes (INE 2025). Servicios Transporte y comunicaciones Las principales vías del municipio son: Algunas distancias entre Las Salinas y otras ciudades: Educación Los centros educativos que hay en el municipio son: Símbolos Escudo El blasón que viene usando el municipio tiene la siguiente descripción: Bandera La enseña que viene usando el municipio tiene la siguiente descripción: Administración y política Personas notables Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Las Salinas. Sitio web del Ayuntamiento de Las Salinas
Ses Salines

Ses Salines, en catalan et officiellement (Las Salinas en castillan), est une commune d'Espagne de l'île de Majorque dans la communauté autonome des Îles Baléares. Elle est située au sud-est de l'île et fait partie de la comarque du Migjorn. Géographie Histoire Le territoire de la commune était occupé dès l'Âge du fer comme l'atteste le site archéologique d'Es Antigors. Ses Salines, qui faisait partie de la commune de Santanyí, a été élevée au rang de commune en 1930. Patrimoine Site archéologique du village talayotique d'Es Antigors. Notes et références Voir aussi Articles connexes Liste des communes des Îles Baléares Liens externes Site de la mairie de Ses Salines Portail des îles Baléares Portail de la mer Méditerranée
Ses Salines

Ses Salines è un comune spagnolo di 5 270 abitanti situato nella comunità autonoma delle Baleari, sull'isola di Maiorca. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Ses Salines Collegamenti esterni Sito ufficiale, su ajsessalines.net. (CA) Ses Salines, su Gran Enciclopèdia Catalana, Grup Enciclopèdia Catalana.
Ses Salines (Mallorca)

Ses Salines is een gemeente in de Spaanse provincie en regio Balearen met een oppervlakte van 39 km². Ses Salines heeft 5.248 inwoners (2025). De gemeente ligt op het eiland Mallorca. Demografische ontwikkeling Bron: INE, 1930-2011: volkstellingen Opm.: Tot 1930 behoorde Ses Salines tot de gemeente Santañy Geboren in Ses Salines Lluís Mas (15 januari 1989), wielrenner
Ses Salines

Ses Salines (spanska: Les Salines) är en kommun på Mallorca i den autonoma regionen Balearerna i Spanien. Antalet invånare är 5 248 (2025). Arean är 39,12 kvadratkilometer. Ses Salines gränsar till Santanyí och Campos. Källor Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Ses Salines.
Es Vedrà

Es Vedrà és un illot que es troba a 2 km de la costa occidental d'Eivissa, davant de Cala d'Hort. Pertany al municipi de Sant Josep de sa Talaia i no està habitat. Té una altitud de 382 m, i al seu costat es troba Es Vedranell, de 128 m. Els dos illots, juntament amb els illots de Ponent (les illes Bledes, l'illa de s'Espartar, l'illa des Bosc i l'illa de sa Conillera), formen part de les Reserves naturals des Vedrà, es Vedranell i els illots de Ponent), protegides pel Decret 24/2002 des de l'any 2002. Geografia Es Vedrà és un illot salvatge i agrest d'una altura de 382 m i 60 hectàrees que es troba a 2 km de la costa occidental d'Eivissa, davant de cala d'Hort. Situada a 150 metres d'altitud s'hi troba la cova Baixa, baix les crestes de sa Pala Marina. Sa Bestorre (anomenada també la Cabra), situada a la part ponent, és una prominència que assoleix els 197 metres d'altitud. Pertany al municipi de Sant Josep de sa Talaia i no està habitat. Una de les millors vistes que es pot obtenir de l'Illot és a la punta de sa Pedrera, una cala molt agresta que no té accés amb cotxe, però sí a peu. És per a molts dels visitants i habitants d'Eivissa el lloc més emblemàtic i enigmàtic de l'illa. La seva forma imponent i bellesa singular atreuen cada any una gran part dels milers de turistes que visiten les Pitiüses. Accés i conservació L'accés a l'illot és exclusivament per mar, en embarcacions privades i amb un permís. El lloc va ser declarat Reserva natural l'any 2002. No està permès el desembarcament a cap dels illots que conformen les Reserves naturals des Vedrà, es Vedranell i els illots de Ponent. El pare Francesc Palau El pare carmelita Francesc Palau va estar en aquesta penya com a ermità en la segona meitat del segle xix. El pare Palau va ser fundador del monestir de les Carmelites Missioneres a la localitat eivissenca es Cubells. Va relatar en una de les seves obres algunes de les nombroses experiències i visions d'éssers celestials que va viure en l'illot entre els anys 1854 i 1860. Mites L'aspecte escarpat i el fet que normalment està envoltat de boira donen sovint un aspecte màgic i misteriós a l'illot. Així, des de temps antics, han aparegut llegendes al voltant des Vedrà. La rondalla Es gegant des Vedrà, recollida per Joan Castelló Guasch, folklorista, parla de dos germans que, per poder guarir llur pare d'un mal incurable, van haver d'anar a l'illot a collir fonoll marí (Crithmum maritimum). Una vegada a l'illot, varen haver d'enfrontar-se al gegant que hi vivia refugiat al seu cau, una de les coves de l'illot. L'enginy dels dos germans, amb l'ajuda dels eriçons de mar, va aconseguir vèncer el gegant. Una altra llegenda és la de La dama blanca des Vedrà del segle xix, segons la qual el mossèn lleidatà Francesc Palau, durant el seu exili a Eivissa, va anar as Vedrà a fer vida eremítica. Una vegada a l'illot, va començar a tindre aparicions d'una noia vestida de blanc. Referències Bibliografia Enciclopèdia d'Eivissa i Formentera, Es Vedrà
Es Vedrà

Es Vedrà ist eine Insel der Balearen, die nur wenige hundert Meter vor der Westküste von Ibiza in der Nähe der Cala d’Hort liegt. Nördlich der Insel ragt der Felsen Sa Galera aus dem Wasser, zwischen Es Vedrà und Ibiza liegt die Insel Es Vedranell. Die Insel erreicht am Picatxo des Migjorn (Am Südhang) eine Höhe von 382 Metern. Die Insel ist als Naturschutzgebiet ausgewiesen und unbewohnt. Die einzigen größeren Säugetiere, die auf der Insel leben, sind Ziegen, die von einem Mönch, der dort einige Zeit in Askese lebte, auf der Insel ausgesetzt wurden. Im Februar 2016 wurde die gesamte Population ausgewilderter Ziegen bis auf drei zugunsten der artenreichen und teils endemischen Fauna erlegt. Trivia Um die Insel Es Vedrà ranken sich viele Mythen und Gerüchte. Für manche ist Es Vedrà der letzte sichtbare Teil von Atlantis, andere berichten von UFO-Erscheinungen. Die Insel wird auf dem Cover des Musikalbums Voyager von Mike Oldfield gezeigt. In dem Roman Die Unmöglichkeit des Lebens von Matt Haig spielt die Insel eine zentrale Rolle. Galerie Weblinks Einzelnachweise
Es Vedrà

L’île d’Es Vedrá fait partie des îles Baléares et du Parc naturel de Es Vedra, Es Vedranell, et des îlots de Ponent. Elle est accessible uniquement par voie maritime sur permis et elle est inhabitée. On y trouve le phare de Es Vedrà. Elle avoisine l'île d'Es Vedranell plus petite et moins élevée. Géologie Es Vedrà est principalement constituée de calcaire mésozoïque et, contrairement au mythe urbain ésotérique selon lequel il s'agirait d'un lieu magnétique spécial, elle ne présente aucune accumulation de métaux (magnétiques). L'île que nous voyons aujourd'hui est le résultat d'un bouleversement géologique. Il y a 155 millions d'années, des mouvements sismiques continus de l'écorce terrestre ont provoqué de grands déplacements de la chaîne de montagnes de la Bétique, ce qui a fini par provoquer la division de la chaîne et la formation des îles Baléares. Le mouvement continu de la crête qui a formé les îles a provoqué l'affaissement de certaines parties et leur séparation des îles. Es Vedrà, ainsi que l'île satellite d'Illa Vedranell et l'Illa Tagomago, sont des exemples de cette action. Mythes et légendes On dit que l'île abrite des sirènes et des nymphes de la mer, qui ont tenté d'attirer Ulysse hors de son navire dans l'Odyssée d'Homère. Elle est également considérée comme l'île sacrée de Tanit, la déesse lunaire phénicienne, vénérée comme déesse protectrice et de la fertilité, qui est devenue la patronne d'Ibiza. La légende raconte que des sacrifices spécifiques étaient faits à Tanit lors des pleines lunes sur le rivage de l'île. Le géant d'Es Vedrà Es Vedrà est également le cadre d'une des fables populaires d'Ibiza. Es Gegant des Vedrà (Le Géant d'Es Vedrà) raconte l'histoire de deux frères qui, pour guérir leur père d'une maladie incurable, doivent se rendre sur l'île d'Es Vedrà pour ramasser de la salicorne et affronter l'énorme géant qui vit sur l'île, blotti dans l'une des nombreuses grottes de l'île. Grâce à l'ingéniosité des deux frères et à l'aide d'oursins, ils parviennent à affaiblir le géant et à récolter la salicorne nécessaire à la guérison. Musique Étienne Daho, habitué de la région, a chanté en 2001 Rendez-vous à Vedra. Portail des îles Baléares Portail des îles
Es Vedrà

Es Vedrà è un'isola minore appartenente all'arcipelago delle Isole Baleari, in Spagna. Essa si trova a circa 2 km a sud-ovest di Ibiza. Geografia L'isola, la cui altitudine massima è di 382 metri, è una riserva naturale ed è disabitata. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Es Vedrà
Es Vedra

Illa Es Vedra – skalna wysepka o wysokości 382 m znajdująca się w archipelagu Baleary, w pobliżu wyspy Ibiza – kilkaset metrów od jej zachodniego brzegu. Obok niej leży mniejsza Illa Es Vedranell. Es Vedra jest czasami wymieniana jako święta wyspa fenickiej bogini Tanit, nie ma na to jednak żadnych archeologicznych dowodów. Es Vedra w kulturze Wyspę Es Vedra otacza szereg miejskich legend z nurtu New Age; jedną z nich jest rzekome pole magnetyczne wyspy, pomimo tego, że wyspa jest złożona głównie z wapienia i nie ma właściwości magnetycznych. Inne miejskie legendy mówią o dziwnych światłach widywanych w okolicy wyspy, o obserwacjach UFO, o powiązaniu wyspy z syrenami (zarówno tymi z mitologii greckiej, jak i rzymskiej), czy też o tym, że wyspa ma być rzekomo pozostałością Atlantydy. Przypisy
Ведра (остров)

Эс-Ведра́ (кат. Es Vedrà, исп. Es Vedrá) — небольшой необитаемый скальный остров в Средиземном море входящий в состав Балеарского архипелага. Он относится к группе островов Питиусы. Наивысшая высота 391 м. Остров расположен в 2 км от юго-западного побережья Ивисы и административно относится к муниципалитету Сан-Хосе. Является заповедником, необитаем. В 1855 году на острове непродолжительное время жил кармелитский монах Франциск Палау-и-Кер после своего изгнания из Каталонии. Ранее на острове обитали подвиды диких коз, однако в 2016 году они были удалены местными властями для защиты экосистемы острова. На острове также обитает Питиусенская ящерица, и он является местом обитания охраняемого вида хищной птицы Чеглок Элеоноры.
Illa es Vedra

Illa es Vedra är en ö i Spanien. Den ligger i regionen Balearerna, i den östra delen av landet, 500 km öster om huvudstaden Madrid. Arean är 0,77 kvadratkilometer. Terrängen på Illa es Vedra är lite kuperad. Den sträcker sig 0,9 kilometer i nord-sydlig riktning, och 1,3 kilometer i öst-västlig riktning. Kommentarer Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Illa es Vedra.