NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Torre de Cala Pi

Torre de Cala Pi är ett vakttorn, som ligger på den södra kusten av Mallorca i kommunen Llucmajor. Det ligger på södra spetsen av udden Punta de Cala Pi, omkring 19,5 meter över havet. Det byggdes i sandsten på 1600-talet för att möta hotet från attacker av berberpirater och osmanska sjörövare. För att försvara staden Llucmajor byggdes fyra torn vid kusten: Torre del Cap Enderrocat, Torre del Cap Blanc, Torre de s'Estelella och Torre de Cala. Klipporna vid Cala Pi-viken är svårtillgängliga och kunde endast kunde nås nedifrån med en repstege. Av denna anledning var Cala Pi-tornet det sista av de fyra försvarstornen som byggdes. Det färdigställdes 1663. Tornet är cylindriskt i den övre halvan och stympat koniskt i den nedre halvan. Det är 10,2 meter högt, men saknar bröstvärn. Den har en diameter på åtta meter vid terrassen och tio meter vid foten. Ingången till tornet är en bågformad portal, som nås med en repstege. Ruinen saknar bröstvärn på den runda terrassen. Av resterna att döma bör detta ha varit omkring två meter högt och högst 0,6 meter tjockt. Tornet restaurerades omkring 1970 av ägaren. Det är ett byggnadsminne (Bien de Interés Cultural). Referenser Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från katalanskspråkiga Wikipedia, Torre de Cala Pi, 3 oktober 2025. Torre de Cala Pi på www.accesmallorca.com Torre de Cala Pi på www.mallorcaguide.com Noter
Torre de Compte

La torre de Compte, també coneguda com a torre d'en Rovira, està situada prop de la parròquia de Sant Agustí al municipi de Sant Josep de sa Talaia, (Eivissa), a uns vint quilòmetres del nucli de Sant Josep de sa Talaia, en direcció cap als illots de s'Espartar fins a l'illa de sa Conillera. És també una de les torres de defensa més importats de la seva classe, de volumetria més gran que altres construïdes contemporàniament a les illes Pitiüses. Com les illes que estan enfront eren el lloc on s'amagaven els pirates musulmans, era considerada com una torre de gran importància juntament amb la Torre des Savinar. També exercia una funció de salvaguarda del port de Sant Antoni. A principis del segle xix posseïa artilleria pròpia i en els casos de major urgència arribava a tenir fins a vuit soldats. Va ser habilitada com a habitatge i conserva en bon estat la seva estructura original. La seva datació és del 1763, va ser construïda per a protegir la costa eivissenca de ponent, entre l'església de Sant Antoni de Portmany i la torre de cap des Savinar, dels atacs invasors. Es tracta d'un projecte de l'enginyer Joan Ballester i Zafra fins a 1756 i executat l'any 1763 per l'enginyer García Martínez. Finalment aixecada per a donar protecció a la costa per Cap Nonó fins Es Vedrà. Vegeu també Torres de defensa a les Pitiüses.
Torre den Rovira

La torre d'en Rovira o torre de Compte (Torre d'en Rovira en catalán) es una torre defensiva situada cerca de Sant Agustì d'Es Vedrà, en el municipio español de San José, en la isla de Ibiza. Se encuentra unos 20 km de San José, en dirección a los islotes de s'Espartar hasta la isla de sa Conillera. El 30 de noviembre de 1993 fue declarada Bien de interés cultural como monumento, con el código RI-51-0008613. Es también una de las torres defensivas más importantes de su clase, con un volumen mayor que las construidas contemporáneamente en las islas Pitiusas. Como las islas que se encuentran enfrente eran el lugar donde se escondían los piratas musulmanes, estaba considerada una torre de gran importancia junto a la Torre del Pirata. También ejercía una función de salvaguarda del puerto de San Antonio Abad. A principios del siglo XIX contaba con artillería propia y en los casos más urgentes llegaba a tener hasta ocho soldados. Fue usada como alojamiento y su estructura original se conserva en buen estado. Su datación es de 1763, cuando fue construida para proteger la costa ibicenca de poniente, entre la iglesia de San Antonio y la torre de cap des Savinar, de los ataques invasores. El proyecto fue obra del ingeniero Ballester hasta 1756 y ejecutado en 1763 por el ingeniero García Martínez. Finalmente fue levantada para ofrecer protección a la costa desde el cabo Nonó hasta la isla de Es Vedrá. Referencias «Consulta a la base de datos de bienes inmuebles». Ministerio de Educación, Cultura y Deporte. Consultado el 17 de octubre de 2014. Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Torre den Rovira.
Torre de Portinatx

La Torre de Portinatx és una torre de defensa de la costa que data del segle xviii. Està situada en un dels extrems que tanca el Port de Portinatx, en el terme municipal de Sant Joan de Labritja Com a la major part de les torres de defensa d'Eivissa ens trobarem amb un edifici de forma cònica amb dues plantes, que va ser construït amb pedres de marès i morter de calç. Igual que succeeix amb la Torre des Savinar de Sant Josep, aquesta construcció va ser projectada per l'enginyer Joan Ballester i Zafra. Segons els estudis, aquesta torre va ser exclusivament utilitzada com a punt de vigilància i mai va ser armada amb canons. S'hi arriba prenent la desviació a Portinatx i girant cap a l'esquerra abans d'arribar a la platja de s'Arenal. Referències Patrimoni des Amunts Ajuntament de Sant Joan de Labritja Arxivat 2012-06-23 a Wayback Machine.
Torre del Cap Blanc

La torre del Cap Blanc és una torre de guaita i defensa situada a la costa del municipi de Llucmajor, Mallorca. La torre del Cap Blanc és arran dels penya-segats del Cap Blanc, al sud de l'illa. La construcció d'aquesta torre fou el fet que el 1543 els turcs otomans es van aliar amb els barbarescs, i junts formaven una constant amenaça per a tota Mallorca. Per defensar la vila de Llucmajor es pensà a construir a la costa les torres del Cap Enderrocat, la torre del Cap Blanc, la torre de Cala Pi i la torre de s'Estelella. La construcció fou encarregada el 1579 a Antoni Genovard i fou bastida el 1584. La torre, d'una alçada d'uns 10 m, s'aixeca sense fonaments. La part inferior té forma de conus truncat i la superior de cilindre d'uns quatre metres de diàmetre. A la part superior hi ha el portal al qual s'hi havia d'accedir mitjançant una corda per dificultar l'accés. Referències
Torre del Cap Blanc

Torre del Cap Blanc är ett vakttorn, som ligger på den södra kusten av Mallorca i kommunen Llucmajor. Det ligger vid foten av klipporna i Cap Blanc. Anläggandet av Torre del Cap Blanc berodde på att de osmanska turkarna 1543 allierade sig med berberpiraterna. Tillsammans utgjorde de ett ständigt hot mot hela Mallorca. För att försvara staden Llucmajor byggdes över tiden fyra torn vid kusten: Torre del Cap Enderrocat, Torre del Cap Blanc, Torre de s'Estelella och Torre de Cala Pi. Sammanlagt byggdes omkring 85 vakttorn längs Mallorcas kuster fram till och med 1700-talet. Tornet byggdes 1584. Det är ungefär tio meter högt. Den nedre delen är formad som en stympad kon och den övre delen är formad som en cylinder med en diameter på cirka fyra meter. Ingången finns en bit upp och nåddes med ett rep eller på en trappa inbyggd i innerväggen. Torre del Cap Blanc är ett byggnadsminne (Bien de Interés Cultural). Se även Torre de Cala Pi Referenser Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från katalanskspråkiga Wikipedia, Torre del Cap Blanc, 25 oktober 2024. Torre del Cap Blanc på www.accesmallorca.com Noter
Torre des Carregador

Declarada Bé d'Interès Cultural (BIC), la Torre des Carregador o de sa Sal Rossa, és una torre de defensa costanera, també coneguda com la Torre de sa Surt Rossa, va ser construïda durant el segle xvi. La torre consta d'un cos rodó amb una base que s'adapta a les irregularitats del terreny. Està situada a l'extrem sud de la platja d'en Bossa, en terrenys de la parròquia de Sant Francesc de s'Estany. Des de la torre es controla una part de l'illa de Formentera i la ciutat d'Eivissa. La torre des Carregador de sa Sal es va construir durant la segona meitat del segle xvi. Durant les freqüents incursions de pirates turcs i barcarescos que van assolar el Mediterrani, la torre es va concebre com un refugi col·lectiu per als pobladors de la zona i molt especialment per als que treballaven en la recol·lecció de la sal, principal riquesa de l'illa. Aquesta és la principal raó de la seva gran capacitat interior, que permetia acollir entre 150 i 200 persones sense problemes d'espai, especialment si comparam amb altres torres militars del segle xviii, que únicament servien de refugi del personal de servei que allí s'havia destinat, juntament amb les armes i municions necessàries per a la defensa de la fortificació. Els senyals visuals que s'utilitzaven per a la comunicació eren focs durant la nit i fum durant el dia. Les fogates es feien directament sobre la plataforma, perquè fossin visibles des de lluny. El paper d'aquesta torre, situada a la localitat de Sant Francesc de s'Estany, va ser la de mantenir la defensa del Carregador de la Sal, un dels principals motors de l'economia de l'illa. Altres torres properes, com la de ses Portes o la de s'Espalmador, tenien la funció principal de protegir el pas entre Eivissa i Formentera. Els dos torrers que tenia assignats varen deixar els seus serveis a la torre a finals de 1867, quan el cos de torrers va ser dissolt. La torre des Carregador està formada per pedres de mitjana grandària reforçades amb morter. Enllaços externs Blog de Patrimoni del Consell d'Eivissa Enciclopèdia d'Eivissa i Formentera Arxivat 2013-06-11 a Wayback Machine.
Torre des Savinar

La Torre des Savinar també coneguda com la Torre des Cap des Jueu, és una antiga torre de vigilància i defensa de la costa sud-oest de l'illa d'Eivissa. Fou construïda durant el segle xviii. Al llarg de la costa de les Pitiüses hi ha diverses torres de defensa, moltes de les quals van ser dissenyades per Joan Ballester i Zafra. Es troba en una llengua de roca que s'eleva gairebé dos-cents metres sobre el mar, davant de la roca des Vedrà, a Cala d'Hort. El camí no és fàcil i s'ha de fer a peu. El desviament està senyalitzat a la carretera que arriba des de Sant Antoni a Cala d'Hort, a mà esquerra. A la torre s'arriba després d'uns vint minuts caminant per un estret camí. Sota un dels vessants hi ha una antiga pedrera de l'època romana de pedra mig submergida al mar. Està declarat Bé d'Interès Cultural Vegeu també Torres de defensa a les Pitiüses Referències
Illa de Formentor

L'Illa de Formentor és un illot situat a l'extrem nord de Mallorca i al sud-oest de la península de Formentor. L'illot tanca pel nord-oest la badia de Pollença, a la sortida de la cala Pi de la Posada. Es troba al municipi de Pollença. Té una alçada de 27 m. Octubre, novembre i desembre són els mesos amb major pluviometria, tot i que és escassa a l'illot. Les temperatures són molt semblants a Mallorca. Referències Bibliografia Vilà i Valentí, J. [et al.].. Atles Universal Català (Gran Enciclopèdia Catalana). Barcelona: Enciclopèdia Catalana, abril de 1986. ISBN 8485194411. La Gran Enciclopèdia en Català. edicions 62, 2004. ISBN 84-297-5437-7. Gran Enciclopèdia Catalana.
Illa de Formentor

Illa de Formentor ist eine unbewohnte spanische Insel im westlichen Mittelmeer, gelegen direkt vor Nordostküste von Mallorca. Sie gehört zum Gemeindegebiet von Pollença. Die Insel liegt etwa 100 Meter vor der Südküste der Halbinsel Formentor in der Bucht von Pollença. Sie erstreckt sich in Nordwest-Südost-Richtung und misst ungefähr 600 Meter. Die maximale Breite beträgt etwa 200 Meter; der höchste Punkt der Insel erreicht eine Höhe von 38 Metern. Weblinks
Illa de Formentor

Illa de Formentor är en obebodd ö i kommunen Pollença i comarcan Serra de Tramuntana på Mallorca i den autonoma regionen Balearerna i Spanien. Ön ligger ungefär 100 meter utanför den södra kusten av Formentorudden i Pollençabukten, nära Hotel Formentor. Ön sträcker sig i nordväst-sydostlig riktning och är ungefär 600 meter lång. Dess största bredd är cirka 200 meter. Öns högsta punkt når en höjd av 38 meter. Källor Noter
Sant Bartomeu (Capdepera)

Sant Bartomeu ist eine römisch-katholische Kirche in Capdepera auf der spanischen Mittelmeerinsel Mallorca. Sie steht im Ortskern Capdeperas, südlich der Straße Carrer de Ciutat. Die Kirche wurde im 19. Jahrhundert im Stil der Neogotik errichtet. Sie besteht aus einem auf rechteckigem Grundriss angelegten Mittelschiff mit Seitenkapellen. Der Kirchturm befindet sich an der Südostecke des Baus. Einzelnachweise
Talaia de Son Jaumell

Der Talaia de Son Jaumell, auch Torre de Son Jaumell ist ein nur als Ruine erhaltener historischer Wachturm an der Küste der spanischen Mittelmeerinsel Mallorca. Der Name „Son Jaumell“ ist wahrscheinlich eine Verballhornung von Jaume II (Jakob II.), der im Jahr 1300 den naheliegenden Ort Capdepera gegründet hat. Lage und Zugang Er befindet sich im Gebiet der Gemeinde Capdepera im nordöstlichen Teil der Insel auf dem Gipfel des 271 Meter hohen Berg Es Telégraf in unmittelbarer Nähe der Küste. Vom Badeort Cala Mesquida und der Badebucht Cala Agulla nördlich von Cala Rajada führen viel begangene schmale Pfade auf den Berg hinauf. Zum Teil wird der Name des Turms auch synonym als Bezeichnung für den Berg genutzt. Architektur und Geschichte Der im 16. Jahrhundert entstandene ursprünglich etwa 9 Meter hohe Rundturm war als Wach- und Signalturm Teil eines Warnsystems vor Piratenangriffen. Kam ein feindliches Schiff in Sicht, alarmierte der Turmwächter mittels Signalfeuer (am Tage frisches Holz für ein Rauchsignal, nachts trockenes Holz für deutlich sichtbare Flammen) die benachbarten, jeweils in Sichtweite errichteten Türme und das Hinterland. Im Hinterland riefen Glocken Männer zur Verteidigung zusammen. Die übrige Bevölkerung suchte Schutz in weiteren Verteidigungsbauwerken. Vom Turm sind Teile der Außenmauer erhalten. Einzelnachweise Weblinks
Ciutadella Lighthouse

The Ciutadella, Punta de Sa Farola or Sa Farola Lighthouse (Catalan: Far de Ciutadella) is an active 19th century lighthouse on the Spanish island of Menorca. Originally completed in 1863, the tower has subsequently undergone a number of modifications. It lies close to the seaward entrance of the port of Ciutadella on the Sa Farola point, at the western end of the island. On the opposite headland is the Castell de Sant Nicolau, a 17th-century defensive tower. History Designed by the architect Emili Pou who planned a number of lights in the Balearic Islands, work started in 1861 and it first became operational in April 1863. It was originally equipped with a 6th order Catadioptric lens displaying a fixed light. It marks the entrance to the old port, but its exposed position has caused problems due to waves breaking over the cliffs, especially during heavy storms when seawater has flooded the lower levels of the buildings. To alleviate this, a high concrete sea wall was built facing the open Mediterranean Sea. It became the fourth lighthouse in the Balearics to be electrified in 1918. A 150 watt lamp now provides the light source, with a 400 mm diameter Fresnel lens. A second gallery was added to the tower, when it was rebuilt and raised in height to 13 metres in 1979. In 2005 the lighthouse became a registered historical site when it was declared a Patrimonio histórico español. Sa Farola, was depicted as part of a set of six commemorative stamps and a postmark by the Spanish postal service Correos in 2010. In 2015, there were controversial plans as part of the Faros de España project to convert the lighthouse into a hotel. A demanding set of conditions was set by the Port Authority for any prospective bidder, which included the need to conserve and maintain the building and surroundings. The plans were opposed by a local group, Amics des Fars, who demonstrated outside the lighthouse. As there were no eventual bidders, the process was shelved. Location Located on the Cami Sa Farola, which forms part of the Camí de Cavalls a long-distance footpath that circumnavigates the island. It is on Stage 10, which passes along the coast, which starts from another lighthouse at Punta Nati, and finishes in the town of Ciutadella. Operation With a focal height of 21 metres above sea level, the light which displays a white flash every six seconds can be seen for 14 nautical miles. The 13-metre tower was originally white but now has a daymark of black vertical stripes, and rises from the side of the keeper's house. The lighthouse is operated and maintained by the Port Authority of the Balearic Islands, and is registered under the international Admiralty number E0344 and has the NGA identifier of 113–5188. Situated on the Sa Farola point on the western side of the harbour entry, the buildings and tower are easily visible but are not open to the public. See also List of lighthouses in Spain List of lighthouses in the Balearic Islands References External links Comisión de faros Archived 4 April 2016 at the Wayback Machine Balearic Lighthouses
Faro de Ciudadela

El faro de Ciudadela (también denominado faro de Punta de Sa Farola; en catalán far de Ciutadella) es un faro situado en la Punta de Sa Farola, en la entrada al puerto de Ciudadela, en el extremo noroeste de la isla de Menorca, en el archipiélago de las Islas Baleares, España. Está gestionado por la autoridad portuaria de las Islas Baleares.​ Historia El proyecto fue realizado por Emili Pou, comenzando las obras en 1861. Se inauguró dos años más tarde, el 30 de abril de 1863, mientras que en 1918 ya dispuso de alumbrado eléctrico.​ Referencias
Phare de Ciutadella

Le phare de Ciutadella (ou phare de Punta de Sa Farola) est un phare situé à la Punta de Sa Farola à l'entrée du port de Ciutadella de Menorca, à l'extrémité nord-ouest de l'île de Minorque, dans l'archipel des îles Baléares (Espagne). Il est géré par l'autorité portuaire des îles Baléares (Autoridad Portuaria de Baleares) au port d'Alcúdia. Histoire Ce phare a été construit d'après le projet de Pou Emili à partir de 1866, à Punta de Sa Farolo à l'entrée ouest du port de Ciutadella. Il a été mis en service le 30 avril 1863 avec un objectif catadioptrique. C'est une tour cylindrique en maçonnerie, avec une lanterne sur une galerie double, sortant d'une maison de gardien d'un seul étage. Le phare est peint avec des rayures verticales noires et blanches et la lanterne est gris métallique. Il a été électrifié en 1918. En 1979 la tour a été surélevée de huit mètres et la galerie double a été ajoutée. Il est équipé d'un système optique moderne de 400 mm de diamètre et de lampes de 150 watts. Identifiant : ARLHS : BAL-078 ; ES-36470 - Amirauté : E0344 - NGA : 5188 . Notes et références Voir aussi Article connexe Liste des phares des îles Baléares Liens externes (en) Lighthouses of Spain: Minorca and Mallorca (en) Sa Farola Light - Lighthouse Explorer (es) Libro de Faros Senales de Niebla (Islas Baleares) (es) Faro de Ciutadella - Site de l'autorité portuaire des îles Baléares Portail des phares Portail des îles Baléares Portail de la mer Méditerranée
Ла-Эспонжа (архипелаг Кабрера)

Ла-Эспонжа, Ла-Эспонха (кат. La Esponja) или Эспонжа — небольшой необитаемый остров в Средиземном море, является одним из островов архипелага архипелага Кабрера, входящего в состав Балеарских островов (Испания). Административно относится к муниципии Пальма-де-Мальорка. Расположен в 3 км севернее крупнейшего острова архипелага — Кабрера. Площадь острова — 0,44 га, периметр поверхности — 318 м, ширина составляет 40 м, длина — 130 м. Наивысшая точка расположена на высоте 24 м над уровнем моря. Имеет вытянутую форму, ориентированную с северо-запада на юго-восток. Берега обрывистые. Ближайшие соседние острова: Илья-дес-Конильс (465 м южнее), На-Плана (450 м северо-восточнее). Остров входит в состав Национального парка архипелага Кабрера, уникального произрастающими на его территории эндемичными видами растений. Примечания
Phönizische Siedlung von Sa Caleta

Die ehemalige phönizische Siedlung von Sa Caleta befindet sich auf einer felsigen Landzunge an der Küste zwischen Es Codolar und der Bucht Sa Caleta, ca. 10 Kilometer westlich der Stadt Ibiza. Erst in den 1980er-Jahren wurde hier mit Ausgrabungen begonnen und man fand auf einer Fläche von rund vier Hektaren Grundmauern und Reste einer Anlage, die auf das 7. Jahrhundert v. Chr. datiert wurde. Es wird vermutet, dass diese Siedlung ursprünglich größer war und durch Küstenerosion in Teilen zerstört wurde. Ebenfalls angenommen wird, dass dies die erste Siedlung der Phönizier auf der westlichsten Mittelmeerinsel Ibiza war, bevor diese sich später auf dem Hügel von Dalt Vila, in der Oberstadt von Ibiza niederließen. Diese Anlage und Ausgrabungsstätte gehört mit weiteren Teilen der Insel wie den Höhlen von Es Culleram und Ses Fontanelles, der Nekropole von Puig des Molins, der Altstadt von Ibiza (Dalt Vila) mit der Kathedrale und der Festungsanlage, den Feuchtgebieten um die Stadt Ibiza, den Feixes sowie dem Naturpark der Salinen zu den von der UNESCO geschützten Teilen der Insel Ibiza und wird unter dem Welterbe Spaniens und dort im Bereich „Biologische Vielfalt und Kultur“ aufgeführt. Bei den Ausgrabungen wurden die Grundrisse mehrere Häuser, dazwischen verlaufende Wege und ein öffentlicher Platz freigelegt. Es fanden sich Nachweise für Salzgewinnung und Metallverarbeitung. Dazu gehörten nicht nur Eisen und Bronze, sondern auch Silber aus dem in der Nähe verfügbaren Mineral Galenit. Der Beginn der Siedlung wird auf das späte 8. Jahrhundert v. Chr. datiert. Gegen 600 v. Chr. wurde die Siedlung aufgegeben. Die ausgegrabenen Fundamente wurden konserviert und das Grabungsgelände mit einem Zaun gesichert. So ist es vom Strand aus einsehbar und vor Vandalismus geschützt. Referenz Die Phönizische Siedlung Sa Caleta (Memento vom 19. April 2017 im Internet Archive) Weblinks Einzelnachweise
Site archéologique de Sa Caleta

Le site archéologique de Sa Caleta désigne des vestiges situés sur un promontoire rocheux à Sa Caleta, à environ dix kilomètres à l'ouest de la ville d'Ibiza, dans les îles Baléares, en Espagne. Les Phéniciens ont établi une colonie vers environ 650 av. J.-C. et les archéologues y ont découvert les restes de bâtiments en pierre. Le site est inscrit au patrimoine mondial de l'Unesco, via le groupe dénommé « Ibiza, biodiversité et culture » avec notamment la nécropole punique de Puig des Molins. Notes et références Voir aussi Articles connexes Patrimoine mondial Ibiza, biodiversité et culture Portail de l’archéologie Portail des Phéniciens et de la civilisation carthaginoise Portail des îles Baléares Biens d’intérêt culturel en Espagne
Sa Caleta

Sa Caleta is een plaats op Ibiza en deel van de gemeente Ibiza-stad. Sa Caleta is vooral bekend omdat de Feniciërs hier, aan het einde van de 8e eeuw voor Christus, een nederzetting bouwden, op zoek naar grondstoffen. Ongeveer tweehonderd jaar later verlieten ze deze plaats en stichtten ze de stad Ibiza. Sinds 1999 behoort de site tot het Unesco Werelderfgoed. Externe link Panoramische foto van Sa Caleta