NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Caló d'es Moro

La Cala del Moro,[cita requerida] o "Caló d'es Moro" en mallorquín, es una playa que está situada junto a la localidad española de Cala Llombards, municipio de Santañí, Mallorca. Se trata de una playa semiurbana de gran belleza paisajística, de arena blanca y grava, que a causa del turismo presenta un elevado grado de ocupación durante la época estival. Este talud virgen, enclavado entre altas paredes pobladas de pinos, matas, retama y lentisco, es de arena mayoritariamente, pero salpicado de grandes rocas. Esta fisonomía se altera según la intensidad de los temporales, ya que las corrientes marinas arrastran el limo bajo el mar, eliminando el espacio destinado a solárium. Si a este hecho se le añade sus reducidas dimensiones y la afluencia de bañistas, supone todo un problema encontrar un hueco para los visitantes.​ Sus aguas cristalinas, abiertas a los vientos del este-sureste, resaltan un fondo arenoso, bueno para la práctica de buceo y para el fondeo de pequeñas embarcaciones, a una profundidad próxima al litoral que oscila entre los tres y los cuatro metros.​ A dos millas marítimas se encuentran las instalaciones portuarias del Puerto de Cala Figuera. El acceso a la playa por vía terrestre se inicia estacionando el vehículo gratuitamente junto a las casitas del barrio de sa Comuna, a unos 1,1 kilómetros del inicio de la carretera que conduce hacia s'Almunia, y a medio kilómetro del mar. Se continúa a pie 400 metros por un sendero que comienza antes de que finalice la carretera y que salva el desnivel muy pronunciado del acantilado que nos conduce hasta el arenal.​ Véase también Cala Llombards S'Almunia Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Caló d'es Moro. Ficha del Ministerio de Agricultura y Pesca, Alimentación y Medio Ambriente sobre la playa del caló d'es Moro (enlace roto disponible en Internet Archive; véase el historial, la primera versión y la última).
Can Borràs

Can Borràs és una possessió situada a Deià (Mallorca), concretament entre es Molí, Son Rutlan, ses Rotes i Son Ripoll. Per davant Can Borràs passa un dels camins per a pujar al puig del Teix; també s'hi passa per arribar al castell des Moro. En un safareig d'aquesta possessió hi creix una estranya falguera aquàtica que ha cridat l'atenció de la comunitat científica. Bibliografia Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 2.
Can Maneu (Bar Triquet)

Can Maneu és un edifici d'estil modernista, també conegut com a casa del bar Triquet. Situat a la cantonada del carrer del Sindicat i de l'avinguda de Gabriel Alomar i Villalonga, de Palma. Fou projectat el 1909 per l'arquitecte Gaspar Bennàssar Moner com a habitatge plurifamiliar, a instàncies de l'industrial Joan Oliver Florit, Maneu. Les decoracions florals de les finestres i capitells i el dinamisme que, a través dels arcs neoromànics, emmarquen les obertures del darrer pis, recorden el Grand Hotel. En la torre que culmina la finca, hi predomina el gust neoàrab, així com en la forma de les finestres del pati interior. Les decoracions vegetals i florals de les finestres i de la torre tenen un caràcter modernista de gran originalitat. El dinamisme de les façanes és determinat per la manera distinta de resoldre la decoració, la forma i la disposició de les obertures, si bé es respecta la distribució simètrica d'ambdós frontis, en els quals el cantó actua com un element de nexe i de separació, ja que s'ha fet un grau de fusta que soluciona l'edifici. Durant una temporada, a partir de 1923, el bar fou la seu social del Balears FC. Durant els anys 80, la part superior del Triquet fou la seu del Partit Comunista de les Illes Balears. Al 7 juny de 1984 fou l'epicentre del conflicte entre la direcció favorable a sumar-se a l'escissió ortodoxa del PCPE i els lleials a la direcció de Gerardo Iglesias. El 1990 fou declarat monument nacional. Entre 2006 i 2009 fou rehabilitat integralment, i es va retornart-li l'esplendor original. Poc després de la construcció, s'establí als baixos el bar Triquet, un dels punts de trobada més populars de Palma que va acabar donant nom a tot l'edifici. Va ser tancat poc abans de la restauració de l'edifici fins 2018 va haver un local comercial i des de llavors és el tercer local de Can Joan de S'Aigo de Palma un emblemàtic lloc d'orxateria i xocolateria, la més antiga de la capital balear, però l'edifici es manté la denominació popular de Triquet. Referències Bibliografia Ladaria Bañares, Dolors. Gran Enciclopèdia de Mallorca: Can Maneu (vol. 10, pàg. 177). Palma: Promomallorca edicions, 1988-91. ISBN 84-86617-02-2. Enllaços externs Guia de Mallorca: centre històric Arxivat 2014-10-30 a Wayback Machine..
Can Marroig

Can Marroig és una finca de Formentera amb una extensió aproximada d'un milió i mig de metres quadrats. La seua història moderna va començar cap a la darreria del segle xix i s'encavallà amb el tombant de segle i al llarg de la primera meitat del segle xx. La finca va ser adquirida pel mallorquí Antoni Marroig Bonet i a banda de portar-hi a terme importantíssims sistemes de regadiu que feren de la finca una finca capdavantera pel que fa a tecnologia agrícola i recursos, també s'hi va crear als primers anys de la dècada de 1930 una granja i un agroturisme: l'hotel IFA. La família dels Marroig també es van fer amb una part important de les salines de Formentera i amb algunes terres a l'interior de l'illa. Bona part dels negocis de la família Marroig, en especial l'agroturisme, es van veure truncats per l'esclat de la guerra civil i van acabar abandonant l'illa i van vendre les seues propietats. Després de passar per diverses mans, la hisenda finalment va ser adquirida amb fons de la Unió Europea en el marc del projecte Life per a la preservació del virot (Puffinus puffinus mauretanicus). Actualment forma part del Parc Natural de ses Salines d'Eivissa i Formentera. Referències
Can Marroig

Can Marroig är en park i Spanien. Den ligger i regionen Balearerna, i den östra delen av landet, 500 km öster om huvudstaden Madrid. Can Marroig ligger 2 meter över havet. Terrängen runt Can Marroig är platt. Havet är nära Can Marroig åt nordväst. Närmaste större samhälle är Sant Ferran de ses Roques, 5,6 km öster om Can Marroig. Trakten runt Can Marroig består till största delen av jordbruksmark. Kommentarer Källor
Castellum de Can Blai

El Castellum de Can Blai és un jaciment arqueològic del que probablement era una fortalesa de l'època romana del baix imperi que es troba a la zona central de l'illa de Formentera, entre les poblacions de Sant Ferran de ses Roques i el Caló de Sant Agustí. Ubicació El jaciment es troba a la parròquia de Sant Ferran de ses Roques, quasi al centre de l'illa, al punt més alt de l'istme que uneix la Mola amb la resta de Formentera, des del qual es pot controlar el mar tant cap al nord com cap al sud. S'hi accedeix des de la carretera que condueix de la Savina a la Mola, a l'altura del km 10. El jaciment fou excavat els anys 1979 i 1980. En la bibliografia apareix també esmentat com can Pins, perquè, a més d'una part de can Blai, ocupa terrenys de can Pins. Característiques Es tracta d'una fortificació de planta quadrangular de 40x40 m de costat, amb 5 torres, quatre de les quals sobresurten a cada cantó i són de dimensions irregulars, oscil·len entre 5,77 i 5,38 x 4,60 i 4,15 m. La cinquena torre més petita, emplaçada a tan sols 5,50 m de la ubicada al cantó La construcció conservada, completament desapareguda al centre del mur SE, en un tram de 9,95 m, s'eleva sobre un fonament de sòcol de marès damunt el qual s'aixeca una filada formada per caixes de marès reblides de morter de calç que té una amplada d'1,05 m. El seu alçat no és gens clar, però els indicis apunten a un paràmetre de pedres de grandària mitjana, sense treballar, unides amb morter de calç o amb argamassa. L'estat general de la construcció, que en l'actualitat només arriba a una altura de 1 m en alguns trams del costat NW, fa pensar en una obra inacabada, erigida amb la intenció de protegir les vil·les situades a la rodalia. L'escàs material ceràmic proporcionat per les excavacions permet situar cronològicament el jaciment en un moment avançat de l'època romana del baix imperi. Referències
Cementiri de Deià

El cementiri de Deià és un dels llocs més visitat de la vila de Deià, Mallorca. Data de principis del segle xvii, i està situat just darrere l'Església de Sant Joan Baptista, de cara a la mar i a dalt de tot del Puig de Deià; la seva vista panòramica sobre la costa i la vall deianenques és magnífica. Caracteritzat per la integració de la majoria de les tombes en el paisatge, sovint podem oblidar que ens trobam en un cementiri i perdre'ns entre les flors, les plantes aromàtiques i els xiprers. Aquí hi descansen generacions de deianencs anònims mesclats amb els nombrosos artistes i intel·lectuals que han triat Deià per a ser-hi enterrats: Antoni Gelabert Massot (pintor). Antoni Ribas Prats (pintor). El poeta anglès Robert Graves (en la seva làpida només hi trobarem una senzilla inscripció que diu "Robert Graves, poeta. 1895-1985"). Norman Yanikun (pintor). Ulrich Leman (pintor). Joan Mas i Bauzà (escriptor).
CEIP Escola Graduada

L'Escola Graduada (de 1973 a 2010 Col·legi Públic Gabriel Alzamora) és una escola pública de primària i secundària obligatòria del barri de la Gerreria de Palma (Mallorca). El 2007 va rebre el Premi Emili Darder dels Premis 31 de desembre de l'Obra Cultural Balear per ser la primera escola graduada pública de Mallorca i, per la seva tasca destacada en la implementació de la llengua catalana com a llengua de relació i d'ensenyament en una de les zones de Palma amb més gran diversitat lingüística. Referències Enllaços externs Web del CP Gabriel Alzamora Arxivat 2007-05-09 a Wayback Machine.
Cova des Rafal Vell

La cova des Rafal Vell és una cova artificial prehistòrica situada a la possessió des Rafal Vell, al municipi de Llucmajor, Mallorca. Les dimensions d'aquesta cova són de 19,8 m de llargària per 7,8 m d'amplada. La seva alçada màxima és de 2 m. Referències
Urbanització de Crestatx

Crestatx és un indret de la Vall de Crestatx (Sa Pobla) amb una zona residencial on hi ha dues urbanitzacions: Son Toni i S'Obac. Crestatx és a la carretera de Sa Pobla a Pollença. A la vall passa el torrent de Siurana. Antic llogaret pobler, a finals del segle xix i primers del segle XX hi havia unes vinyes a prop de l'Ermita de Sant Vicenç, una d'aquestes vinyes eren propietat del pare d'Antoni Aguiló Valls. També hi ha el famós Oratori de Crestatx, de fundació medieval.
Crestaix

Crestaix (en catalán Crestatx), nombre del que se tiene constancia desde el siglo XIII,​ es un lugar de interés del Valle de Crestaix, en el municipio español de La Puebla, Islas Baleares, con una zona residencial donde se han establezido dos urbanizaciones: Son Toni y Subech (s'Obac).​ Se puede llegar a Crestaix por la carretera de La Puebla a Pollensa. Por el valle pasa el torrente de Siurana. Siendo una antigua aldea,a finales del siglo XIX y a principios del siglo XX se plantaron algunas viñas cerca de la Ermita de San Vicente. Una de estas viñas era propiedad del padre de Antoni Aguiló Valls, un sacerdote mallorquín. También se encuentra el famoso Oratorio de Crestaix, de fundación medieval.​ Referencias
Es Canyeret

Es Canyaret és la cala de Llucalcari, en el terme municipal de Deià, a l'illa de Mallorca. El seu talús està compost per roques enormes, còdols i grava. No és gaire gran, però hom s'hi pot banyar amb certa comoditat; no s'aconsella ancorar-hi embarcacions per temor de la tramuntana i la gran quantitat de roques emergents. Al centre de la cala hi arriba, per una rústica canalització, una font d'aigua dolça que brolla no gaire lluny. Sol donar aigua tot l'any, de manera que a l'estiu proporciona aigua per beure als assedegats banyistes, així com la possibilitat de treure's la sal de la pell. La font brolla sobre argila amb què molts de visitants es fan banys de fang. Només s'hi pot accedir a peu, ja sigui per un camí entre oliveres i garrovers que l'uneix amb Llucalcari com per un camí vora del mar des de Cala Deià. L'Hotel La Residencia hi té una petita plataforma per als seus clients, que a més hi poden accedir amb cotxe per una carretera privada. De qualsevol manera, l'accés immediat d'Es Canyeret és una mica dificultós, amb un pendent molt pronunciat. Això fa que l'afluència de banyistes, locals i turistes, sigui entre baixa i mitjana. És normal que molts dels que acudeixen a aquesta cala practiquin el nudisme. Referències
Caló Blanc

Caló Blanc està situada a la costa sud de Menorca, coneguda també com la zona de Xaloc. Es troba al municipi de Sant Lluís, la urbanització de Cap d'en Font i a l'oest de la Cala de Binissafúller. És considerada la platja més petita de Menorca, tot i que hi ha vegades que no té sorra degut a les corrent marines. És una petita cala en forma de U envoltada de roques de baixa altura i acaba amb una petita platja de sorra de 5 metres d'ample per 10 de llarg, quan es pot veure amb la sorra que posseeix freqüentment. La seva aigua és totalment cristal·lina, d'un color turquesa que contrasta amb les roques i la sorra blanca. És una platja ideal per nedar i fer snorkeling per conèixer la fauna marina, encara que a l'estiu sempre trobarem barques. Hi ha un petit pàrquing, que està a dos minuts de la platja caminant. Té accés marítim, però s'ha de vigilar amb les lloses de Cap d'en Font. No té servei de creu roja ni de salvament. És una petita cala molt agradable on passar un magnífic dia. Enllaços externs Es Caló Blanc, la platja més petita de Menorca La cala a Platges de Balears Arxivat 2012-06-30 a Wayback Machine.
Racó de s'Arena

Es Racó de s'Arena, o Racó de s'Estelella, és una platja verge situada prop de la població de s'Estanyol de Migjorn, al municipi de Llucmajor, a la zona del migjorn de Mallorca. Forma la desembocadura natural del torrent de Garonda i ocupa el lloc entre la costa i el Bassal de Garonda, dins terrenys que pertanyen a la possessió de Garonda i a la de s'Estelella. Generalment està coberta d'una gruixuda capa de posidònia, que impedeix l'accés a la mar als banyistes, i els seus fons marins són variats: hi ha sorra, pedres i algues. L'amplada és variable amb un màxim d'uns 80 m i una llargària d'uns 120 m. Davant d'ella hi ha l'illot de s'Estanyol. A la dreta d'aquesta platja hi continua una zona de dunes antigues erosionades pel vent on, al fons, hi ha un antic niu de metralladores construït durant la II Guerra Mundial com a defensa davant un desembarcament de tropes aliades, i un poc més lluny, el poblat de pescadors de s'Estelella, amb diversos escars, un varador i cases de pescadors, declarat Bé d'Interès Cultural. Referències
Es Vedranell

Es Vedranell és una illa situada entre Eivissa i la costa oriental d'Es Vedrà, dins el municipi de Sant Josep de sa Talaia, més petita i baixa que aquesta. Té un relleu fortament escarpat i forma com un arc, els extrems del qual tenen 117 i 99 m d'elevació. Disposa de notables pendents rematades per una cresta axial en direcció est-oest i un cim de 99 m d'altura, que provoca l'existència de penya-segats impressionants. Destaca la desproporcionada relació entre la superfície de la base i l'altura. Referències Enllaços externs Mapa (castellà) Informació sobre les Reserves Naturals d'Es Vedrà i Es Vedranell
Es Vedranell

L’îlot d’Es Vedranell fait partie des îles Baléares et du Parc naturel d'Es Vedra, Es Vedranell, et des îlots de Ponent. Il appartient administrativement à la commune de Sant Josep de sa Talaia (Ibiza). Description Es Vedranell est un îlot rocheux ayant la forme d'un arc de cercle formant ainsi une petite baie ouverte vers le sud. L'altitude aux extrémités s'élève à 117 m et 99 m. Il se trouve à environ 800 m des côtes d'Ibiza et à 250 m d'Es Vedrà. Il avoisine l'île d'Es Vedrà, plus grande et plus élevée et se trouve en face de la station de Cala d'Hort. Références (ca) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en catalan intitulé « Es Vedranell » (voir la liste des auteurs). Portail des îles Baléares Portail des îles
Es Trenc

Der Strand von Es Trenc ist Teil eines naturgeschützten Gebietes der Gemeinde Campos auf Mallorca. Hinter dem langgezogenen Sandstrand liegen Salinen zur Meersalzgewinnung. Der Strand erstreckt sich im Nordwesten von Sa Ràpita bis zur Colònia de Sant Jordi im Südosten. Der Strand ist weitgehend naturbelassen und es befinden sich nur wenige Gebäude an der Uferlinie. Einzelnachweise Weblinks
Es Trenc

The beach of Es Trenc close to Campos on the southern coast of Mallorca is part of the Natural Area of Special Interest Es Trenc-Salobrar de Campos. The beach is about 10 km long and extends from Sa Ràpita to Colònia de Sant Jordi. It has white sand dunes and shallow, calm water. Es Trenc is the most popular clothing-optional beach in Mallorca, and is also popular among LGBT people. Close behind the beach, fleur de sel is harvested in the Salinas d'Es Trenc. References External links Es Trenc beach guide
Es Trenc

La plage de Es Trenc fait partie d'une zone de protection naturelle de la localité de Campos à Majorque. Derrière la plage se trouvent les Salinas d'Es Trenc consacrées à la récolte de la fleur de sel. La plage s'étend depuis Sa Ràpita du nord-ouest jusqu'à la Colònia de Sant Jordi au sud-est. Notes et références Portail de l’Espagne
Ес Тренк

Плажа Ес Тренк налази се близу Кампоса< на југоисточној обали острва Мајорка и део је природне зоне од посебног интереса Ес Тренк-Салопрар де Кампос. Плажа је дуга преко 10 километара и простире се од места Са Рапита до Колонија де Сант Јорти. Веома је популарна због својих природних лепота, плићака и таласа, па је често посећена од стране љубитеља сурфовања и једрња. Нетакнута, удаљена и окружена дивљом лепотом, Ес Тренц, је била проглашена за једну од најбољих плажа Мајорке. Многи је пореде са плажама Кариба због њеног белог песка и блиставо плаве воде. Окружена је пешчаним динама и позната по најквалитенијој соли која се производи само на Балеарима. Један од обавезних сувенира са ове плаже је такозвани цвет соли признат од стране светских кувара. Око 170 врста птица живи у најсланијем делу морске воде, а међу њима су најатрактивнији фламингоси. Такође, један део плаже је намењен нудистима. У близини плаже налазе се различити туристички садржаји у оквиру Салинас д Ес Тренц. До Ес Тренка може се доћи из правца Сес Коветес, било на јужну или северну страну путем где ветрови дувају кроз слана поља Салопрар де Кампос. До плаже је могуће доћи градским превозом из Палме и Кампоса. Плажа је веома пријатна за боравак породица са децом и посебно је посећена у јулу и августу. Такође, један део плаже је намењен нудистима. У близини плаже налазе се различити туристички садржаји у оквиру Салинас д Ес Тренц. Мајорка Мајорка је медитеранско острво, у групи Балеарских острва. Главни град острва, Палма, је такође престоница аутономне заједнице Балеарских острва. Балеарска острва су аутономни регион Шпаније још од 1983. године. Острво броји 859.307 становника (2015), а у главном граду Палма живи скор половина становништва. Референце
Platja des Trenc

Platja des Trenc eller Es Trenc är en strand på Mallorca i den autonoma regionen Balearerna i Spanien. Stranden ingår sedan 2017 i naturparken Es Trenc-Salobrar de Campos. Dess dynsystem utgör en naturlig vall, som skiljer den sänkta slätten i Campos från havet. Bakom es Trenc ligger kommunens lägsta belägda mark, och bakom es Trenc översvämmas de i våtmarken Es Salobrar de Campos, den näst största våtmarken på Mallorca efter S'Albufera i Alcúdia. Vid skyfall möts de strömmar som dränerar Randa-bergsystemet och bergen Felanitx och Santanyí i söder, vilka dock inte har något naturligt utlopp till havet. Vallarna brister bara vid översvämningar och vattnet breder då ut sig och översvämmar hela området. Det ansamlade vattnet, som inte har något utlopp till havet, bryter ibland stranddynerna, varvid vattnet rinner ut i havet. Idag är hela stranden och det angränsande våtmarksområdet Es Salobrar skydda. Det finns på sanden sex bunkrar från Spanska inbördeskriget tre hyddor, en restaurang och ett litet sjukhus. Källor
Ес-Тренк

Ес-Тренк (кат. Es Trenc) або Пладжа-д'ес-Тренк (кат. Platja d'es Trenc) — пляж на острові Мальорка (Балеарські о-ви, Іспанія). Розташований у 6,5 км від курорту Колонія-де-Сант-Жорді у південній частині острова у муніципалітеті Кампос. Ес-Тренк є останнім великим піщаним пляжем, що добре зберігся на Мальорці. Разом з ес-Калобрар-де-Кампос займає територію у 1 492 га, що охороняється. Пляж має білий, дрібнозернистий пісок, пологий схил, зону для нудистів, а також систему природних дюн, яка відокремлює пляж від соляного району і земель сільськогосподарського призначення, а також водно-болотні угіддя, на яких зустрічається 171 вид орнітофауни. На пляжі розміщуються ресторани і туалети. Характеристика Довжина — 1 900 м Ширина — 22 м Тип пляжу — природний, склад — піщаний Доступ — пішоходний Рівень відвідуваності — високий Користувачі — місцеві жителі Умови для купання — помірні хвилі Рятувальна служба — так Доступ для людей з омеженими можливостями — ні Якірна зона — ні Посилання Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Ес-Тренк Інформація на сайті Platjes de Balears [Архівовано 27 травня 2018 у Wayback Machine.] (англ.) Інформація на сайті Mallorca Tour (англ.)
Es Xarco

També existeix la platja del Xarco a la Vila Joiosa. Es Xarco és una petita cala de l'illa d'Eivissa, al municipi de Sant Josep de sa Talaia. Es troba a 13,5 km d'Eivissa i a 9 km de Sant Josep. Fa 100 metres de llargada per 15 d'amplada. Referències
Convent de Monti-sion (Palma)

El convent de Monti-sion és un convent jesuïta situat al carrer de Monti-sion, núm. 22, de la ciutat de Mallorca. El 1561 arriba la Companyia de Jesús a Mallorca comanada per Jeroni Nadal. Els jesuïtes ocuparen el que havia estat la seu anterior del primer Estudi General Lul·lià, abans era el solar de la Sinagoga Major. El 1571 Bartomeu Coch va començar les obres de la nova església, finançades per Ramon de Verí. La gran influència dels Jesuïtes, en el món socicocultural, els va enemistar amb el poder reial. L'edifici de l'església té una sola nau, amb capçalera quadrangular i 6 capelletes a tots dos costats. La primera, a l'esquerra, conté el sepulcre de sant Alonso Rodríguez, que va ser durant molts anys porter de la dita església fins que va morir l'any 1617. La nau està coberta de voltes de canó amb llumetes sostingudes per pilastres de fusta estriats. Totes les capelles i l'absis tenen volta de creueria. Sota l'ingrés hi ha la tribuna del cor sostinguda per una volta de creueria i un arc rebaixat. El retaule major es va començar l'any 1607. A la dreta del presbiteri hi ha el sepulcre de Ramon de Verí. Hi ha, també, una taula gòtica del segle xiv dedicada a la Mare de Déu; un llenç de la primera meitat del segle xvii que representa la Immaculada, obra de Joan Bestard; i una pintura barroca de Joan Torres (1687), que escenifica l'aparició de Crist a Ignasi de Loiola. Pel que fa a les dependències conventuals, actualment i d'ençà de les desamortitzacions acull l'escola de Nostra Senyora de Monti-sion, encara que, avui en dia, la major part dels cursos van a un nou complex situat a Son Rapinya, vora la via de Cintura i els altres complexos de la Salle i la Puresa. Bibliografia Valero, Gaspar (1993). Itineraris pel centre històric de Palma. Palma, Ajuntament de Palma. ISBN 84-87159-49-4 Enllaços externs Localització a Google Maps