NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Platja de Talamanca

La platja de Talamanca —cala de Talamanca— es troba al municipi d'Eivissa. És una badia tancada, poc profunda i protegida dels vents. Situada a 2 km de la vila i el port d'Eivissa fa que tingui una àmplia oferta de serveis i línies regulars d'autobusos i vaixells. La platja és de sorra fina d'origen natural. El fons és de sorra i vegetació submarina. A certa profunditat, molts metres cap a dins, alterna amb zones de roca. L'orientació cap al sud-est fa que els vents dominants siguin de mar a terra provenint del sud. L'11 de juliol del 2007 va quedar afectada per la contaminació causada per l'accident del vaixell Don Pedro. Estudis posteriors indicaren que ja no queda contaminació encara que el vaixell descansa als fons marí de davant la badia. Referències
Playa de Talamanca

La playa de la cala de Talamanca​ se encuentra en el municipio de Ibiza. Es una bahía cerrada, poco profunda y protegida de los vientos. Situada a 2 km de la villa y el puerto de Ibiza hace que tenga una amplia oferta de servicios y líneas regulares de autobuses y barcos. La playa es de arena fina de origen natural. El fondo es de arena y vegetación submarina. A cierta profundidad, muchos metros hacia dentro, alterna con zonas de roca. La orientación hacia el sureste hace que los vientos dominantes sean de mar a tierra proveniente del sur. El 11 de julio de 2007 quedó afectada por la contaminación causada por el accidente del buque Don Pedro. Estudios recientes indican que ya no queda contaminación aunque el barco descansa en los fondos marinos enfrente de la bahía. Referencias Enlaces externos en grupoplayasol.com Playa de Talamanca en maps.google.com Playa de Talamanca
Ballermann 6

Ballermann 6 («Ба́ллерман 6», эрратив от исп. balneario — «пляжный курорт») — сезонное предприятие общественного питания на популярном пляже Платья-де-Пальма на испанской Мальорке с противоречивым имиджем культового места и худшего образчика массового туризма. Известен также под названиями Balneario seis и Beach Club Six. Слово Ballermann в значении «зона многочисленных баров и пляжных кафе на Платья-де-Пальма на Мальорке» внесено в нормативный словарь немецкого языка Duden. История мальоркского Ballermann 6 восходит к 1970-м годам, когда некий арендатор закусочного киоска в Карлсруэ после нескольких переездов по реставрируемому историческому центру решил перебраться на Мальорку и открыть там своё заведение на открывшемся пляжном бульваре, разбитом на 15 участков-«бальнеарио» с пляжным кафе у каждого. Он назвал свою закусочную по номеру участка — 6, а, надумав позднее вернуться на родину, продал предприятие испанцам. В 1990-е годы на бульваре Платья-де-Пальма быстро развивался туристический бизнес, ориентированный на клиентов из Германии с акцентом на пивную гастрономию и дискотечную культуру. Ballermann 6 стал самым известным из многочисленных круглосуточных предприятий в инфраструктуре так называемого «пьяного туризма». В начале 2020-х годов правительство Испании предприняло жёсткие меры по ограничению туризма алкогольных вечеринок. Концепция Ballermann 6 успешно применяется на пляжах Золотых Песков в Болгарии. Примечания Литература Ballermann 6 // Tourismus, Hotellerie und Gastronomie von A bis Z / hrsg. von Wolfgang Fuchs. — Berlin: De Gruyter, 2021. — S. 76—77. — 1088 S. — ISBN 978-3-11-054682-8. Ballermann 6 // Lexikon Tourismus : Destinationen, Gastronomie, Hotellerie, Reisemittler, Reiseveranstalter, Verkehrsträger / hrsg. von Wolfgang Fuchs, Jörn W. Mundt und Hans-Dieter Zollondz. — München: Oldenbourg, 2008. — S. 70. — 804 S. — ISBN 978-3-486-25069-5.
Basílica de Son Peretó

La basílica de Son Peretó fou un edifici destinat al culte paleocristià situat a la possessió de Son Peretó, entre les localitats mallorquines de Manacor i Sant Llorenç des Cardassar. Actualment se'n conserven algunes parts i s'està procedint a la seva neteja i estudi. Les seves restes foren descobertes pel mossèn Joan Aguiló Pinya el 1912. L'estructura arquitectònica de la basílica sembla tenir influències dels cànons siriopalestinencs i nord-africans de la segona meitat del segle v. Les restes de les excavacions i els mosaics es troben al Museu d'Història de Manacor. Referències Enllaços externs http://www.academia.edu/1317440/El_conjunt_paleocristia_de_Son_Pereto_Manacor_projecte_de_revisio_i_dadequacio
Basílica de Son Peretó

La basílica de Son Peretó fue un edificio destinado al culto paleocristiano situado en el yacimiento arqueológico de Son Peretó, entre los municipios españoles de Manacor y San Lorenzo del Cardezar, Islas Baleares. La basílica La estructura arquitectónica de la Basílica tiene ciertas influencias de los estilos sirio-palestinos y norteafricanos de la segunda mitad del siglo V. Tiene unas dimensiones de 21 x 14 m y una orientación este-oeste. Constaba de tres naves, separada la central de las laterales por dos filas de columnas, un baptisterio y una zona de carácter funerario. Al este de la nave mayor había un sanctuarium, donde se encontraba el altar.​​ El pavimento del templo estaba recubierto de mosaicos con representaciones de aves y motivos geométricos. La nave central estaba decorada con un mosaico de escena paradisíaca, de la que solo se conservan unas palmeras. También existían varias lápidas, entre la que cabe destacar la de Baleria, una lauda decorada con un mosaico en el que se puede leer su inscripción mortuoria. Los mosaicos se incorporaron con posterioridad, alrededor del siglo VI.​ Excavaciones Los restos de la basílica fueron hallados por el clérigo Joan Aguiló Pinya, quien adquirió los terrenos en los que se encuentran el yacimiento y realizó excavaciones en 1912.​ En 1920 Josep Puig i Cadafalch dio a conocer los hallazgos de Aguiló en el Anuario del Instituto de Estudios Catalanes.​ En el año 1982 la sobrina de Aguiló donó los terrenos al Ayuntamiento de Manacor y posteriormente se realizaron excavaciones en la década de los 80 por parte de la Universidad de las Islas Baleares, la Universidad de Barcelona y el Museo de Mallorca.​ Los objetos y mosaicos descubiertos durante las excavaciones se encuentran expuestos en el Museo de Historia de Manacor.​ Referencias
Basílica de Son Peretó

Basílica de Son Peretó var en kyrka från senromersk tid på Mallorca i den autonoma regionen Balearerna i Spanien. Den låg på vad som nu är gården Son Peretós ägor mellan orterna Manacor och Sant Llorenç des Cardassar. Resterna av kyrkan upptäcktes 1908 av prästen Mossèn Joan Aguiló i Pinya, som överlät sina fynd och marken där basilikan låg till Manacors kommun. Samlingen placerades 1926 i Torre de ses Puntes i Manacor som Museu d'Història de Manacor. Under andra republiken flyttades föremålen till dominikanerklostret i Manacor. Efter spanska inbördeskriget förvarades mosaikerna och andra föremål till lokala församlingsbyggnader och var där fram till 1951, då Manacors kommunala arkeologiska museum invigdes. Fynden från utgrävningarna samt mosaikerna visas från 1991 på det nuvarande Museu Històrico de Manacor i Torre dels Enagistes omedelbart söder om Mancor. Bildgalleri Referenser Noter Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från katalanskspråkiga Wikipedia, Basílica de Son Peretó, 24 november 2021. Externa källor Història d'un Museu: Museu d'Història de Manacor på www.manacor.org
Ajuntament de Palma

L'ajuntament de Palma, anomenat també Cort, és la màxima institució del municipi de Palma i es troba a la Plaça de Cort, tot i que algunes dependències han estat traslladades a altres edificis. El màxim representant de l'ajuntament és el batle de Palma, càrrec que actualment ostenta Jaume Martínez Llabrés, del Partit Popular, governant en minoria. L'edifici, que presenta una façana barroca amb elements manieristes, es construí entre 1649 i 1680. A la façana, coronada per un enorme ràfec de 3 metres de volada, hi destaquen elements que han pres nom propi com el Banc del si no fos i el Rellotge d'en Figuera. Govern municipal El Ple de la Batlia està format per 29 regidors. A les eleccions municipals de 2023, el Partit Popular (PP) obtengué 11, el Partit Socialista de les Illes Balears (PSIB-PSOE) n'obtengué 8 regidors, Vox Baleares (Vox-Actúa Baleares) 6, Més per Palma-Estimam Palma (Més) 3 iUnides Podem (Podemos-EUIB) 1. Batles Vegeu també: Llista de batles de Palma. Des de 2023, el batle de Palma és el popular Jaume Martínez Llabrés, governant en minoria. Referències Vegeu també Llista de batlles de Palma Enllaços externs Web de l'ajuntament Arxivat 2018-02-10 a Wayback Machine.
Weinkellereigenossenschaft Felanitx

Die Weinkellereigenossenschaft Felanitx (katalanisch: Celler cooperatiu de Felanitx bzw. auch Celler Cooperatiu Es Sindicat, umgangssprachlich kurz „Sindicat“; span.: Bodega Cooperativa de Felanitx oder kurz: Bodega Cooperativa) ist ein seit 2001 denkmalgeschütztes Objekt am Rande der Stadt Felanitx, das in den Jahren 1919 bis 1922 errichtet wurde. Die Weinkellerei war einst die größte Kellereianlage in Mallorca und es wurde noch bis 1991 Wein durch die Weinkellereigenossenschaft verarbeitet. Das Gebäude liegt unter dem Puig de la Mola vis-à-vis der Carrer de Guillem Timoner an der MA 5120 und misst 6500 Quadratmeter, das Grundstück 22.000 Quadratmeter. Das Gebäude ist seit 1997 im Besitz eines Winzers aus Binissalem. Geschichte Die Genossenschaft wurde im Jahr 1919 von Bartomeu Vaquer Veny, Präsident der Landwirtschaftskammer und Miquel Caldentey Tallades, Präsident der Caja Rural in Felanitx gegründet. Das ehrgeizige Bauprojekt wurde vom Landwirtschaftsingenieur Arnest Mestre entworfen und zwischen 1920 und 1922 nach den Plänen des Architekten Guillem Forteza Pinya im Stil der Post-Modernisme-Architektur gebaut. Die Weinkellereigenossenschaft war jahrzehntelang die größte Anlage ihrer Art in Mallorca. In den 1980er-Jahren wurde von der Winzergenossenschaft jährlich etwa 1.800.000 Liter Wein pro Jahr, zumeist Rosé, aber auch etwa 25 % Rotwein und ca. 15 % Weißwein, produziert. Ab 1990 sind größere wirtschaftliche Probleme der Weinkellereigenossenschaft offensichtlich geworden. Es erfolgte ein Personalabbau und dennoch blieben Schulden in Höhe von mehr als 130 Millionen Peseten (etwa 780.000 Euro). Seit mehr als 25 Jahren steht das Gebäude leer und es wird regelmäßig versucht, eine neue Nutzung dafür zu finden, bislang erfolglos. 2015 hat der Inselrat beschlossen, das Gebäude um vier Millionen Euro zu kaufen, was bislang jedoch nicht erfolgreich durchgeführt werden konnte. 2017 wurde die Enteignung in die Wege geleitet. Einrichtung Im Inneren des Gebäudes befinden sich etwa 130 massive Betontanks, die vor Ort konstruiert wurden. Jeder fasst jeweils mehr als 10.000 Liter. Daneben gibt es ein oder zwei Dutzend zisternenähnlicher Lagertanks, die jeweils bis zu 30.000 Liter Fassungsvermögen haben, sowie vier zylindrische Stahltanks im Außenbereich, die vielleicht jeweils 100.000 Liter Speicherkapazität oder noch mehr haben. Weblinks Historische und zeitgenössische Videos auf YouTube. Einzelnachweise
Cala Fustam

La Cala Fustam està situada a l'illa de Menorca i concretament al sud del municipi d'Es Migjorn Gran. Aquesta és una platja d'arena blanca i forma part de l'ANEI que va des de Binigaus fins Cala Mitjana. El tram de litoral pertanyent al terme municipal d'Es Migjorn Gran que posseeix penya-segats de fins a 40 metres sobre el nivell de la mar, amb mànigues de mar que donen lloc a cales aïllades, verges i belles. Aquesta platja es caracteritza per tenir dimensions diminutes i està coberta de boscos de pins que arriben fins a la costa. Les seves aigües són cristal·lines. L'accés a aquesta platja es realitza fins a la Cala Mitjana en cotxe i a peu de manera senzilla seguint la senyalització pel camí de cavalls. Referències Enllaços externs platges de Balears Arxivat 2014-01-16 a Wayback Machine.
Cala Fustán

Cala Fustán (o cala Fustam, en catalán) es una pequeña bahía natural que se encuentra en el suroeste de la isla española de Menorca, en el municipio de San Cristóbal. Descripción Es una cala de arena blanca y aguas azul turquesa, pero por su difícil acceso no es muy visitada. Es similar a la cala Escorxada, aunque más pequeña. Acceso Es la siguiente cala después de cala Escorxada viniendo desde Binigaus. Véase también Playas de Menorca
Cala Nova (Eivissa)

Cala Nova és una cala a prop de la localitat d'Es Canar a l'illa d'Eivissa. Molt visitada, ja que està menys urbanitzada que la d'Es Canar. Característiques Té una amplada mitjana entre 30 i 40 m, de longitud té 250 m totals. La platja de Cala Nova té serveis com restaurants, lloguers de velomars, para-sols, hamaques, banys, quioscs i aparcaments. També té llocs on allotjar-se, també està la Creu Roja, també hi ha serveis que netegen la platja. La seva arena és fina i de color daurat. Les seves aigües són cristal·lines i tranquil·les. Les seves coordenades són, 39° 00° 28,18°N, 1° 34° 53,82°E. Com arribar-hi? Des d'Eivissa agafant la PM 810 fins Santa Eulària, una vegada allí agafar direcció Es Canar i veure la indicació de Cala Nova.
Cala Nova

La playa Cala Nova está situada en Santa Eulalia del Río, en la parte oriental de la isla de Ibiza, en la comunidad autónoma de las Islas Baleares, España. Es una playa con mucho equipamiento. Suele estar muy concurrida durante el verano. Referencias Ministerio de Medio Ambiente-playas de Santa Eulalia del Río Archivado el 19 de septiembre de 2009 en Wayback Machine. Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Cala Nova.
Cala Saona

Cala Saona és una petita cala situada a l'est de l'illa de Formentera i al llevant de Punta Rasa, que pertany a la parròquia de Sant Francesc Xavier. Aquest nom prové del català Savona. Aquesta Cala al seu costat esquerre mirant a la mar té casetes varador, on els pescadors tenen les seves barques de pesca i algunes altres on els pescadors guarden les seves eines de feina. A més a més, a dalt d'aquestes casetes i trobam uns arbres característics pel seu aspecte, ja que no tenen fulles, aquests arbres es fan servir per penjar el peix i obtenir el peix sec. Aquesta cala es caracteritza per la seva roca de colors taronjosos i les seves aigües transparents. Referències Bibliografia Enciclopèdia d'Eivissa i Formentera, Cala Saona
Cala Saona

La playa Cala Saona mayormente conocida como cala Sabina está situada en la isla de Formentera, en la comunidad autónoma de las Islas Baleares, España. Tras el arenal existe un pinar espeso con algunas construcciones de viviendas que quedan prácticamente cubiertas por el bosque, excepto el único hotel ubicado en primera línea, casi sobre la arena. Desde esta playa se pueden iniciar una serie de paseos por sendas que discurren entre árboles, u otras que bordean la costa, en dirección oeste, pudiendo llegar hasta el apéndice que cierra la cala llamado Punta Rasa. Referencias Ministerio de Medio Ambiente-playas de Formentera Archivado el 25 de abril de 2011 en Wayback Machine.
Cala Trebalúger

La platja de Trebalúger és una platja verge de Menorca que es troba a la part sud de l'illa entre el municipi d'Es Migjorn i Ferreries. La platja s'ha preservat gràcies principalment a la dificultat d'accés que té, ja que per arribar-hi s'ha de caminar una hora i mitja a través del Camí de Cavalls. Des de l'oest es pot accedir a Trebalúger per Cala Galdana, passant per la platja de Cala Mitjana i des de l'est es pot accedir des de la platja de Binigaus passant per les cales de Cala Escorxada i Cala Fustam. Una altra manera d'arribar-hi sense caminar és en barca. Aquests condicionants fa que aquesta platja sigui un lloc tranquil, sobretot, fora del mes d'agost. En aquesta platja desemboca el torrent de Trebalúger. El barranc que porta aquest torrent, és el barranc de Son Fideu. Aquest barranc s'utilitzava antigament per a l'agricultura de regadiu, ja que gaudia de fonts d'aigües naturals i d'unes condicions climatològiques molt bones per al cultiu d'arbres, sobretot, fruiters. La platja té una arena molt blanca i fina característica de les platges del sud de Menorca. No és una cala molt gran i la seva aigua és de color blau turquesa, clara i neta. Referències Enllaços externs Cala Trebalúger Arxivat 2014-04-07 a Wayback Machine., a Platges de Menorca
Cala Trabeluja

Cala Trabeluja (o Cala Trebalúger, en catalán) es una pequeña bahía natural que se encuentra en el suroeste de la isla española de Menorca (Islas Baleares), en el municipio de San Cristóbal. Descripción Cala de arena blanca y fina, está rodeada de pinos, en ella desemboca un riachuelo de agua dulce. El riachuelo de tanto en cuando tiñe las aguas de la playa, debido a la descomposición de ciertas algas, si esto sucede, el agua sigue siendo perfectamente apta para el baño, ya que se trata de un proceso natural que no tiene nada que ver con la contaminación humana. Acceso Se accede caminando desde Cala Mitjana, cogiendo el popular Camí de Cavalls, o bien con una embarcación. También es posible acceder a ella desde la Playa de Binigaus, aunque para ello hay que andar mucho más que desde Cala Mitjana. Contaminación industrial En 2012 el ayuntamiento de Ferrerías reconoció que hay sustancias contaminantes de origen industrial en el río de Trabeluja.​ Gracias a las denuncias del Grupo Balear de Ornitología y Defensa de la Naturaleza, en febrero de 2012 se llegó a un acuerdo para frenar la contaminación del que todavía no se conocen detalles.​ Véase también Playas de Menorca Enlaces externos Panorámica de Cala Trabeluja Referencias
Cala Xarraca

La playa Cala Xarraca está situada en San Juan Bautista, en la parte norte de la isla de Ibiza, en la comunidad autónoma de las Islas Baleares, España. Es una playa rústica que tradicionalmente es frecuentada por pescadores de la zona. Referencias Ministerio de Medio Ambiente-playas de San Juan Bautista Archivado el 10 de agosto de 2009 en Wayback Machine.
Cales Coves

Calascoves o Calescoves, sovint grafiat com a Cales Coves que és la forma predominant en castellà, són dues cales de Menorca de sorra gruixada i que està a nou quilòmetres d'Alaior. És propera al poble de Sant Climent (terme municipal de Maó) i a les urbanitzacions Cala en Porter i Son Vitamina (terme municipal d'Alaior). Aquesta cala es caracteritza per estar situada entre vuitanta penya-segats verticals en els quals hi ha coves excavades pels primers pobladors de Menorca (segles IX-x aC) i que van servir de tombes fins poc abans de la conquesta romana. Actualment no es pot entrar a aquestes coves, ja que les entrades a les coves estan tapades amb portes de metall. Aquesta cala es caracteritza també perquè disposa d'una font natural. La font està situada a l'esquerra de la platja entre les roques (l'aigua de la font és potable). Coves prehistòriques A més del paisatge natural, l'interès de Calascoves és el fet que estan envoltades per gairebé un centenar de coves excavades pels homes durant l'edat de bronze. Constitueix la necròpolis més important de l'illa, i com a tal va ser utilitzada fins a l'ocupació romana. En una de les coves es poden veure foses funeràries amb inscripcions que mostren que era un destí de pelegrinatge religiós al mes de maig. Només unes poques coves han estat excavades per arqueòlegs. Malhauradament, els nivells arqueològics de la majoria de les coves van ser destruïts durant les successives reutilitzacions que aquestes van patir fins al segle xx. També se sap que, com a mínim des de l'edat mitjana, les coves eren refugi i amagatall de nombrosos pirates que actuaven a la mediterrània occidental. A la segona meitat del segle xx eren habitades per grups de hippies, alguns d'ells nudistes, fins que l'any 2001 es van tancar les coves per considerar-les perilloses. L'any 2010 romanen tancades i l'accés al seu interior està prohibit, en espera de recursos econòmics per a poder fer-les accessibles sense perill. Flora i fauna L'aigua d'aquestes cales és molt pura, és molt fàcil veure-hi peixos multicolors, crancs i fins i tot pops. En algunes èpoques de l'any, la sorra està coberta d'algues mortes dipositades per la mar, això no és sinó un indicador de la salut del fons marí. Accés Si des de Cala en Porter hom va per la carretera durant un quilòmetre en direcció a Maó, s'arriba a la vil·la de Cales Coves. Allà hi ha un sender de terra que indica com arribar a les cales a peu. El trajecte és de tres quilòmetres i passa per les goles de Santo Domingo i de Biniadris. L'accés per carretera és senzill seguint la indicació viària i els desviaments. El darrer tram es realitzarà per un camí de terra en mal estat. En aquest últim tram no està permès estacionar el cotxe, però si es podrà estacionar pels voltants de la urbanització de Son Vitamina. En aquesta cala no està permès l'accés a animals de companyia per raons d'higiene i seguretat. Referències Enllaços externs La platja a Platges de Balears Arxivat 2012-06-30 a Wayback Machine.
Caló des Mort

Caló des Mort és una petita cala situada al sud de l'illa de Formentera, entre les platges de Migjorn i es Ram. Es troba a l'extrem oriental de la platja de Migjorn, on comencen els penya-segats de la Mola. És una petita cala de difícil accés, amb un talús rocós, platja d'arena, aigües cristal·lines amb un fons de roques i arena, i la presència d'escars, varadors artesanals per barques petites. La caleta està envoltada per una frondosa pinada, i gaudeix d'una immillorable vista panoràmica de la costa sud de Formentera. En aquesta petita cala es practica el nudisme. Referències Enllaços externs «Caló des Mort Arxivat 2012-06-30 a Wayback Machine.». Platges de les Illes Balears. Govern de les Illes Balears. «Caló des Mort Arxivat 2012-12-14 a Wayback Machine.». Web Oficial de Turisme de Formentera. «Caló des Mort Arxivat 2011-08-07 a Wayback Machine.». Playas y Resorts.
Caló d'Es Mort

La playa Caló d'Es Mort está situada en la isla de Formentera, en la comunidad autónoma de las Islas Baleares, España. Es una playa de cantos rodados, bolos de grandes dimensiones y piedra, normalmente cubierta de restos de una planta marina llamada posidonia. Véase también Consejo Insular de Formentera Caló d'Es Trui Pas D'En Adolf Referencias Ministerio de Medio Ambiente-playas de Formentera Archivado el 25 de abril de 2011 en Wayback Machine.
Sóller

Sóller város Mallorca szigetén. Megközelíthető Palmától a Palma–Sóller-vasútvonalon. A városból villamosvonal vezet a közelben található kikötővárosba, Port of Sóllerbe. Híres sólleriek Gregorio Bausá (1590-1656), festő Albert Hauf (1938-), filológus Joan Miquel Oliver (1974-), zenész Tuni (b. 1982), focista Képgaléria Népesség A település lakosságának változását az alábbi diagram mutatja: Külső hivatkozások English-language home page of sollernet.com Archiválva 2008. szeptember 14-i dátummal a Wayback Machine-ben Sa Mostra - International Folklore Festival Archiválva 2002. augusztus 14-i dátummal a Wayback Machine-ben Veu de Sóller (local weekly newspaper), in Catalan Setmanari Sóller (local newspaper), in Catalan. Ferrocarril de Sóller (Sóller train), in English Archiválva 2005. december 28-i dátummal a Wayback Machine-ben Jardín Botánico (botanical garden), in Catalan and Spanish Museu de Ciencias Naturales Ajuntament de Sóller (Townhall of Sóller), in English
Sóller

Sóller è un comune spagnolo di 13 942 abitanti situato nella comunità autonoma delle Isole Baleari, sull'isola di Maiorca. Storia A causa della sua posizione orografica, Sóller ha sempre sofferto di una situazione di isolamento rispetto al resto delle città dell'isola Maiorca e, soprattutto, a Palma. Il passaggio dal XIX al XX secolo fu fondamentale per lo sviluppo industriale della valle. Un passo importante fu quello che ebbe luogo nel 1912, con l'inaugurazione della linea ferroviaria Palma-Sóller. Un anno dopo, nel 1913, fu aperta la linea del tram, che garantiva il collegamento con il porto di Sóller. Tuttavia, il collegamento venne completato fino al 1997, quando fu inaugurato un tunnel, che ha favorito una crescita demografica significativa. Monumenti e luoghi d'interesse Chiesa di San Bartolomeo Banco de Sóller Can Pruneta, casa museo modernista Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Sóller Collegamenti esterni Sito ufficiale, su ajsoller.net. (CA) Sóller, su Gran Enciclopèdia Catalana, Grup Enciclopèdia Catalana.