NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Illa de ses Bledes

L'illa de ses Bledes o illes Bledes es troba devora el cap de s'Alairó, al municipi d'Es Mercadal a Menorca, és una zona d'especial interès per a la protecció de les aus. Just davant mateix de l'illa, es troba cala Barril. També hi ha una illa de ses Bledes a l'arxipèlag de Cabrera i una altra illa de ses Bledes a Eivissa. L'illa de ses Bledes de Menorca té una extensió de 3,67 hectàrees, està a 163 metres de Menorca i la seva altitud màxima és de 60,7 metres. La subespècie de sargantana gimnèsia que ocupa aquesta illa és Podarcis lilfordi sargantanae. Referències http://www.obsam.cat/indicadors/sistemes-naturals/illots/illots-biologiques.pdf Arxivat 2011-09-06 a Wayback Machine.
Illa des Porros

L'illa des Porros o de Sanitja és una petita illa situada als voltants del cap de Cavalleria a Menorca. No s'ha de confondre amb l'illot des Porros situat al municipi de Santa Margalida al nord de Mallorca i que forma part de la necròpolis de Son Real. Descripció És el punt més al nord de l'arxipèlag Balear: 40° 05′ 4″ N. Ha estat declarada zona ZEPA (zona d'especial protecció per les aus). Fa 8,4 hectàrees de superfície, és alta (màxim 18,5 m) en la seva cara nord i baixa en la cara sud. És calcària i el matoll no s'hi fa per l'erosió, el fort vent i els esquitxos del mar. Hi ha colònies d'aus marines especialment la gavina corsa i la baldriga cendrosa, aquesta darrera amb la població més nombrosa d'Espanya. També s'hi troba la sargantana endèmica balear Podarcis lilfordi: Podarcis lilfordi fenni. Història L'orografia de la zona fa que la línia costera de Sanitja sigui irregular i perillosa, però que l'espai entre el port de Sanitja i les proximitats de l'illa sigui bo per fondejar. Probablement per aquest motiu en l'antiguitat era un bon lloc per les embarcacions que volien comerciar. Exploracions arqueològiques han localitzat àmfores antigues del nord d'Àfrica. Referències Enllaços externs Fotografia i situació de l'illa des Porros, Ajuntament d'Es Mercadal Biologia dels illots de les Balars Arxivat 2011-09-06 a Wayback Machine.
Isla de Sanitja

La isla de Sanitja o de los Porros (illa de Sanitja o illa des Porros en catalán) es una pequeña isla situada frente al cabo de Cavallería, a 475 m de tierra firme,​ en la costa norte de Menorca. Pertenece al municipio de Mercadal. Es el punto más septentrional del archipiélago balear: 40° 05' 4'' N. Forma parte del lugar de importancia comunitaria Dels Alocs a Fornells​ y toda el área marina que la circunda forma parte de la reserva marina Norte de Menorca. Tiene 8,4 hectáreas de superficie y una altitud máxima de 18,5 m.​ Su cara norte es más escarpada y de mayor altura que su cara sur. Es caliza y su vegetación es de pequeño porte. Ni siquiera crecen matorrales, debido a la erosión, el fuerte viento y el agua marina. Hay colonias de aves marinas como la gaviota de Audouin o la pardela cenicienta. También se puede encontrar la subespecie de lagartija balear Podarcis lilfordi fenni. Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Isla de Sanitja. Fotografía y situación de la isla de Sanitja, Ayuntamiento de Es Mercadal.
La Residencia

La Residencia és un hotel de luxe situat a la vila de Deià, a Mallorca. Inicialment es construí a partir de dues possessions, Son Canals i Son Moragues, però des de llavors ha duit a terme nombroses ampliacions, abastant també Son Fony. El magnat Richard Branson, també propietari de Virgin va adquirir l'hotel el 1987, El 2002 Branson va vendre l'hotel a la cadena Orient Express (reanomenat Belmond el 2014) del magnat britànic James B. Sherwood. Al final de 2018 el grup francès Moët Hennessy Louis Vuitton va adquirir Belmond. Atrets també per la seva bellesa, nombroses personalitats com l'emperador i l'emperadriu del Japó, els reis d'Espanya, Jordània, i Noruega, la Duquesa de Kent, Diana Spencer, entre altres s'hi han allotjat. Referències Enllaços externs La Residencia - Lloc web oficial
Cala Llucalari

La Cala Llucalari està situada a l'illa de Menorca i concretament al Sud del municipi d'Alaior. D'Alaior a Cala Llucalari hi ha 8 quilòmetres de distància. Està situada entre el Cap de ses Penyes i la cova de sa Calç. Té talús de grava i arena i la vegetació que hi ha és escassa, ja que la cala està entre penya-segats. Es pot arribar amb cotxe fins a Son Bou i després s'ha anar caminant fins a la cala que està a un quilòmetre de distància més o menys. Aquesta és una platja petita i té poca afluència de banyistes. Enllaços externs Platges de Balears
Cala de Llucalari

Cala de Llucalari oder Cala Llucalari bezeichnet eine kleine Bucht (Cala) auf Menorcas Südseite. Die kleine Bucht ist naturbelassen, naturgeschützt und nur wenig besucht, obwohl sie nur wenige hundert Meter östlich des stark touristisch erschlossenen Strandes von Son Bou gelegen ist. Der Camí de Cavalls führt im Hinterland an der Bucht vorbei. Weblinks Strandbeschreibung (spanisch)
Cala Llucalari

La playa de la Cala Llucalari forma parte de una zona de protección natural. Es poca visitada, aunque se encuentra a solo pocos cientos de metros distancia del poblado de Son Bou.​ El Camí de Cavalls pasa atrás de la cala. Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Cala Llucalari. Referencias
Macarella

La platja de Macarella està a 14 quilòmetres de Ciutadella, situada entre es Castellet de Macarella i Punta de na Xulla, prop de la llacuna de la Macarella i a ponent de la cala de Santa Galdana. És considerada una de les platges més belles de Menorca. Dintre s'hi formen dues petites cales, una al nord i l'altra a l'est, anomenada Macarelleta. Descripció Aquesta cala verge i aïllada té forma de u; dimensions mitjanes; alts penya-segats flanquejant, coberts de pinars frondosos; zona humida-hàbitat de fotges, anguiles i tortugues de mar; barranc, un tram de Camí de Cavalls ocupant la seva part posterior, el que li confereix un aspecte salvatge. Aquest paisatge és típic del litoral meridional menorquí. És una platja molt visitada per persones d'aquí de Menorca i també molts de turistes. El millor d'aquesta platja és la seva aigua neta. La tranquil·litat i transparència de les seves aigües color turquesa, ens permet veure en fons de sa platja completament arenós. Aquesta platja compta amb els bàsics serveis de dutxes per als visitants, WC, papereres per a mantenir la platja neta, telèfons i també una zona amb deports nàutics. Referències Enllaços externs platges de balears Arxivat 2018-07-23 a Wayback Machine. canalmar.com
Playa de Macarella

La playa de Macarella está situada en la Cala Macarella, a 14 kilómetros de Ciudadela, situada entre se Castellet de Macarella y Punta de na Xulla, cerca de la laguna de la Macarella y a poniente de la cala de Santa Galdana. Es considerada una de las playas más bellas de Menorca.​ Dentro de la cala principal se forman dos pequeñas calas, una al norte denominada Cala Macarella y la otra al este, llamada Macarelleta por su diminutivo en menorquín. Descripción Esta cala virgen y aislada tiene forma de u; dimensiones medianas; altos acantilados flanqueando, cubiertos de pinares frondosos; zona húmeda-hábitat de hozas, anguilas y tortugas de mar; barranco, un tramo de Camino de Caballos ocupando su parte posterior, el que le confiere un aspecto salvaje. Este paisaje es típico del litoral meridional menorquín. Es una playa muy visitada por personas de aquí de Menorca y también muchos de turistas. Esta playa cuenta con los básicos servicios de duchas para los visitantes, WC, papeleras para mantener la playa limpia, teléfonos y también una zona con deportes náuticos. Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Playa de Macarella. playas de baleares Archivado el 23 de julio de 2018 en Wayback Machine. canalmar.com
Mercat de Santa Catalina

El Mercat de Santa Catalina és un mercat situat al barri de Santa Catalina, al districte de Ponent de Palma. Es va crear l'any 1920. Actualment, compta principalment amb trasts de fruites i verdures, peix i carn, encara que també s'hi poden trobar pastisseries, quioscs, bars i altres tipus d'establiments. Està situat a la Plaça Navegació s/n, entre els carrers Anníbal, Servet, Soler i Cerdà i obre de dilluns a dissabte de 7.00 h a 15.00 h. Referències Enllaços externs Web del mercat Arxivat 2009-02-06 a Wayback Machine.
Molí de Dalt (Sant Lluís)

Es Molí de Dalt és un molí de vent fariner construït l'any 1762, a Sant Lluís dins el període de breu dominació francesa a l'illa de Menorca, junt amb els altres dos molins del poble construïts poc temps després. Anys més tard, el 1776, ja funcionava el molí més gran dels tres, el molí d'Enmig, situat al mateix carrer principal a pocs metres de l'anterior. Finalment, el 1780 es construeix el molí de Baix, a un solar del carrer Comte Lannion, a la part meridional del poble. El 12 de gener de 1949, una forta tramuntana va fer caure el curull o capell i els elements exteriors tot fent malbé la maquinària i aturant-ne una activitat de 187 anys. L'edifici va anar degradant-se fins que el Consell Insular de Menorca el va comprar salvant-lo del mal estat en el que es trobava. El 9 d'abril de 1984 el va cedir a l'ajuntament de Sant Lluís per a usos culturals. Diumenge de Pasqua de l'any 1987 s'inaugurava oficialment aprofitant l'avinentesa del 255è aniversari de la fundació de la vila. Acull el Museu Etnològic de Sant Lluís a més d'una oficina municipal d'informació turística. Edifici La maquinària ha estat reconstruïda amb les peces originals. Es poden observar les dimensions i el complex sistema de cordatge per subjectar les aspes i la maquinària del molí perfectament restaurada. La mola, que és la peça fonamental del molí i que en dona el nom i en defineix l'activitat és de procedència francesa i probablement es tracta de l'original, fa vora 1000 kg de pes. Col·lecció El molí és la seu del Museu Etnològic de Sant Lluís, on es poden veure una gran varietat d'eines emprades a les tasques del camp i oficis avui desapareguts. Entre d'altres s'hi poden trobar diferents tipus d'arades, batedors, una antiga premsa de formatge, màquines de ferrer, la pastera per pastar el pa i fins i tot l'antic carro de pagès emprat per al transport de mercaderies o persones. Aquestes peces i moltes més formen una gran col·lecció d'eines antigues i d'un gran interès de caràcter etnològic. Sala 1 Aquesta sala està dedicada als estris de la matança del porc, recipients per a mesurar el gra i arreus per fer llum, a més d'una exposició de fotos antigues del molí. Sala 2 Acull eines de diferents oficis com el de fuster, de ferrer, de traginer, instruments per a replegar, traginar i conservar-hi aigua i ormeigs de pescar. Sala 3 S'hi troben les eines del camp i ormeigs de caçar. Sala 4 Conté els arreus destinats a la farina, a la que es dedicava la producció del molí. Galeria d'imatges Referències
Museu d'Art Contemporani d'Eivissa

El Museu d'Art Contemporani d'Eivissa, també conegut com a MACE va inaugurar-se el 1964. Va obrir les portes de nou el 27 d'abril de 2012, després d'haver estat tancat durant més de 5 anys per remodelar-ho. Està ubicat a la Ronda Narcís Puget, s/n, d'Eivissa. La seva titularitat és municipal i gestiona mitjançant un patronat. Edifici El museu està ubicat en un edifici que data de 1727, situat a la zona de Dalt Vila. Després de la remodelació, el museu disposa de 3 altures, una planta baixa i dues plantes sota terra. Disposa d'un saló d'actes, una botiga i un centre de lectura i documentació. Història La creació del museu està relacionada a la Biennal d'Eivissa, creada el 1964. Entre 1976 i 1979 Marie-Claire Uberquoi en fou la seva directora artística. Entre el 2007 i el 2012 el museu va estar tancat per ampliar i remodelar l'espai. El cost de les obres va ascendir a 4 milions d'euros, dels quals el Ministeri de Cultura va pagar 2,3 Milions i el Consorci Eivissa Patrimoni de la Humanitat la resta. Durant les obres de remodelació es van trobar unes restes arqueològiques que daten del segle vii aC, les més antigues trobades a Eivissa, i per això es va decidir dedicar-los un espai dins del nou museu. Es va reinaugurar el 27 d'abril de 2012 amb una exposició de Miquel Barceló i Barry Flanagan, a més d'una selecció d'obres del fons de la col·lecció. Col·lecció La col·lecció permanent del museu és un recull d'art contemporani fet a les illes durant els anys 60 del segle xx, amb obres d'artistes de diverses procedències. Dins d'aquesta col·lecció destaca una interessant col·lecció de cartells de l'extinta galeria de Carl van der Voort, procedents de la donació feta per ell mateix l'any 1997 al museu. També disposa d'una col·lecció de gravats provinent del certamen Ibizagrafic centrat en les tècniques tradicionals d'estampació i la seva relació amb les noves tecnologies. Referències Bibliografia Museu d'Art Contemporani d'Eivissa Arxivat 2009-12-17 a Wayback Machine., Enciclopèdia d'Eivissa i Formentera Enllaços externs Portal web del MACE Estatuts del museu Arxivat 2012-06-28 a Wayback Machine. PDF
Museo de Arte Contemporáneo de Ibiza

El Museo de Arte Contemporáneo de Ibiza,​ también conocido como MACI o MACE, se inauguró en 1964. Abrió sus puertas de nuevo el 27 de abril de 2012, después de haber estado cerrado durante más de 5 años para remodelarlo. Está ubicado en la Ronda Narcís Puget, s / n, de Ibiza. Su titularidad es municipal y se gestiona mediante un patronato.​ Edificio El museo está ubicado en un edificio que data de 1727, situado en la zona de Dalt Vila. Tras la remodelación, el museo dispone de 3 alturas, una planta baja y dos plantas subterráneas. Dispone de un salón de actos, una tienda y un centro de lectura y documentación. Historia La creación del museo está relacionada con la Bienal de Ibiza, creada en 1964. Entre 1976 y 1979 Marie-Claire Uberquoi en fue su directora artística. Entre 2007 y 2012 el museo estuvo cerrado para ampliar y remodelar el espacio. El coste de las obras ascendió a 4 millones de euros, de los que el Ministerio de Educación, Cultura y Deporte pagó 2,3 millones y el Consorcio Ibiza Patrimonio de la Humanidad el resto. Durante las obras de remodelación se encontraron unos restos arqueológicos que datan del siglo VII a. C., las más antiguas encontradas en Ibiza, y por eso se decidió dedicarles un espacio dentro del nuevo museo. Se reinauguró el 27 de abril de 2012 con una exposición de Miquel Barceló y Barry Flanagan, además de una selección de obras del fondo de la colección.​ Colección La colección permanente del museo es una colección de arte contemporáneo hecho en las islas durante los años 60 del siglo XX, con obras de artistas de diversas procedencias. En la sala principal de la colección permanente el especial interés es una serie de obras de artistas internationales del Grupo Ibiza 59. Artistas que vivían y trabajaban en Ibiza en los años 50-60 como Erwin Bechtold, Erwin Broner, Hans Laabs, Katja Meirowsky, Bob Munford, Egon Neubauer, Antonio Ruiz, Carlos Sansegundo, Bertil Sjöberg y Heinz Trökes. Dentro la colección permanente también destaca una interesante colección de carteles de la extinta galería de Carl van der Voort, procedentes de la donación hecha por él mismo en 1997 en el museo,​ entre los que destacan los grabados de Gilbert Herreyns, que llegó a la isla contratado por Carl van der Voort​ También dispone de una colección de grabados proveniente del certamen Ibizagrafic centrado en las técnicas tradicionales de estampación y su relación con las nuevas tecnologías. Referencias Bibliografía «Museu d'Art Contemporani d'Eivissa». Enciclopèdia d'Eivissa i Formentera (en catalán). Archivado desde el original el 17 de diciembre de 2009. Consultado el 19 de junio de 2020. Enlaces externos
Musée d'Art contemporain d'Ibiza

Le Musée d'Art contemporain d'Ibiza (Museo de Arte Contemporáneo de Ibiza ; Museu d'Art Contemporani d'Eivissa - MACE) est un musée situé à Ibiza, dans les îles Baléares (Espagne) inauguré en 1964. Histoire Après avoir été fermé pendant plus de 5 ans pour rénovation, le musée ouvre de nouveau ses portes le 27 avril 2012 avec l'exposition Cerámiques i Dibuxos sur Miquel Barceló et Barry Flanagan, ainsi qu'une sélection d'œuvres du fonds de la collection. Collection La collection permanente du musée est une collection d'art contemporain faite dans les îles pendant les années 1960, avec des œuvres d'artistes de diverses provenances. Dans la salle principale de la collection permanente, l'intérêt particulier est une série d'œuvres d'artistes internationaux du Groupe Ibiza 59, vivant et travaillant à Ibiza dans les années 1950-1960 comme Erwin Bechtold, Erwin Broner, Hans Laabs, Katja Meirowsky, Bob Munford, Egon Neubauer, Antonio Ruiz, Carlos Sansegundo, Bertil Sjöberg et Heinz Trökes. La collection permanente comprend également une intéressante collection d'affiches de la défunte galerie de Carl van der Voort, provenant du don fait par ce dernier en 1997. Bibliographie (ca) « Enciclopèdia d'Eivissa i Formentera » [archive du 17 décembre 2009] (consulté le 19 juin 2020) Notes et références Liens externes Site officiel Ressource relative aux beaux-arts : Union List of Artist Names Portail des musées Portail de l’Espagne Portail de l’art contemporain
Museu d'Art Contemporani d'Eivissa

Het Museu d'Art Contemporani d'Eivissa of MACE is een kunstmuseum in Ibiza-stad op het Spaanse eiland Ibiza. Het werd geopend in 1964 en kreeg in 2012 een nieuw gebouw. Het museum is gewijd aan kunst die in de twintigste eeuw werd gemaakt op Ibiza, met werken van Erwin Bechtold, Erwin Broner, Hans Laabs, Katja Meirowsky, Bob Munford, Egon Neubauer, Antonio Ruiz, Carlos Sansegundo, Bertil Sjöberg en Heinz Trökes. Externe link Officiële website
Na Corberana

Na Corberana és un illot del litoral mallorquí de petites dimensions, amb forma allargada, de 100 metres de llargària per 30 d'amplada i 2900 m², situat a uns 550 al sud-oest de la costa de sa Puntassa (Colònia de Sant Jordi), a l'extrem meridional de la Badia de sa Ràpita. És un illot de poca alçària però de roques escarpades. Degut a la seva gran influència salina del mar, amb prou feines hi ha vegetació i flora terrestre. Pertany al municipi de ses Salines. Ja sigui perquè es troba davant un cap com perquè es troba en el pas entre els ports de la Colònia de Sant Jordi i Cabrera, el trànsit d'embarcacions hi és abundant, i l'illot representa un perill per a la navegació, especialment la nocturna, car no es troba senyalitzat i la seva alçada sobre el nivell de mar és molt reduïda. Hi ha pas segur entre l'illot i la costa, però en navegació nocturna és millor no córrer riscos i allunyar-se de la costa si no es coneix molt bé la zona. Referències
Na Corberana

Na Corberana es un islote español situado frente al litoral de Mallorca, en el municipio de Las Salinas, Islas Baleares. Es de pequeñas dimensiones: 80 metros de longitud por 40 de anchura, y se encuentra a unos 400 metros de la costa de la Colonia de San Jorge. Es un islote de poca altitud pero de rocas escarpadas. Debido a su gran influencia salina del mar, apenas hay vegetación y flora terrestre.
На-Редона

На-Редона (кат. Na Redona) или На-Родона (кат. Na Rodona) — небольшой необитаемый остров в Средиземном море, является одним из островов архипелага архипелага Кабрера, входящего в состав Балеарских островов (Испания). Административно относится к муниципии Пальма-де-Мальорка. Площадь острова — 0,101 (1,07) км², ширина составляет 350 м, длина — 340 м. Наивысшая точка расположена на высоте 57 м над уровнем моря. Берега острова высокие и обрывистые. Остров входит в состав Национального парка архипелага Кабрера, уникального произрастающими на его территории эндемичными видами растений. Примечания
Na Moltona

Na Moltona és un illot del litoral mallorquí situat davant la platja d'el Carbó. És una illa de relleu suau, sense gaires accidents geogràfics, de litologia calcoarenítica quaternària i miocènica, d'uns 300 metres de diàmetre. La costa és de roques i només hi ha una petita platgeta al nord-est de l'illa. Al costat de l'illa s'hi troben l'illot gros de na Moltona i l'illot petit de na Moltona. Aquesta illa destaca per guardar restes talaiòtiques. Flora A la part est de l'illa s'hi troba una màquia litoral d'ullastre, llentiscle, aladern i savina, i hi destaca el creixement de ceba marina (Urginea maritima). Però la part oest és més àrida i només hi creix llistó. Fauna Tot i les petites dimensions hi ha una població important de conills i d'una subespècie de sargantana balear (Podarcis lilfordi jordansi), només presents a les illes de na Moltona, de na Guardis i d'en Curt. Al sud de l'illa hi ha una zona de cria de gavines important. Referències
Na Moltona

Na Moltona es un islote español del litoral de Mallorca situado frente a la playa del Carbón, en el municipio de Las Salinas, Islas Baleares. Es una isla de relieve plano, sin muchos accidentes geográficos. Mide unos 300 metros de norte a sur y 360 metros de este a oeste. La costa es de rocas y sólo hay una pequeña playa al nordeste de la isla. Junto a la isla se encuentran el islote gordo de na Moltona y el islote pequeño de na Moltona. Esta isla destaca por guardar restos de origen talayótico. Flora A la parte este de la isla se encuentra una flora litoral de acebuche, lentisco, aladierna y sabina, y destaca el crecimiento de cebolla marina (Urginea maritima). La parte oeste es más árida y sólo crece listón. Fauna Pese a las pequeñas dimensiones hay una población importante de conejos y de una subespecie de lagartija balear (Podarcis lilfordi jordansi), sólo presentes a las islas de na Moltona y de na Guardes. Hay que remarcar que al sur de la isla hay una importante zona de cría de gaviotas.
Església de Sant Blai de Campos

L'església de Sant Blai fou la primera església parroquial del terme de Campos. És situada a 3 km del nucli urbà, i ja es documenta en la butlla del papa Innocenci IV de 1248, llavors sota l'advocació de Sant Julià. El 1405, la parròquia es va traslladar a una nova església construïda dins el nucli urbà, també sota l'advocació de Sant Julià, de manera que l'antiga església fou dedicada a Sant Blai. Es tracta d'una església de repoblament, de manera que originàriament era gòtica, però amb la reforma que patí el segle xvi perdé les característiques d'aquesta tipologia, si més no en l'interior. És de planta rectangular de nau única, coberta per una volta de creueria amb vuit capelles laterals. També té un pati, que distribueix l'entrada per l'exterior i l'accés a un dels dos portals de la nau, així com a l'antic cementiri, que actualment és un jardí de flora mediterrània. Celebracions El diumenge següent al 3 de febrer, el dia de Sant Blai, la gent de Campos acudeix a l'església per a passar el dia, venerar el sant, posar-se oli i comprar panellets, perquè es diu que això guareix el mal de coll. Hom hi va a peu, en bicicleta o en patinet, i per això aquest dia també es diu A Sant Blai Sense Fum. Les bicicletes parteixen de la plaça dels Tres Molins, i la gent a peu o en patinet, de davant l'ajuntament, en arribar es reparteix berenar i beure de part de l'ajuntament i després el rector diu una missa. També s'hi celebra el Pancaritat, Tots Sants, Pancaritat i la Festa de l'àngel. Accés Per a arribar-hi s'ha de sortir de Campos pel carrer de Sant Blai / Ma-19 i, a la sortida del poble, agafar la carretera Ma-6040 en direcció a la Colònia de Sant Jordi; en el kilòmetre quatre hi ha una creu de terme, d'on parteix un camí de mig kilòmetre fins a l'església. Referències
Platja d'Atalis

La platja d'Atalis (no confondre amb Talis, davant de son Bou) està situada a l'illa de Menorca i concretament al sud-est del municipi des Migjorn Gran. És d'arena blanca i forma part dels vuit-cents metres de costa baixa que dona pas a la platja de Son Bou que és la més extensa de Menorca. Es caracteritza per tenir unes dimensions diminutes i zones de roques sense vegetació, les seves aigües són cristal·lines, amb un fons arenós i zones amb vegetació submarina. L'accés a aquesta platja s'ha de realitzar a peu des de Sant Tomàs, on podem arribar en cotxe i aparcar gratuïtament. Enllaços externs Platges de Balears