NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Iglesia de Kilmalkedar

La iglesia de Kilmalkedar está situada en las proximidades de Dingle en el condado de Kerry en Irlanda. En el siglo XII se fundó en este lugar un complejo monástico del cual la iglesia es uno de los pocos restos que se conservan. Destaca en la iglesia la portada principal de origen románico que posee un tímpano en el que se representan una cabeza humana y un animal mitológico. La iglesia posee otros restos como son una piedra perforada y un reloj de sol. Cercana a la iglesia está situada la casa de San Brendan que según la leyenda fue morada del santo en la época medieval. En la iglesia apareció la piedra conocida como Alphabet' stone, en la que aparece tallado un abecedario de los primeros tiempos de los cristianos.​ Enlaces externos Situación:52°10′53″N 10°20′16″O Referencias
Kilmalkedar

Le monastère de Kilmalkedar (Cill Maoilchéadair en irlandais), fondé au VIIe siècle, est situé sur la péninsule de Dingle, dans le comté de Kerry, Irlande. Le site comporte une église, une pierre Ogham, un oratoire, un cadran solaire, plusieurs pierres avec des inscriptions, et deux maisons. Il comprend les constructions datant depuis l'époque pré-chrétienne jusqu'au XVe siècle. Histoire Bien que principalement un site chrétien, Kilmalkedar comprend des éléments païens. Il aurait été fondé par Saint Maolcethair, fils du roi d'Ulster, décédé en ce site en 636. Il l'avait choisi en raison de sa proximité avec le Mont Brandon, un site religieux pré-chrétien. La voie de pèlerinage qui mène au mont Brandon passe par Kilmalkedar. Saint Brendan a été adopté comme saint patron au cours des siècles suivant la fondation de Kilmalkedar. Bien que l'on ne sache pas quand l'église est tombée en ruine, en 1756, la moitié de la dîme de la paroisse de Kilmalkedar faisait toujours partie de l'argent donné à la chancellerie de Ardfert. Liens externes Kilmalkedar sur www.megalithicireland.com Kilmalkedar Monastery sur www.nd.edu Portail du catholicisme Portail de l’Irlande Portail de l’archéologie
Килмалкедар

Килмалкедар (англ. Kilmalkedar) — археологическое место, расположенное вблизи деревни Килмалкедар на полуострове Дингл в 5 км к западу от одноимённого города Дингл, графство Керри, Ирландия. Здесь сохранились порталы двух полуразрушенных церквей XII века, построенные в романском стиле. Их внешний облик напоминает порталы Кормакской часовни в Кашеле и небольшой церкви Дизерт О`Ди. В самой церкви Килмалкедар, перед вторым порталом высится камень с латинским и огамическим письмом, употреблявшимся кельтами и пиктами на Британских островах.
Kilmacduagh Monastery

Kilmacduagh Monastery (irisch Cill Mhic Dhuach) ist eine Klosterruine im Ort Kilmacduagh, 5 km westlich der Ortschaft Gort im County Galway in Irland. Das Kloster soll im 7. Jahrhundert vom Heiligen Colman MacDuagh von der Iroschottischen Kirche gegründet worden sein, der das Land vom König Guaire von Connacht erhielt. Die Kirchen sind bereits im 13. Jahrhundert geplündert worden. Trotzdem war es vom 17. bis zum 19. Jahrhundert im Wechsel mit Kilfenora Bischofssitz. Die Kathedrale, deren frühester Teil im 11. Jahrhundert gebaut wurde, ersetzte eine Holzkirche. Der (schiefe) Rundturm gehört zu den bestbewahrten in Irland. Mit fast 35 m ist er der höchste noch vollständige Turm. Er weist eine Abweichung von 60 cm aus der Senkrechten auf und stammt ungefähr aus dem 12. Jahrhundert. Temple Mary ist eine kleine Kirche aus dem 13. Jahrhundert, gebaut aus den Steinen einer älteren Kirche. Ein Teil der Kirche von Johannes dem Täufer ist wahrscheinlich älter als die Kathedrale. Das Glebe House diente der Residenz des Bischofs. Es stammt aus dem 14. Jahrhundert und wurde später umgebaut. Vor einiger Zeit wurde es restauriert. Die O’Heyne’s Church wurde in der ersten Hälfte des 13. Jahrhunderts erbaut. Die Kirche hat über der Kanzel einen Torbogen mit reichhaltiger Steinmetzarbeit, der auf Säulen mit Blumen- und Tierverzierungen steht. Der Clan O’Heyne, nach dem die Kirche benannt ist, führt als Vorfahren jenen King Guaire Aidhne, der das Land für das Kloster gab, und erbaute um 1520 auch das nach Guaire benannte Dunguaire Castle bei Kinvara. Siehe auch Liste schiefer Türme Quelle The Office of Public Works, Irl. Literatur Peter Harbison: Guide to National and Historic Monuments of Ireland. 3. Aufl. Gill & Macmillan Publ., Dublin 1992, ISBN 0-7171-3239-0, S. 95f. Brian Lalor: The Irish Round Tower. The Collins Press, Cork 1999, ISBN 1-898256-64-0. Weblinks
Monasterio de Kilmacduagh

Kilmacduagh es un complejo monástico situado en las afueras de Gort, condado de Galway en Irlanda.​ Se cree que el complejo monástico fue fundado por San Colman McDuagh en el siglo VII, si bien la estructura actual ha sufrido diferentes reformas a largo del tiempo.​ El elemento arquitectónico más importante es la torre irlandesa, una de las más altas de Irlanda, de finales del siglo XI que se encuentra inclinada.​ Situada al lado de la torre se encuentra la catedral de Teampall que se encuentra en ruinas. Completa el conjunto el cementerio.​ Referencias
Monastère de Kilmacduagh

Le monastère de Kilmacduagh se situe à Kilmacduagh, à 5 km de la ville de Gort dans le Comté de Galway en Irlande. Il a été le lieu de naissance du diocèse de Kilmacduagh, dont le nom signifie « l'église du fils de Duagh ». Ce monastère fut établi par saint Colman MacDuagh au VIIe siècle, sur les terres que lui avait données son cousin, le roi du Connacht, Guaire Aidne mac Colmáin (655-663). Le monastère contient une tour ronde, remarquable par son inclinaison, de plus d'un demi mètre de la verticale, et par sa hauteur, supérieure à 30 mètres. Cette tour, construite au XIIe siècle, servait de refuge pour les moines en cas d'attaque ou de pillage, fréquents au moyen-âge. L'entrée de la tour est à plus de 7m de hauteur, accessible uniquement par une échelle, rétractée en cas d'attaque. C'est l'importance de ce site qui lui a permis d'obtenir, au XIIe siècle, la création du nouveau diocèse de Kilmacduagh et d'en devenir le siège. Cette richesse et cette taille ont fait du monastère une cible de plusieurs pillages au cours du XIIIe siècle. Actuellement, l'ensemble dépend du diocèse de Galway. Légendes D'après la légende, saint Colman MacDuagh marchait dans les bois du Burren lorsque son Étole tomba sur le sol. Prenant cela pour un signe, il construisit son monastère à cet endroit. L'étole était décrite comme incrustée de pierreries, et a été détenue par les O'Shaughnessys plusieurs siècles plus tard, avec la crosse de saint Colman. L'étole disparut par la suite, mais la crosse passa aux O'Heynes et peut maintenant être vue au musée national d'Irlande. On raconte également qu'au diocèse de Kilmacduagh, aucun homme ne peut mourir frappé par la foudre. Cette légende a été testée quand une âme malchanceuse fut touchée, mais la force de l'éclair fut telle que le malheureux fut projeté jusque dans le comté voisin de Clare, où il mourut. Portail du catholicisme Portail de l’architecture chrétienne Portail de l’Irlande
Glenveagh

Glenveagh (glen-Vay ; Irsk: Gleann Bheatha, 'birkedalen' ) er den næststørste nationalpark i Irland. Den ligger i County Donegal, og omfatter det arealer under Glenveagh Castle, Lough Veagh og meget af Derryveagh-bjergene. Nationalparkerne i Irland er i overensstemmelse med IUCN-standarder. Geografi Parken dækker et areal på 170 kvadratkilometer og omfatter meget af Derryveagh-bjergene, Lough Veagh og Glenveagh Castle på søens kyst. Slotshaven har et væld af eksotiske planter. Historie Kaptajn John George Adair (1823-1885), en anglo-irsk forretningsmand, byggede Glenveagh Castle. Adair kom i strid med sine irske katolske lejere om jagt- og fiskerettigheder og indtrængen af får. Under hungersnøden i 1861 fordrev Adair 44 familier (i alt 224 mennesker) fra deres blackhouses på hans jord, hvilket gav ham tilnavnet "Black Jack Adair". Godset overgik til hans kone Cornelia Adair . Det blev derefter købt af Arthur Kingsley Porter i 1929, før det blev købt af Henry Plumer McIlhenny i 1937. McIlhenny testamenterede Glenveagh til den irske stat i 1970'erne, men fortsatte med at bruge slottet som deltidsbolig indtil 1982. Parken er hjemsted for den største flok kronhjort i Irland, og den tidligere lokalt udryddede kongeørn blev genindført i parken i 2000. I vinteren 2018 og foråret 2019 blev mange indfødte men ikke-hjemmehørende træer og planter ryddet fra parken. Kilder og henvisninger Nationalparkers hjemmeside Glenveagh National Parks hjemmeside Glenveagh Gardens guide (arkiveret) Glenveaghs dybdegående historie Ugens gåtur: Glenveagh National Park Donegal
Glenveagh

Glenveagh ( glen-VAY; Irish: Gleann Bheatha, meaning 'glen of the birches') is the second-largest national park in all of Ireland. Located in County Donegal, it includes: Glenveagh Castle and its grounds; Lough Veagh; and much of the Derryveagh Mountains. National parks in Ireland conform to IUCN standards. As of 2024, Glenveagh is the only national park anywhere in Ulster, the northern province in Ireland. Geography The park covers 170 square kilometres and includes much of the Derryveagh Mountains, Lough Veagh and Glenveagh Castle on its shores. The castle gardens display a multitude of exotic and delicate plants. History Captain John George Adair (1823–1885), an Anglo-Irish businessman, built Glenveagh Castle and founded the Glenveagh estate. Adair came into dispute with his Irish Catholic tenants over hunting and fishing rights and trespassing sheep. During the 1861 famine, Adair evicted 44 families (224 people total) from their blackhouses on his land, earning him the nickname "Black Jack Adair". The estate passed to his wife Cornelia Adair. It was then bought by Arthur Kingsley Porter in 1929, before being bought by Henry Plumer McIlhenny in 1937. McIlhenny bequeathed Glenveagh to the Irish state in the 1970s, but continued to use the castle as a part-time residence until 1982. The park is home to the largest herd of red deer in Ireland and the formerly extirpated golden eagle were reintroduced into the park in 2000. In winter 2018 and spring 2019, many native and non-native trees and plants were cleared from the park, and the water and pipe system was updated. See also List of loughs in Ireland List of tourist attractions in Ireland References External links National Parks Website Glenveagh National Park Website Archived 19 August 2021 at the Wayback Machine Glenveagh Gardens guide (archived) In Depth History of Glenveagh Walk of the Week: Glenveagh National Park Donegal Archived 28 September 2009 at the Wayback Machine
Glenveagh

El parque nacional de Glenveagh (en inglés, Glenveagh National park; en gaélico, Páirc Naisiúnta Gleann Bheatha) es el más grande de los seis parques nacionales de la República de Irlanda,​ que se encuentra en el centro de las montes Derryveagh en el noroeste del condado de Donegal. Se encuentra a unos 24 kilómetros al noroeste de Letterkenny. Es una zona de montañas abruptas y lagos de origen glaciar. Tiene una extensión de 6.475 hectáreas. Está formado por tres zonas. La mayor es lo que antes era la Glenveagh Estate ("finca Glenveagh"), incluyendo la mayor parte de las montañas Derryveagh. Al oeste están colinas de cuarcita en torno a Crocknafarragh. Y, al sur, hay zona de turberas de Lough Barra, Meenachullion y Crockastoller. Fue una reserva de caza antes de convertirse en parque nacional en el año 1975. Con la terminación de las instalaciones, el parque nacional Glenveagh se abrió oficialmente al público en el año 1986. En la finca Glenveagh hay una red de jardines principalmente informales muestra una multitud de plantas exóticas y delicadas que provienen de sitios tan lejanos como Chile, Madeira y Tasmania, todas amparadas por cortavientos de pinos y rododendros ornamentales. La finca fue establecida por John Adair, tristemente famoso por expulsar a 244 de sus inquilinos y despejar la tierra de manera que no perturbasen su vista del paisaje. Los jardines y el castillo fueron una donación al estado irlandés en 1981 realizada por Henry P. McIlhenny de Filadelfia quien había comprado la finca en 1937. Actualmente el parque tiene el mayor rebaño de venado en Irlanda y las águilas reales, cuya población nativa de Irlanda había desaparecido, fueron reintroducidas en el parque en el año 2000 con águilas de otras poblaciones. Véase también Parques nacionales de Irlanda Referencias Enlaces externos Guía a los jardines de Glenveagh (enlace roto disponible en Internet Archive; véase el historial, la primera versión y la última). (en inglés) Historia de Glenveagh (en inglés) Letterkenny y Glenveagh (en inglés)
Parc national de Glenveagh

Le parc national de Glenveagh (en anglais : Glenveagh National Park - en irlandais : Páirc Naisiúnta Gleann Bheatha) est un parc national d'Irlande situé dans le comté de Donegal. Il s'étend sur 16 000 hectares dans les montagnes de Derryveagh et occupe les vallées du Lough Veagh et de Poisoned Glen. Le parc a été créé après la donation du château de Glenveagh (Glenveagh Castle), à l'État irlandais en 1981. Toponymie Le toponyme « Glenveagh » dérive de l'irlandais Gleann Bheatha signifiant « vallée des bouleaux ». Géographie Localisation Le parc national de Glenveagh se situe au nord-ouest du comté de Donegal, le plus septentrional des comtés d'Irlande. Il couvre une zone de 16 000 hectares dans les montagnes de Derryveagh. Le parc se situe à 24 km au nord-ouest de la ville de Letterkenny. Les plus proches localités sont Churchill et Kilmacrennan. Le nord du parc est traversé par la route R251. Topographie et hydrologie Climat Géologie Intérêt Milieu naturel Site historique Histoire Gestion et protection Tourisme Notes et références Notes Références Annexes Articles connexes Comté de Donegal Château de Glenveagh Parcs nationaux d'Irlande Liens externes (en) Site officiel du parc national de Glenveagh Portail de l’Irlande Portail de la conservation de la nature
Glenveagh National Park

Il Glenveagh (in gaelico irlandese Gleann Bheatha, che significa "Glen delle betulle") è un parco nazionale irlandese, situato nella contea di Donegal, nell'Ulster nord-occidentale. Geografia Il parco ha un'estensione di circa 170 km quadrati, il che lo rende il secondo parco nazionale irlandese per estensione e presenta un territorio prevalentemente collinare, che comprende il Glenveagh Castle e il Lough Veagh. Storia Il titolo di parco fu richiesto da John Adair, il quale acquisì anche una brutta reputazione, visto che sfrattò 244 degli abitanti del parco, suoi affittuari, per godere da solo dei bellissimi panorami che questo offre. Ambiente Il parco presenta il più grande branco di cervi rossi in Irlanda ed è l'habitat anche di alcuni esemplari di aquila reale. All'interno del parco si trovano dei giardini, che presentano piante esotiche, provenienti da Cile, Tasmania e Madeira, tutte protette da frangivento di pini e rododendri ornamentali. Galleria d'immagini Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su parco nazionale di Glenveagh Collegamenti esterni Website, su glenveaghnationalpark.ie. URL consultato il 4 febbraio 2012 (archiviato dall'url originale il 5 settembre 2015). Glenveagh Gardens guide, su gardens-guide.com. In Depth History of Glenveagh, su geocities.com (archiviato dall'url originale il 25 ottobre 2009). Letterkenny and Glenveagh, su letterkennyguide.com. URL consultato il 4 febbraio 2012 (archiviato dall'url originale il 16 marzo 2015). Glenveagh National Park Donegal, su independent.ie.
Nationaal Park Glenveagh

Het Nationaal Park Glenveagh (Engels: Glenveagh National Park/ Iers: Páirc Náisiúnta Ghleann Bheatha) is een nationaal park in de Derryveaghbergen, in het Noordwesten van County Donegal (Ierland). In het noorden wordt het ontsloten door de N56 en in het zuiden door de R250. Het park omvat meer dan 16.000 hectare met bergen, meren en bossen. In het park bevindt zich ook het kasteel van Glenveagh, met de bijbehorende tuinen, dat uitziet over het meer. Het kasteel is rond 1870 gebouwd door John George Adair, een rijke landspeculant uit county Laois, naar het voorbeeld van Balmoral Castle van koningin Victoria. Adair was ook verantwoordelijk voor de zogenoemde uitzettingen van Derryveagh in 1861, toen hij 47 families van hun huizen verdreef. De reden was dat hij zo een beter uitzicht had. De tweede eigenaar van het kasteel was Arthur Kingsley Porter, een professor van de schone kunsten aan de Harvard-universiteit. Samen met zijn vrouw Lucy bezat hij het kasteel van 1929 tot 1933, toen hij op een raadselachtige manier verdween tijdens een verblijf op het eiland Innishbofin. Het huis bevat antieke kunstwerken, meubilair en historische boeken. Adair bracht in de 19e eeuw het grootste deel van het land onder in een holding. De holding werd beheerd als privéhertenbos tot 1975 toen het aan de staat werd verkocht en in de handen van het Bureau van Openbare Werken kwam, die er een Nationaal park van maakte. De laatste privé-eigenaar van het kasteel, Henry P. Mcllhenny schonk, bij zijn definitieve vertrek in 1983, het kasteel en het grootste deel van de inhoud en tuinen aan de staat. Het park werd geopend voor het publiek in 1984, het kasteel in 1986. De 13 hectare grote tuinen rond het kasteel bieden een verscheidenheid van bomen, struiken en bloemen van uit de gehele wereld. De tuinaanleg is, na de dood van haar man in 1885, begonnen door mevr. Adair. Door de verdere inspanningen van de volgende eigenaren groeiden de tuinen uit tot een tuin met bijzondere planten uit Chili, Madeira en Tasmanië. Het park biedt verder een verscheidenheid van soorten, flora en fauna, waaronder een van grootste hertenpopulaties in Ierland. De herten die volledig wild zijn, kunnen zich vrij binnen een 40km omheining in Glenveagh bewegen. De herten brengen het grootste deel van de zomer in de bergen door, en zoeken in de winter de lager gelegen gebieden op. Het park is ook het tehuis van het Golden Eagle Project. De adelaar is uitgestorven in Ierland. Doel van het project is de adelaar weer in te voeren in Ierland, door jonge adelaars uit Schotland te halen en ze uit te zetten in het Nationaal Park Glenveagh. Galerij
Park Narodowy Glenveagh

Glenveagh National Park (irl. Páirc Naisiúnta Gleann Bheatha) – park narodowy o powierzchni 16500 ha w północnej części Republiki Irlandii. Obejmuje część pasma górskiego Derryveagh, jego malowniczą scenerię tworzy zespół jezior otoczonych górskimi szczytami. Park obejmuje najwyższe szczyty Donegalu. W pd.-zach. części Parku przeważają granitowe urwiska wymodelowane przez lądolód, natomiast w pn. części występują wzgórza o łagodnych zboczach i głębokie torfowiska. Linki zewnętrzne Strona oficjalna (ang.)
Гленвей (национальный парк)

Гленве́й, Гле́нвя, Гленва (англ. Glenveagh; ирл. Ghleann Bheatha — Глянн-Вяха) — национальный парк на территории графства Донегол, Ирландия. Площадь — около 110 км². Главная достопримечательность заповедника — это одноимённый замок, построенный в 1870—1873 годах капитаном Джоном Джорджем Эдейром, в замысле которого было создать сооружение, превосходящее Балморал, резиденцию английской королевы. В конце XX века замок был передан в собственность Ирландии американцем Генри Пламером Макилхенни и стал открытым для туристов. Большую часть территории парка занимают лесные и озёрные ландшафты. Здесь обитают благородные олени и гнездится множество птиц. Примечания Ссылки Glenveagh Gardens guide (недоступная ссылка — история). In Depth History of Glenveagh . Архивировано из оригинала 18 октября 2007 года. Letterkenny and Glenveagh . Архивировано из оригинала 16 марта 2015 года.
Glenveagh National Park

Glenveagh National Park är en nationalpark i republiken Irland. Den ligger i grevskapet County Donegal och provinsen Ulster, i den norra delen av landet, 220 km nordväst om huvudstaden Dublin. Glenveagh National Park ligger 368 meter över havet. Arean är 161 kvadratkilometer. Kommentarer Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Glenveagh National Park.
Замок Гленвей

Замок Гленвей (ирл. Caisleán Ghleann Bheatha) — расположен в одноимённом национальном парке Гленвей, графство Донегол, Ирландия. Построен в 1870—1873 годах. Замок состоит из центрального здания высотой в 4 этажа, стены и округлой башни. Вокруг крепости разбит сад, а в окружающая местность представлена горным ландшафтом с озёрами и лесом. Гленвей был построен капитаном Джоном Джордж Адером, мелким дворянином и уроженцем графства Лиишь, который сделал себе состояние на спекуляциях с землей в США. Разбогатев, он вернулся в Ирландию и начал скупать обширные участки земли в графстве Донегал. В 1869 году Джон Адера женился на дочери Джеймса С. Водсворта, генерала армии северян во время гражданской войны в США. Вместе с новой женой Адера приступил к строительству замка Гленвей. По замыслам капитана, строение должно было превзойти Балморал, резиденцию королевы Виктории, В 1937 году замок был приобретён американцем Генри Плюмер МакЛенни, а в 1981 году передан им в собственность Ирландии. Гленвей посещали многие голливудские знаменитости, в том числе Грета Гарбо и Мэрилин Монро. См. также Список замков Ирландии Ссылки Сады замка Гленвей Национальный парк Гленвей
Замок Гленвех

Замок Гленвег (англ. Glenveagh Castle, ірл. Caisleán Ghleann Bheatha — Кашлен Глен Бега) — один із замків Ірландії, розташований в графстві Донеґол. Замок побудований в стилі замків шотландських баронів. Замок стоїть біля селищ Черчілл та Гвідор. Нині замок розташований в національному парку Гленвіл. Замок будувався з 1870 по 1873 рік. Замок оточений садом, знаходиться серед гір, озер, лісів, ущелин. Біля замку живе стадо благородних оленів. Замок і оточуючі землі були подаровані ірландському народу у 1981 році Генрі Пламер МакІлгенні з Філадельфії, що придбав цей замок і землі в 1937 році. Замок відвідували такі відомі люди як Чарлі Чаплін, Мерилін Монро, Кларк Гейбл, Грета Гарбо. Ірландська назва замку перекладається як «Замок Долини Беріз». Капітан Адайр Замок Гленвех збудував у 1873 році капітан Джон Джордж Адайр (1823—1885), що народився в Ірландії в графстві Леїш. Він заробив свій капітал торгуючи землею в Сполучених Штатах, потім він повернувся в Ірландію і купив величезні за площею землі в графстві Донеґол. Джон Джордж Адайр одружився в 1869 році з Корнелією Вадсворт Річі — дочкою Джеймса Вадсворта, генерала, що воював під час Громадянської війни в США на стороні Півночі (Союзу). Разом вони планували будівництво замку. Амбіції Джона Джорджа Адайра були величезні: він планував збудувати замок, який би перевершив у всьому замок Балморал — шотландську резиденцію королеви Великої Британії. Капітана Адайра згадують «з любов’ю» в графстві Донеґол. Він вигнав зі своїх земель 224 селян під час будівництва замку. В історію вони ввійшли як «Виселення Деррівег». Тому Джон Джордж Адайр став в Ірландії символом жорстокості. Він купив маєтки Глевіл та Гартан в 1859 році і розширив маєток до 28 000 акрів. Одразу почались у нього проблеми з орендарями. Аби придушити невдоволення Адайр стріляв в овець, що зайшли на його землю та вбив свого дворецького Джеймса Муррога. 3 квітня 1861 року він почав насильницьке виселення селян зі своїх земель. Виселення почалось з селища Лох-Барр, де першими постраждали вдова Ханна МакАвард та її шість дочок і один син — були виселені зі своєї землі. Потім почалось виселення і руйнування будинків в Магерашанган, Стагал, Клагган, Ардатор, Карлстаун. В цілому було виселено 44 родини або 244 особи. Ці події спричинили те, що було проголошено прокляття Адайру і його справі. Згідно цього прокляття, жоден із власників замку не буде носити прізвище Адайр. В Австралії створили фонд допомоги потерпілим з графства Донеґол. Багато потерпілих завдяки цьому емігрували в Австралію і отримали там допомогу і землю. Збереглася усна традиція пам’яті про ці трагічні події. Галерея Див. також Список замків Ірландії Джерела Glenveagh Castle Co Donegal. web.archive.org. 13 січня 2017. Процитовано 28 січня 2021.