NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Триніті-коледж (Дублін)

Коледж Святої Королеви Єлизавети та неподільної Трійці біля Дубліна (Триніті-коледж) — найстаріший та найпрестижніший навчальний заклад в Ірландії. Входить до складу Дублінського університету. Триніті-коледж розташований в центрі Дубліна. Він займає площу в 190 000 м², на якій міститься безліч як старих, так і нових будівель, розташованих навколо великих дворів (відомих як «квадрати»), і два ігрових поля. До складу Триніті-коледжу входять шість факультетів: гуманітарний, філологічний, бізнесу, економіки та соціальних наук, інженерної справи та кібернетики, медицини та природничих наук. Для вступу в цей університет необхідно подати атестат про середню освіту, який відповідав би ірландському сертифікату про закінчення школи або британському атестату про середню освіту GCSE або A-level. Історія У 1592 році невелика група мешканців Дубліна, одержавши лист від королеви Єлизавети I, заснувала коледж у покинутому монастирі Всіх Святих, що на південному сході від міських стін. Першим ректором університету став архієпископ Дубліна Адам Лофтус. Через деякий час місто розрослося і університет став його частиною. Головний будинок університету стали будувати через століття після заснування. Жінки були допущені до коледжу як повноцінні студентки в 1904 році. Триніті-коледж був першим зі старих університетів Європи, який зробив цей крок. Бібліотека Бібліотека Триніті-коледжу є найбільшою науковою бібліотекою в Ірландії. Коледж має законне право на копію кожної книги, виданої у Великій Британії та Ірландії і, отже, отримує понад 100 000 нових збірок щороку. Бібліотека містить близько п'яти мільйонів книг, у тому числі 30 000 поточних збірок і значних колекцій рукописів, карт і нотних видань. Рейтинги Триніті-коледж — один із семи найстаріших університетів англомовного світу та єдиний, який розташований поза Великою Британією. Times Higher Education Supplement Global Ranking: 53-й в усьому світі та 13-й у Європі, піднявся з 78-го місця у світі у 2006 році. 37-й в усьому світі серед гуманітарних вищих навчальних закладів (піднявся з 39-го у 2006 році) і єдиний ірландський університет у 100 найкращих (у 300 найкращих таких 4). Financial Times MBA Ranking: 70-й у світі, 1-й в Ірландії. Shanghai Jiao Tong University Ranking: 201—300 глобально і 1-й в Ірландії. Whitefield Consulting Worldwide — European MBA Rankings 2007: 16-й в Європі і 1-й в Ірландії. Відомі викладачі Джеймс Маккуллаг Відомі випускники Оскар Вайлд Джонатан Свіфт Вільям Ровен Гамільтон Семюел Бекет Брем Стокер Кеті Мак-Грат Джордж Стоні Девід О'Салліван Див. також Бібліотека Триніті-коледжу Примітки Посилання Офіційний сайт
Carrowmore

Carrowmore (An Cheathrú Mór, che significa "Grande Quarto, in gaelico irlandese) è un sito di rituali funebri preistorici situato sulla collina e penisola di Knocknarea a poca distanza dalla cittadina di Sligo, in Irlanda. Descrizione Circa 30 tombe megalitiche possono essere visitate e osservate oggi, ma sono state rinvenute tracce di ulteriori tombe scomparse o del tutto in rovina. Le tombe (nella loro forma originaria) erano quasi totalmente 'circoli di dolmen'; piccoli dolmen con i loro contorni in pietra di circa 12 o 15 metri. Le tombe sono disposte in un recinto rozzo circolare che circondano il monumento principale, un cairn chiamato Listoghil. I dolmen chiamati 'entrate' - due pietre verticali con una orizzontale disposta sopra - solitamente anticipano l'area di una tomba centrale. Note Voci correlate Megalito Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Carrowmore
Carrowmore

Carrowmore (irl. An Cheathrú Mhór) – jedno z 4 dużych cmentarzysk megalitycznych z grobami korytarzowymi w Irlandii. Pozostałe cmentarzyska to: cmentarzysko w dolinie rzeki Boyne (Newgrange, Knowth i Dowth), Loughcrew i Carrowkeel. Carrowmore charakteryzuje się największą koncentracją grobów, chociaż tutejsze groby są mniejsze i prostsze w konstrukcji niż znane z innych irlandzkich miejsc. Cmentarzysko zajmuje obszar ponad 1 km². Część grobów stoi na prywatnych gruntach. Obecnie około 30 różnie zachowanych grobów jest rozmieszczonych wokół grobowca centralnego (nr 51). Groby zostały ponumerowane przez George’a Petriego podczas tworzenia pierwszego "Ordnance Survey of Britain and Ireland" w 1837 r. W tamtym czasie musiało istnieć więcej grobów (przynajmniej 25), a obecne luki w numeracji wskazują, że część z nich uległa zniszczeniu. System numeracji Petriego jest używany do dziś. W wieku dwudziestym fenomen megalitów (dużych kamiennych monumentów), a zwłaszcza grobowców korytarzowych, tłumaczono jako zjawisko powiązane z początkami rolnictwa. Zakładano, że groby w dolinie rzeki Boyne były najstarszymi w Irlandii, podczas gdy mniejsze i prostsze grobowce z Carrowmore sytuowano w czasach późniejszych. Ich prostota miała być wskaźnikiem postępującej „degeneracji” społeczeństwa budowniczych grobów. Badania naukowe przeprowadzone w Carrowmore obaliły te teorie, ponieważ uzyskano daty, wskazujące na bardzo wczesną aktywność ludzką w tym miejscu. Wciąż prowadzone badania na innych stanowiskach na kontynencie skłaniają do zakwestionowania tradycyjnych poglądów na początki i czas trwania tradycji megalitycznych. Być może megality są dużo starsze niż wcześniej sądzono. Prawdopodobnie, oprócz rozwoju rolnictwa, na powstanie zjawiska wznoszenia megalitów duży wpływ miały inne zmiany społeczne o powszechnym zasięgu. Daty uzyskane z cmentarzyska Carrowmore sugerują, iż najwyższa aktywność ludzka tutaj miała miejsce między 3800 p.n.e. a 4400 p.n.e. Najpóźniejsza data, 3600 p.n.e., pochodzi z grobowca nr 51, chociaż są dowody na istnienie w tym miejscu wcześniejszej struktury, datowanej na 4100 p.n.e. Najwcześniejsza data pochodzi z grobowca nr 4 i wskazuje na działalność ludzką, która miała tu miejsce już w 5400 p.n.e. Bibliografia Hector McDonnell: Holy Hills & Pagan Places of Ireland. Somerset: Wooden Books, 2008. ISBN 978-1-904263-62-3. Linki zewnętrzne Strona poświęcona grobowcowi
Карроумор

Карроумор (англ. Carrowmore, ирл. An Cheathrú Mhór) — доисторическое святилище в графстве Слайго на севере Ирландии. Одна из четырёх главных коридорных гробниц, мегалитических сооружений в Ирландии. В настоящее время на месте можно видеть около 30 гробниц, остальные разрушены. Почти все они представляют собой дольмены, окруженные каменной оградой 12—15 м в диаметре. Малые гробницы окружают самый большой монумент комплекса — Листогил, диаметр которого 34 м. «Вход» в ограду малых гробниц обычно обращен к Листогилу. Данные радиоуглеродного анализа, согласно которым, по меньшей мере, одной из гробниц более 7 тыс. лет, специалистами оспариваются. Предполагается, в частности, что материалы, взятые для исследования, старше самих гробниц. Остальные гробницы, в том числе Листогил, датируются периодом 4300—3500 гг. до н. э. и соответствуют эпохе неолита. Как Ньюгрейндж и другие подобные сооружения Ирландии, Карроумор является одним из древнейших мегалитических комплексов доисторической традиции Ирландии. Функция Все погребения Карроумора, кроме Листогила, представляют собой кремации, в то время как в центральном погребении Листогила была совершена ингумация. Тела перед погребением подвергали сложной обработке, включая отделение костей от плоти и их перезахоронение. В соответствии с древней ирландской традицией, в могилу вместе с останками были положены каменные или глиняные шары и иглы из оленьего рога с грибообразными головками. В некоторых гробницах и ямах поблизости от них найдено большое количество раковин. Впоследствии часть гробниц была перестроена и использована повторно. В отличие от Листогила, малые гробницы Карроумора, по-видимому, никогда не были закрыты ничем кроме собственной верхней плиты-«крыши». Над Листогилом дополнительно уложены булыжники из гнейса в виде каирна с плоским верхом, высота которого в настоящее время составляет 4 м. На поверхности среди прочих булыжников встречаются глыбы известняка, служащие отметками совершенных под ними позднейших погребений кремированных людей и животных. Литература Ссылки Local website
Карроумор

Карроумор (англ. Carrowmore, ірл. An Cheathrú Mhór) — доісторичне святилище в графстві Слайго на півночі Ірландії. Одна з чотирьох головних коридорних гробниць, мегалітичних споруд в Ірландії. Нині на місці можна бачити близько 30 гробниць, інші зруйновані. Майже всі вони є дольменами, оточеними кам'яною огорожею діаметром 12—15 м. Малі гробниці оточують найбільший монумент комплексу — Лістогіл, діаметр якого 34 м. «Вхід» в огорожу малих гробниць зазвичай звернений до Лістогілу. Дані радіовуглецевого аналізу, за якими, щонайменше, одній із гробниць понад 7 тис. років, фахівці оскаржують. Припускають, зокрема, що матеріали, взяті для дослідження, старші від самих гробниць. Решта гробниць, зокрема й Лістогіл, датуються періодом 4300—3500 рр. до н. е. і відповідають епосі неоліту. Як Ньюгрейндж та інші подібні споруди Ірландії, Карроумор є одним з найдавніших мегалітичних комплексів доісторичної традиції Ірландії. Функція Всі поховання Карроумора, крім Лістогіла, являють собою кремації, тоді як у центральному похованні Лістогіла здійснено інгумацію. Тіла перед похованням зазнали складної обробки, включно з відділенням кісток від плоті і їх перепоховання. Відповідно до давньої ірландської традиції, в могилу разом з останками покладено кам'яні або глиняні кулі і голки з оленячого рогу з грибоподібними головками. У деяких гробницях і ямах поблизу від них знайдено багато раковин. Згодом частину гробниць перебудовано й використано повторно. На відміну від Лістогіла, малі гробниці Карроумора, мабуть, ніколи не закривались нічим крім власної верхньої плити — «даху». Над Лістогілом додатково покладено кругляки з гнейсу у вигляді каїрну з плоским верхом, висота якого нині становить 4 м. На поверхні серед інших кругляків зустрічаються брили вапняку, що позначають здійснені під ними пізніші поховання кремованих людей і тварин. Див. також Калех Примітки Література Tombs for Hunters, Bürenhult, G, British Archaeology 82, 2005, pp22–27 Landscape of the Monuments, Bergh, S. University of Stockholm, 1995. Altering the Earth. The Origins of Monuments in Britain and Continental Europe, Bradley, R. Edinburgh: Society of Antiquaries of Scotland. 1993. Посилання Local website [Архівовано 9 лютого 2005 у Wayback Machine.]
Port lotniczy Sligo

Sligo Airport (kod lotniska IATA: SXL / kod lotniska ICAO: EISG) – niewielki regionalny port lotniczy, znajdujący się w Strandhill, siedem kilometrów od Sligo. Lotnisko jest również bazą dla Irlandzkiej Straży Wybrzeża i siedzibą aeroklubu Sligo. Wypadki 2 listopada 2002 roku Fokker F27, należący do Euroceltic Airways, nie zdołał zatrzymać się przed końcem pasa startowego i zakończył lądowanie z dziobem w Zatoce Sligo. Nie było ofiar śmiertelnych. Linki zewnętrzne Oficjalna strona lotniska. [dostęp 2009-10-02].
Aeroportul Sligo

Aeroportul Sligo (IATA: SXL, ICAO: EISG) este un aeroport din Strandhill⁠(d), Comitatul Sligo, Connacht⁠(d), Irlanda ce deservește zona Sligo. A fost numit după zona deservită. Situat la o altitudine de 3 m, aeroportul dispune de o singură pistă. Infrastructură Piste Terminale Note Vezi și
Guinness Storehouse

El Guinness Storehouse és una atracció turística de l'empresa Guinness Brewery situada a Dublín, Irlanda. Des de la seva obertura el 2000, ha rebut més de vint milions de visitants. Descripció Es poden visitar set pisos envoltant un atri de vidre en forma de pinta de Guinness. La planta baixa presenta els quatre ingredients de la cervesa (aigua, ordi, llúpol i llevat), i el fundador de la cervesa, Arthur Guinness. Altres pisos presenten la història de la publicitat de la marca i inclouen una exposició interactiva sobre begudes responsables. El setè pis acull el Gravity Bar amb vistes a Dublín i on els visitants poden beure una pinta de Guinness inclosa en el preu de l'entrada. A la base de l'atri hi ha una còpia de l'arrendament de 9.000 anys signat per Arthur Guinness a l'espai que ocupa la cerveseria. Al bar Perfect Pint, els visitants poden aprendre a servir-se una pinta i imprimir el seu selfie a sobre d'una pinta. El Bar de Cerveseria del cinquè pis inclou cuina irlandesa, que utilitza Guinness tant en la cuina com a acompanyament del menjar. Història L'edifici en el qual es troba el magatzem va ser construït el 1902 com a planta de fermentació de la cerveseria. Va ser inspirat amb l'Escola d'Arquitectura de Chicago i va ser el primer edifici de diversos pisos d'acer construït a Irlanda. L'edifici es va utilitzar de manera continuada com a planta de fermentació de la cerveseria fins al seu tancament el 1988, quan es va completar una nova planta de fermentació a prop del riu Liffey. El 1997, es va decidir convertir l'edifici en el Guinness Storehouse, substituint la Guinness Hop Store com a atracció turística. El disseny de l'edifici va ser realitzat per la firma de disseny del Regne Unit Imagination en col·laboració amb la firma d'arquitectes RKD de Dublín, i el magatzem es va obrir al públic el 2 de desembre del 2000. L'agost del 2006 es van invertir 2,5 milions d'euros en una instal·lació multimèdia basada en tecnologia en viu que mostra el procés modern de cervesa per a Guinness, dissenyat per Event Communications. Referències
Guinness Storehouse

Guinness Storehouse er en turistattraktion ved St. James's Gate Brewery i Dublin, Irland, der beskæftiger sig med ølbrygning og produktionen af Guinness . Siden åbningen i 2000 har det haft over 20 millioner besøgende. Storehouse dækker syv etager omkring et glasatrium formet som et glas Guinness. Stueetagen introducerer øllets ingredienser, bryggeriets grundlægger, Arthur Guinness, Guinness-reklamer, og på syvende etage findes Gravity Bar med udsigt over Dublin. Historie Bygningen, som huser Storehouse, blev opført i 1902 som et anlæg til fermentering for St. James's Gate Brewery (hvor gær tilsættes brygget). Den blev designet i stil med Chicago-skolen inden for arkitektur og var den første fleretagers bygning med stålskelet, der blev opført i Irland. Bygningen blev brugt kontinuerligt som bryggeriets fermenteringsanlæg indtil lukningen i 1988, hvor et nyt fermenteringsanlæg blev færdiggjort nær floden Liffey. I 1997 blev det besluttet at omdanne bygningen til Guinness Storehouse, som erstattede Guinness Hop Store som bryggeriets besøgscenter. Ombygningen blev udført af det britiske designfirma Imagination i samarbejde med det Dublin-baserede arkitektfirma RKD, og Storehouse åbnede for offentligheden den 2. december 2000. I 2006-08 blev en ny fløj udviklet, og €2,5 mio. blev investeret i en teknologidrevet multimedieinstallation, der demonstrerer den moderne bryggeproces for Guinness. Installationen blev designet af det London-baserede museumsdesignfirma Event Communications. I maj 2011 besøgte dronning Elizabeth II og prins Philip Storehouse som en del af et statsbesøg i Irland. Besøgsattraktioner Guinness Storehouse forklarer øllets historie. Historien formidles gennem forskellige interaktive udstillingsområder, herunder ingredienser, brygning, transport, bødkerarbejde, reklame og sponsorater. Storehouse dækker syv etager omkring et glasatrium formet som et glas Guinness. Stueetagen introducerer øllets fire ingredienser (vand, byg, humle og gær) samt bryggeriets grundlægger, Arthur Guinness. Andre etager viser historien om Guinness-reklamer og inkluderer en interaktiv udstilling om ansvarligt alkoholforbrug. Ved bunden af atriet findes en kopi af den 9.000-årige lejekontrakt, som Arthur Guinness underskrev for bryggeriets område. I Perfect Pint-baren kan besøgende skænke deres egen pint Guinness og få deres selfie printet på ølflasken. Brewery Bar på femte etage tilbyder irsk mad, hvor Guinness anvendes både i madlavningen og som ledsagelse til maden. På syvende etage findes Gravity Bar med udsigt over Dublin, hvor besøgende kan drikke en pint Guinness. De fleste adgangsbilletter inkluderer én pint i prisen. Guinness Open Gate Brewery er et eksperimentelt taproom i nærheden, som fremviser småbatch-øl fra Guinness-bryggeriet. Storehouse rummer også Guinness-arkiverne, som indeholder optegnelser og genstande, der går tilbage til 1759. Referencer Eksterne henvisninger Guinness Storehouse website Guinness website
Guinness Storehouse

Das Guinness Storehouse ist ein Museum in der irischen Hauptstadt Dublin über die 250 Jahre alte Geschichte des Bieres Guinness und der Guinness-Brauerei. Ursprünglich wurde im Gebäude des heutigen Museums der Fermentationsprozess durchgeführt, bei dem die Hefe dem Biersud beigefügt wird. Das Gebäude wurde im Stil der Chicagoer Schule für Architektur konstruiert und 1904 fertiggestellt. Den Kern des Gebäudes bildet heute die Form eines riesigen Pintglases, welches vom Erdgeschoss bis in das Dachgeschoss reicht. Es werden anschaulich in sieben Stockwerken die Geschichte von Arthur Guinness sowie der Herstellungsprozess, die Vertriebswege sowie alle Arten von Werbung gezeigt. Im Dachgeschoss des Hauses befindet sich die Gravity Bar; hier erhält man das im Eintrittspreis enthaltene Pint Guinness und kann es bei einem 360-Grad Panoramablick über Dublin genießen. Darüber hinaus bietet das Guinness Storehouse Räumlichkeiten für Tagungen und Konferenzen, an denen bis zu 300 Konferenzteilnehmer teilnehmen können. Das Mehrzweckgebäude bietet Platz für bis zu 2.000 Besucher. Weblinks Website
Guinness Storehouse

Guinness Storehouse est une attraction touristique située à la brasserie St James Gate, à Dublin en Irlande. Elle est l'une des attractions touristiques d'Europe à avoir été distinguée par un Thea Award, décerné par la Themed Entertainment Association. L’entrepôt est aménagé sur sept étages à l'intérieur d'un atrium en verre en forme de pinte de Guinness. Le rez-de-chaussée présente les quatre ingrédients de la bière (l'eau, l'orge, le houblon et la levure), tandis que les autres étages se focalisent sur le fondateur de la brasserie, Arthur Guinness, sur l'évolution de la publicité autour de la bière, sur son histoire et sa méthode de création, et sur des activités de responsabilisation de la consommation d'alcool. Le dernier et septième étage abrite le Gravity Bar, qui offre une vue en hauteur à 360° sur la ville de Dublin. Références Liens externes Site officiel Ressource relative à l'architecture : Structurae Portail de la bière Portail de Dublin
Guinness Storehouse

A dublini Guinness Storehouse (Guinness Múzeum): A Liberties városrész legismertebb látványossága a világ egyik legtöbbet fogyasztott sörének készítését és történetét bemutató modern kiállítás a hétemeletes épület szintjein tekinthető meg. Ismertetése A múzeumnak magyar vonatkozása is van: a Guinness gyártásához használt gépek között látható egy, a Ganz Ábrahám gyárában, a húszas években készített árpadaráló. A múzeumtorony legfelső szintjén, kilátó bárból Dublin minden része megtekinthető, a Howth félszigettől Brayig, a Phoenix-parktól a kikötőig és az északi negyedektől a Wicklow-i hegyekig.
Guinness Storehouse

Het Guinness Storehouse is een commerciële toeristische attractie bij de brouwerij van Guinness gelegen in het centrum van Dublin. In de imposante hoge opslagtoren van de oude bierbrouwerij zijn diverse audiovisuele presentaties gemaakt over hoe het bierbrouwen in zijn werk gaat. Onder andere wordt duidelijk waaraan het Guinness bier zijn zwarte kleur te danken heeft.
Музей пива Гиннесс

Музе́й пи́ва Ги́ннесс (англ. Guinness Storehouse) — одна из культовых достопримечательностей столицы Ирландии (самый посещаемый из бесплатных аттракционов страны в 2006 году, 700 000 посетителей в год, лишь 5 % из них — ирландцы), построенная в 1904 году. «Пивоварня у ворот Святого Джеймса» является официальным названием музея. Музей расположен в семиэтажном кирпичном здании, которое изначально использовалось для ферментации. В музее есть бар «Гравитация», сувенирная лавка, где можно приобрести сладости с пивной начинкой, среди тем выставочных залов — история, традиции бренда, методы изготовления пива и пути его распространения, зал «выбор» о вреде алкоголя, коллекция рекламы и пивных бочек, секция для записок посетителей, смотровая площадка на крыше здания с открывающейся панорамой на Дублин, где каждому предложат бесплатную пинту заводского пива. Центр открылся в 2000 году, в 2003 году была проведена кампания «Discover the vital world». Атриум музея выполнен в форме пинтового пивного бокала, который теоретически может вместить 14,3 млн пинт пива. У музея был предшественник — Guinness Hophouse, признанный в итоге недостаточно современным. Здание музея пива Гиннесс является самой высокой точкой Дублина. Примечания
Музей пива Гіннес

Музей пива Гіннес (англ. Guinness Storehouse) — музей у Дубліні. Короткий опис Одна з культових пам'яток столиці Ірландії (найвідвідуваніший з безкоштовних атракціонів країни в 2006 році , 700000 відвідувачів на рік, лише 5% з них — ірландці ), побудована в 1904 році . Музей розташований в семиповерховій цегляній будівлі, яка спочатку використовувалося для ферментації. У музеї є бар «Гравітація», серед тем виставкових залів — історія, традиції бренду, методи виготовлення пива та шляхи його поширення, зал «вибір» про шкоду алкоголю, колекція реклами і пивних бочок, секція для записів відвідувачів. Центр відкрився в 2000 році, в 2003 році була проведена кампанія «Discover the vital world» . У музею був попередник — Guinness Hophouse, який з часом був визнаний недостатньо сучасним . Примітки Посилання Guinness Storehouse website [Архівовано 14 травня 2008 у Wayback Machine.] Guinness website [Архівовано 24 січня 2012 у WebCite]
Catedral de la Santísima Trinidad (Waterford)

La Catedral de la Santísima Trinidad​ o simplemente Catedral de Ballaghaderreen (en inglés: Cathedral of the Most Holy Trinity) es la iglesia catedral de la diócesis de Waterford y Lismore ubicada en la calle Barronstrand de la ciudad de Waterford,​ Irlanda.​​ La catedral fue diseñada por un arquitecto local John Roberts en 1793 y tiene la distinción de ser la catedral más antigua de la Iglesia católica en Irlanda. Una capilla había estado previamente en el mismo terreno, después de haber sido construida allí en la época de las leyes penales protestantes sobre la base de la petición de la comunidad católica de Waterford. En la primera parte del siglo XX, las barandillas separaban la iglesia de la calle. Posteriormente, se eliminaron. La catedral fue reformada en 1977 y un nuevo altar fue instalado de manera que la misa puede ser celebrada de cara a las personas. Véase también Iglesia católica Catedral de la Santísima Trinidad Referencias
Cathédrale de la Très-Sainte-Trinité de Waterford

La cathédrale de la Très-Sainte-Trinité (Cathedral of the Most Holy Trinity) de Waterford est une cathédrale catholique irlandaise. Elle est le siège du diocèse de Waterford et Lismore, créé par fusion en 1363. Situation Elle est située sur Barronstrand Street, dans le centre-ville. Historique Construite par l’architecte local John Roberts en 1793, elle est connue comme la plus ancienne cathédrale catholique des îles britanniques. Elle est construite sur le site d’une ancienne chapelle, bâtie par les catholiques aux moments les plus durs des lois pénales irlandaises. Galerie Source (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Cathedral of the Most Holy Trinity, Waterford » (voir la liste des auteurs). Liens externes (en) Site officiel Ressource relative à la religion : GCatholic.org (en) Catholic Cathedral of the Most Holy Trinity, Waterford, National Inventory of Architectural Heritage Portail de l’architecture chrétienne Portail du néo-classicisme Portail du catholicisme Portail de l’Irlande