Munster

Munster (irsko an Mhumhain; izgovorjava [ə ˈwuːnʲ] ali Cúige Mumhan; [ˌkuːɟə ˈmˠuːnˠ]) je največja od štirih provinc Irske, sestavljena iz šestih grofij. Grofija Tipperary je razdeljena na dva dela. V zgodnji Irski je bilo kraljestvo Munster eno od kraljestev gelske Irske, ki mu je vladal "kralj nadkraljev" (irsko rí ruirech). Po normanski invaziji na Irsko so bila starodavna irska kraljestva razdeljena na grofije. Munster nima uradne funkcije, namenjene lokalni samoupravi. Ima površino 24.675 km2 in 1.373.346 prebivalcev (2022). Največje mesto v provinci je Cork. Drugi pomembni urbani središči sta Limerick in Waterford. Zgodovina V zgodnjih stoletjih našega štetja je bil Munster domena Ivernov in družinske linije Clanna Dedada, ki jo je vodil Cú Roí in ji je pripadal kralj Conaire Mór. V 5. stoletju je na tem območju nekaj let živel sveti Patrik in ustanavljal krščanske cerkve ter posvečeval duhovnike. Območju sta takrat vladala Dáirine in Corcu Loígde. V zgodnjem srednjem veku je večina ozemlja postala del kraljestva Munster, ki mu je vladala dinastija Eóganachta. Poznejša vladarja iz te dinastije sta bila Cathal mac Finguine in Feidlimid mac Cremthanin. Pomembna regionalna kraljestva in gospostva zgodnjesrednjeveškega Munstra so bila Iarmuman (Zahodni Munster), Osraige (Ossory), Uí Liatháin, Uí Fidgenti, Éile, Múscraige, Ciarraige Luachra, Corcu Duibne, Corcu Baiscinn in Déisi Muman. V 9. stoletju so se Gelom pridružili nordijski Vikingi, ki so ustanovili mesta Cork, Waterford in Limerick. Večina ozemlja je bila vključena v pomorski imperij dinastija Ivar, ki je v naslednjem stoletju občasno grozila Munsterju z osvojitvijo. Približno v tem obdobju se je Ossory odcepil od Munstra. Dinastija Eóganachta je prevladovala v Munstru do 10. stoletja in vzpona klana Dalcassian, ki je pred tem Munstru priključil Thomond severno od reke Shannon. Njihovi voditelji so bili predniki dinastije O'Brien, iz katere je izhajal Brian Boru, morda najbolj znan visoki kralj Irske. Visokih kraljev je bilo tudi več njegovih potomcev. Leta 1118 je bil Munster razdeljen na kraljestvo Thomond pod O'Brieni, kraljestvo Desmond pod dinastijo MacCarthy (Eóganachta) in kratkotrajno kraljestvo Ormond pod O'Kennedyji. Tri krone na sedanji zastavi Munsterja predstavljajo prav ta tri kraljestva. Od 14. stoletja je bil prisoten vpliv Normanov, vključno z rodbinami FitzGerald, de Clare in Butler, od katerih sta dve ustanovili svoji grofiji znotraj lordovske Irske. Grofje Desmondi so sčasoma postali neodvisni mogotci, medtem ko so grofje Ormond ostali bližje Angliji. Thomond O'Brien in Desmond MacCarthy sta leta 1543 oziroma 1565 priznala suverenost Tudorjev in se pridružila Kraljevini Irski. Njuni predaji so sledili upori vplivnih Desmondov, ki so jih vodili FitzGeraldi. Sredi in konec 16. stoletja so območje Munstra med tudorsko osvojitvijo Irske kolonizirali britanski plantažniki. Pomembno vlogo pri kolonizaciji je igrala skupina, znana kot West Country Men, ki je leta 1568 poskušala ustanoviti kolonijo v Kerrycurrihyju. Richard Grenville je zasegel zemljišča za kolonizacijo v Tractonu, zahodno od pristanišča Cork. Kolonizacija Munstra je bila takrat največji kolonialni podvig Angležev. Sredi 19. stoletja je velik del območja, zlasti zahod, močno prizadela velika krompirjeva lakota. Zaradi lakote je na Irskem umrlo okoli milijon prebivalcev, milijon pa se jih je izselilo. Provinco Munster so zelo prizadeli dogodki med irsko vojno za neodvisnost v začetku 20. stoletja. Med državljansko vojno je bila v provinci ustanovljena kratkoživa Munsterska republika. Irska voditelja Mihael Collins in pred njim Danijel O'Connell sta izhajala iz družin starega gelskega munsterskega plemstva. Kultura Munster je znan po tradicionalni irski ljudski glasbi in številnih turistično zanimivih starodavnih gradovih in samostanih. V 5. stoletju je sveti Patrik v Munstru sedem let ustanavljal cerkve in posvečal duhovnike. Zavetnik Munstra je Ailbe, škof iz 5. stoletja. V irski mitologiji je s provinco povezanih več starodavnih boginj, vključno z Anann, Áine, Grian, Clíodhna, Aimend, Mór Muman, Bébinn, Aibell in Mongfind. Druidski bog Munstra je bil Mug Ruith, Tlachtga pa bila njegova hči. Druga legendarna osebnost je Donn. Provinca ima dolge trgovske in kulturne vezi s celinsko Evropo. Corcu Loígde je imela trgovsko floto, ki je delovala vzdolž francoske atlantske obale vse do Gaskonje in v Munster uvažala vino. Eóganachti so imeli cerkvene vezi z Nemčijo, kar se kaže v arhitekturi njihove ceremonialne prestolnice Rock of Cashel. Večina irskih ogamskih napisov se nahaja v Munstru, predvsem na območjih, ki so jih zasedali Iverni, zlasti Corcu Duibne. Kasneje so munstrski učenjaki, za katere se tradicionalno domneva, da jih je vodil kralj-škof Cormac mac Cuilennáin (umrl 908), sestavili Sanas Cormaic, prvi evropski jezikoslovni slovar kakšnega od neklasičnih jezikov. Šola Ross v Munstru je bila eno vodilnih evropskih središč učenosti v zgodnjem srednjem veku. Jezik Irski jezik, natančneje munsterska gelščina, se govori kot prvi jezik na številnih območjih v provinci. Mednje spadajo zahodni Kerry (Corca Dhuibhne), južni Kerry (Uíbh Ráthach), zahodni Cork (Múscraí), jugozahodni Cork (Oileán Cléire) in deli Waterforda (Gaeltacht na Rinne ali Gaeltacht na nDéise). V Munstru je okoli 35.000 govorcev irske gelščine, od tega 9.737 maternih govorcev na območjih Gaeltacht Cork, Kerry in Waterford. V provinci je tudi 12.219 učencev, ki obiskujejo 45 Gaelscoils (osnovne šole v irski gelščini) in 15 Gaelcholáiste (srednje šole v irski gelščini). Upravna delitev Munster je po površini največja od štirih irskih provinc in tretja največja po številu prebivalcev. Razdeljena je na šest tradicionalnih grofij. Stari frofiji Sklici