NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Замок Балліраггет

Замок Балліраггет (англ. Ballyragget Castle) — один із замків Ірландії, розташований в графстві Кілкенні, недалеко від селища Балліраггет, за 18 км від м. Кілкенні. Нині замок закритий для широкої публіки — в першу чергу з міркувань безпеки. Замок знаходиться в досить поганому стані і є загроза руйнації. Питання з реставрацією замку досі не вирішене. Замок збудований з дикого тесаного каменю, переважно з вапняку. Головний вхід в замок зроблений в готичному стилі. Поруч біля замку були інші давні споруди і будинки, які нині втрачені. Біля замку є стародавній хлів, який досі використовується за призначенням. Історія замку Балліраггет Замок Балліраггет також відомий як замок Батлер. Замок являє собою зруйновану квадратну вежу-будинок, має оборонні стіни з кутовими вежами. Отримав свою назву від норманського феодала Річарда де Раггета, що володів цими землями в ХІІІ столітті. Замок знаходиться на території приватних володінь, тому закритий для відвідування широкої публіки. Замок Балліраггет був побудований в 1495 році родиною Монтгаррет. У 1600 році у замку був гарнізон сера Джорджа Кар'ю, що воював проти родини Монтгаррет, яка була в опозиції до корони Англії. Замок був колись резиденцією леді Маргарет Фіцджеральд — графині Ормонд. У ньому збереглося кам'яне крісло Маргарет на вершині замку, з якого вона колись оглядала свої володіння. Замок колись відігравав стратегічно важливу роль для оборони цих земель і володінь. Він був предметом чвар між англійцями, ірландцями та різними аристократами Ірландії — в першу чергу між графами Ормонд, Кілдер, родинами Батлер та ФітцДжеральд. У замку і навколо нього неодноразово відбувалися кровопролитні події в XVI—XVII століттях. Історію замку Балліраггет досліджувала Енда Хуліган. Є легенда про замок Балліраггет. Згідно з цією легендою, якщо посидіти в кам'яному кріслі замку і загадати бажання, то це бажання обов'язково збудеться. Одним з каштелянів замку був Кол Даніел Акстелл, що потім став офіцером Олівера Кромвеля. Він потрапив до рук роялістів, його катували і потім вбили, за те що він приховав таємницю місцезнаходження скарбів родини Монтгаррет. Роялісти повісили його на ярмарку в м. Грін. Існує легенда про прокляття, яке впало на родину Монтгаррет і змусило їх покинути замок, про підземелля які є під замком і про привидів, які з'являються в замку. У XVIII столітті, зокрема у 1775 році біля замку були сутички повсталих орендарів, які були незадоволені політикою землевласників. Повстанців очолював Мур з Гіггінстоуна. Джерела http://www.britainirelandcastles.com/Ireland/County-Kilkenny/Ballyragget-Castle.html [Архівовано 29 жовтня 2017 у Wayback Machine.] http://www.kilkennypeople.ie/news/home/207139/Ballyragget-Castle---The-forgotten.html [Архівовано 30 травня 2016 у Wayback Machine.]
Замок Мойгара

Замок Мойгара (англ. Moygara Castle) — один із замків Ірландії, розташований в графстві Слайго, біля озера Лох-Гара. Історія замку Мойгара Замок Мойгара вперше згадується в історичних джерелах в 1285 році. Замок стоїть на берегах озера Лох-Гара. У давнину це озеро називалось Лох-Технет, але потім його стали називати Лох-Ві-Гадра за назвою клану Ві Гадра, що жив на його берегах. Потім озеро стали називати Мойгара, а клан, що жив на його берегах, стали називати О'Гара. Клан О'Гара побудував на берегах озера Мойгара три замки для захисту своїх земель. Перший замок — Мойгара, побудований на північному заході озера Лох-Гара. Він стоїть біля селища Муллайро. Замок Мойгара був побудований на місці більш давньої оборонної споруди, про яку ми маємо дуже туманні уявлення. Можливо, це був типовий для Ірландії «круглий форт». Нині замок лежить в руїнах. Стара частина замку являла собою прямокутну конструкцію з баштою на північній стороні. Вежа мала ворота, від яких збереглися тільки вбогі руїни. Малюнок замку зробив у 1878 році художник Вейкмен. Тоді ще був рельєф на башті у вигляді двох фігур, що переплелися кінцівками. Одна з фігур щось тримала в руках — що — неясно. У XIV—XV століттях замок був розбудований, були добудовані кутові вежі. У 1538 році на замок напав клан О'Доннелл. У 1581 році на замок напала армія шотландських найманців. Замок горів і був сильно зруйнований. У 1641 році спалахнуло повстання за незалежність Ірландії. Клан О'Гара підтримав повстання і замок був обложений військами Олівера Кромвеля. Під час штурму замок зазнав руйнувань. Існує кілька легенд про замок Мойгара. Є легенда, що біля замку ріс високий платан, на якому вождь клану О'Гара повісив нападників на замок після того, як відбив напад на замок. Інша легенда говорить, що замок мав золоті ворота, які потім втопили в озері Лох-Гара, щоб вони не дісталися ворогу. Руїни замку Мойгара популярні серед любителів старовини. Замок стоїть нині на приватній землі, але відкритий для відвідування туристів з дозволу землевласників. У 2013 році на території замку проводились археологічні розкопки. Були виявлені чисельні артефакти: залишки ровів, плавильних печей. Джерела http://www.loughgaralakesandlegends.ie/lough-gara/moygara-castle [Архівовано 2 березня 2017 у Wayback Machine.] https://www.tripadvisor.ru/Attraction_Review-g186635-d216750-Reviews-Moygara_Castle-Sligo_County_Sligo_Western_Ireland.html http://www.loughgaralakesandlegends.ie/north-roscommon/moygara-castle [Архівовано 22 листопада 2016 у Wayback Machine.] https://www.itsligo.ie/study-at-it-sligo/undergraduate/archaeology/summer-school/moygara-castle/ [Архівовано 24 жовтня 2017 у Wayback Machine.] https://www.tripadvisor.com/Attraction_Review-g186635-d216750-Reviews-Moygara_Castle-Sligo_County_Sligo_Western_Ireland.html [Архівовано 29 червня 2015 у Wayback Machine.] http://irishantiquities.bravehost.com/sligo/moygara/moygara.html http://www.askaboutireland.ie/reading-room/environment-geography/physical-landscape/the-wakeman-drawings/moygara/ [Архівовано 30 жовтня 2017 у Wayback Machine.]
Замок Баллібег

Замок Баллібег (англ. Ballybeg Castle, ірл. Caisleán an Bhaile Bhig) — замок Валє Віг — один із замків Ірландії, розташований в графстві Корк біля пріорату Баллібег, на південь від селища Баттевент. Замок нині лежить в руїнах — збереглися тільки перші поверхи від колись високої головної башти замку. Кладка та особливості архітектури аналогічні щодо будівель пріорату Баллібег, що наводить на думку, що вони були побудовані одночасно і замок служив для оборони монастиря. Монастир Баллібег був побудований в 1229 році англо-норманським феодалом Філіпом де Баррі для каноніків святого Августина. Пріорат назвали іменем святого Томаса Бекета. Король Англії Генріх ІІІ розширив права феодалів де Баррі — дозволив їм 26 вересня 1234 року проводити щорічні ярмарки на день Святого Луки (17 — 18 жовтня) протягом тижня від початку свята. Онук Філіпа де Баррі — Девід Ог де Баррі — І барон Баррі розширив прибутки монастиря в 1251 році. Барони де Баррі зміцнювали свою владу у графстві Корк, мали право вершити суд та страти, чи накладати штрафи за пролиття крові, «де були зачеплені справи англійців». Потім були ще влаштовані окремо «овечі ринки», «коров'ячі ринки» та «яєчні ринки». У 1317 році король Англії Едвард ІІ виділив барону Джону Фітц-Девіду де Баррі гроші в розмірі £ 105 для розбудови оборонних споруд (на той час це була величезна сума). У 1375 році король Англії Едвард ІІІ знову виділив гроші баронам де баррі для оборонних споруд. Монастир був ліквідований і розігнаний королем Англії Генріхом VIII в 1541 році. Примітки Джерела http://www.castles.nl/ballybeg-castle [Архівовано 24 грудня 2016 у Wayback Machine.] De Barry Black's Guide to Ireland, 1906, «Buttevant» «Buttevant and Doneraile station» (PDF). Railscot — Irish Railways. Retrieved 2007-09-13. Oliver Reed: including photo of grave
Blundell Castle

Blundell Castle ist die Ruine einer Höhenburg auf einem Hügel über der Stadt Edenderry im irischen County Offaly. Daneben steht ein Wasserturm. Geschichte Die Burg ließen die De Berminghams im 15. Jahrhundert errichten. Im 16. Jahrhundert gehörte sie der Familie Colley und so wurde Edenderry damals „Coolestown“ oder „Colleytown“ genannt. Im Jahre 1599, im neunjährigen Krieg, verteidigte Sir George Colley Blundell Castle gegen einen Angriff der O'Neills. Im Mai 1691 griffen die Truppen des englischen Königs Jakob II. die Burg an und beschädigten sie. Seither ist sie eine Ruine. In der Nähe von Blundell Castle gibt es einen Tunneleingang und die Leute aus Edenderry erzählen sich, dass dieser Tunnel von Blundell Castle zum Carbury Castle führe, also über eine Strecke von etwa 8 km. Falls der Tunnel wirklich beide Burgen verbindet, könnte er von den De Berminghams zum Zwecke der Kommunikation in Kriegszeiten angelegt worden sein. Im 19. Jahrhundert wurde Edenderry von einem Lord Downshire beherrscht und man sagt, dass dessen Gattin diesen Tunnel dazu nutzte, ihren Geliebten im Carbury Castle zu treffen. Es scheint aber, dass Lord Downshire hinter diese Affäre kam und seine Frau deshalb ermordete. Quellen Douglas P. Bermingham: Bermingham: Origins and History of the Family Name – 1060 to 1830. 2012. Manual of origin, descent, etc., of Barony of Athenry, Dublin 1820. Matthew Devitt: Carbury and the Birminghams's county in Journal of the Kildare Archaeological and Historical Society. 1896–1899. G. H. Orpen: Notes on the Bermingham Pedigree op. cit. IX (1915–1916). S. 195–205. Hubert T. Knox: The Bermingham family of Athenry op.cit. X, (1917–1918). S. 139–154. Edward MacLysaght: The Surnames of Ireland. Dublin 1978. S. 17. Weblinks Edenderry Historical Society. Archiviert vom Original am 26. Juli 2011; abgerufen am 10. April 2019 (englisch). Family name: Bermingham/Birmingham (Baron Athenry, Earl of Louth). National University of Ireland, abgerufen am 10. April 2019 (englisch). Bermingham/Birmingham House. National University of Ireland, abgerufen am 10. April 2019 (englisch). Bermingham family, Barons Athenry. The National Archives, abgerufen am 10. April 2019 (englisch).
Dundrum Castle (Dún Laoghaire-Rathdown)

Dundrum Castle (irisch Caisleán Dhún Droma, dt. „Burg der Fort der Hügelkette“) ist eine Burgruine in Dundrum, einem Vorort der irischen Hauptstadt Dublin. Geschichte Als die Anglo-Normannen 1169 in Irland ankamen, wurde eine Reihe von Festungen in der Gegend von Dublin gebaut. In Dundrum entstand etwa im 13. Jahrhundert eine Burg als Teil eines äußeren Festungsrings. Um 1590 ließ Richard FitzWilliam eine neuere Burg als Teil einer strategischen Festungslinie im Pale bauen. Rund um die Burg, die als ländlicher Außenposten gegen die Angriffe und Raubzüge irischer Stämme und Familien, wie den O’Tooles und den O’Byrnes, angesehen wurde, bildete sich das ursprüngliche Dorf Dundrum. 1619 erhielt ein Verwandter, William FitzWilliam, 3. Viscount FitzWilliam, die Burg als Anerkennung für seine Tapferkeit und Courage im Kampf gegen diese Angriffe, wurde aber 1642 wieder hinausgeworfen. Er kehrte 1646 zurück, verließ die Burg aber 1653 wieder und kehrte niemals wieder zurück. Seine Familie hielt den Sitz der FitzWilliams noch bis 1790. Die Burg war danach nie wieder bewohnt und ist heute eine Ruine an der Umgehungsstraße von Dundrum an der Stelle, an der sich das neue Einkaufszentrum befindet. Ausgrabungen im Jahre 1989 förderten grün glasierte Tongefäße, die „Leinster Ware“ genannt werden, Austern- und Herzmuschelschalen, Tierknochen und Tonscherben aus Saintongue in Frankreich zutage, vermutlich von Krügen, in denen Wein gelagert wurde. Die Ankunft von Richard FitzWilliam und der Bau der Burg sorgte für einen wirtschaftlichen Aufstieg der Region. Das Dorf Dundrum war für seine „Manor Mill“ bekannt, in der Korn zu Mehl vermahlen wurde. Ein Wasserfall wurde auch für eine Papiermühle und ein Eisenwerk genutzt. Weblinks und Quellen Local Attractions in Tourist Information Dundrum Town Centre. Dundrum.ie
Замок Дандрам (Дублін)

Замок Дандрам (англ. Dundrum Castle) — один із замків Ірландії, розташований в графстві Дублін. Колись міцна фортеця, нині від замку лишилися вбогі руїни. Історія замку Дандрам Замок Дандрам, що стоїть в графстві Дублін, був побудований у ХІІІ столітті англо-норманськими феодалами для захисту захоплених земель від ірландських кланів, які намагалися ці землі собі повернути. У 1365 році замок і земля навколо нього були даровані Вільяму Фітц-Вільяму. Замок довгий час був резиденцією феодалів родини Фітц-Вільям, але потім вони переїхали в замок Багготрат. Замок довгий час стояв занедбаний і руйнувався. У 1590 році замок Дандрам був відремонтований сером Річардом Фітц-Вільямом. Останнім феодалом роду Фітц-Вільям, що жили в цьому замку був Вільям Фітц-Вільям — ІІІ віконт Фітц-Вільям. Родина залишила цей замок у 1653 році, хоча і після того продовжувала володіти замком і землями Дандрам. Замок знову був закинутий і руйнувався. У XVIII столітті замок Дандрам був серйозно перебудований — біля старих руїн був побудований новий замок Дандрам. Остін Купер у 1780 році побував у цьому замку і написав: «Замок Дандрам заселений і в прекрасному стані». Але він мав на увазі новий замок Дандрам — старий замок лежав в руїнах. Руїни замку збереглися до нашого часу. Див. також Список замків Ірландії Джерела http://humphrysfamilytree.com/Fitzwilliam/dundrum.html [Архівовано 23 грудня 2016 у Wayback Machine.]
Дун (замок)

За́мок Дун (англ. Doon Castle) — один із замків Ірландії, розташований в графстві Оффалі. У давні часи цей замок був відомий як замок Ескер. Історія замку Дун (Ескер) Згідно з дослідженнями Метью де Рензі, замок Ескер побудували англійські колоністи, але потім він був зруйнований ірландськими кланами, що відвойовували свої землі. Замок був зруйнований ірландським кланом Мак Кохлан. Потім він був відновлений родиною Нуджент. Нудженти для відновлення замку використали матеріали старого замку. У 1556 році замком володів Рорі О'Муні. Існує кілька переказів та легенд про «бійню в замку Ескер», але вони всі сумнівні. Згідно з однією легендою, О'Муні запросили в гості ватажків ірландських кланів, з якими колись вони ворогували — нібито для примирення, а потім всіх несподівано перебили під час святкового обіду. Згідно з іншим переказом, на замок напав ірландський клан Мак Кохлан. Замок вистояв, але обіцяв в обмін на мир платити данину молоеом. Існує ще переказ, що англійський капітан Муні воював з кланом Мак Кохлан, був поранений, сховався в замку Ескер і наказав зачинити за ним ворота, що врятувало замок від захоплення. Так чи інакше замком володів рід О'Муні і родини, які були зв'язані з ними шлюбом. З 1620 року замком володів Овен Муні, аж доки замок і землі не були в нього конфісковані в 1650 році Олівером Кромвелем після придушення повстання за незалежність Ірландії. Замок загадується в описах баронств Ірландії, що датується 1657 роком. У замку жили люди до 1775 року, потім замок був закинутий і перетворився на руїну. На стінах замку збереглись скульптурні і рельєфні зображення, зокрема «шела-на-гіг» — зображення, що мало відлякувати від замку злих духів, вирізане на камені на рівні першого поверху. Нині замок лежить в руїнах. Руїни замку являють собою триповерхову вежу, що стоїть на скелі. Стіни завтовшки до 2 м. Крім основної вежі збереглися залишки оборонного мура. У вежі зберігся дверний отвір та бійниці. Джерела Geograph:: Castles of Leinster: Doon, Offaly © Mike Searle Esker Castle Doon Co Offaly Doon Castle,Co Offaly. 130 Co Offaly ideas | west coast of ireland, ireland, county offaly Geograph:: Doon Castle © dougf cc-by-sa/2.0 [Архівовано 2 квітня 2016 у Wayback Machine.] Expired Website [Архівовано 30 листопада 2015 у Wayback Machine.]
Instituto de Tecnología de Dublín

El Instituto de Tecnología de Dublín (en idioma inglés: Dublin Institute of Technology y su acrónimo DIT) fue creado oficialmente en 1992 mediante el Acta del Dublin Institute Technology,​ aunque ya se había constituido previamente sobre una base ad-hoc. Este instituto tiene sus orígenes en 1887 con la creación de varias instituciones técnicas en Dublín. El instituto se considera distinto de otros institutos de tecnología irlandeses; tradicionales, continúa proporcionando la educación con título de grado y doctorado.​ Está clasificado entre las cien mejores universidades a nivel mundial menores de 50 años de fundada,​ en 2015 por el Times Higher Education, en el ranking de universidades del mundo.​ Es 157 en la Clasificación Greenmetric de Universidades del Mundo en 2013.​ Aunque establecida por legislación en 1992, en su forma actual, la institución puede trazar una historia ininterrumpida continua que se remonta a su creación en 1887 siendo la primera institución de educación técnica en Irlanda. Se reconoce en particular por los programas de grado y posgrado en Diseño de producto, Ingeniería Mecánica,​ Arquitectura, Ingeniería, Ciencia, marketing, Hospitalidad, Música, Optometría, Farmacia, Construcción, Medios digitales y Periodismo. Es de gran influencia en la vida pública en Irlanda. El alumnado del Instituto de Tecnología de Dublín incluye muchos de los principales escritores, artistas, políticos, y líderes de negocios de Irlanda, así como muchas figuras internacionales exitosas en las artes, la arquitectura y los negocios.​ Referencias Enlaces externos Sitio oficial Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Instituto de Tecnología de Dublín.
Institut de technologie de Dublin

L'Institut de technologie de Dublin (en anglais : Dublin Institute of Technology ou DIT) a été officiellement créé en 1992 sous le Dublin Institute Technology act mais il a été construit avant, sur une base ad-hoc (ad-hoc basis). Cet institut trouve ses origines en 1887 avec la création de diverses institutions techniques, à Dublin. L'institut se considère lui-même distinct des autres instituts de technologie irlandais ; traditionnel, il continue de fournir une éducation du baccalauréat universitaire jusqu'au doctorat. En 2014, l'établissement entame un processus officiel qui vise à obtenir le statut d'université technologique, conjointement avec deux autres institutions, l'Institut de technologie de Blanchardstown (en) (ITB) et l'Institut de Technologie de Tallaght (en) (ITT). La demande pour la création de l'Université Technologique de Dublin (en) (« TU Dublin » en anglais), a été soumise en avril 2018 et est approuvée en juillet de la même année. La nouvelle université est lancée le 1er janvier 2019. Notes et références Liens externes (en) Site officiel Ressources relatives à la recherche : Classement académique des universités mondiales CrossRef Horizon 2020 U-Multirank Portail des universités Portail de Dublin
Dublin Institute of Technology

Dublin Institute of Technology (skrótowiec DIT), irl. Institiúid Teicneolaíochta Bhaile Atha Cliath (Dubliński Instytut Techniczny, Dubliński Instytut Techniki) – politechnika w Dublinie, założona oficjalnie w 1992 na podstawie Dublin Institute of Technology Act, działająca od 1978. Jej początki sięgają 1887, gdy ustanawiono wiele instytutów technicznych w Dublinie. W 1975 uczelnia podpisała umowę z Uniwersytetem Dublińskim, na podstawie której mogła wystawiać dyplomy akademickie. To pozwoliło jej absolwentom na kandydowanie do Seanad Éireann z okręgu wyborczego Uniwersytetu Dublińskiego. Ta sytuacja trwała do 1998, kiedy to politechnika zyskała własne tytuły zawodowe. Nie otrzymała ona statusu uniwersytetu w 1996, kiedy się o to ubiegała, jednak ma uprawnienia przysługujące uniwersytetom i tak też jej tytuły są uznawane w Irlandii. Obecnie na uczelnię składają się następujące ośrodki (w nawiasach rok założenia): College of Technology, Bolton Street (1911) College of Catering, Cathal Brugha Street (1941) College of Music, Chatham Row (1890) College of Technology, Kevin Street (1887) College of Marketing and Design, Mountjoy Square (1905) College of Commerce, Rathmines (1901) Politechnika oferuje wiele certyfikatów i dyplomów, włączając DIT Certificate i DIT Diploma, które są porównywalne odpowiednio z National Certificate i National Diploma. Przyznaje tytuły licencjata, inżyniera i magistra oraz stopień doktora – wszystkie uzgodnione z National Qualifications Authority of Ireland. Znani absolwenci Bertie Ahern Robert Ballagh Brendan Behan Marian Finucane Orla Guerin Ray Kennedy Brian Kerr Jim Mitchell Stephen Roche Sam Stephenson Przypisy
Дублинский технологический институт

Дублинский технологический институт (англ. Dublin Institute of Technology, DIT) — один из крупнейших вузов Дублина и Ирландии. Специализируется на технических направлениях образования (инженерные специальности и информационные технологии), имеет также специализацию по искусству, гуманитарным наукам, туризму, сервису, гостиничному делу, маркетингу, дизайну и т.д. Официально основан в 1992 году путем объединения шести колледжей (по уставу DIT), но ad hoc был организован еще в 1978 году. Старейший колледж института, технологический, имеет 125-летнюю историю, поскольку был основан еще в 1887 году. По своей сути является университетом, хотя по названию – институт. Как и большинство учебных заведений "третьего уровня" Ирландии, в зависимости от продолжительности обучения и типа образовательной программы, предлагает многоступенчатую систему получения образования. Может предоставлять ученые степени бакалавра (3 или 4 года обучения), магистра (плюс еще один-два года обучения или исследований), доктора (минимум три года научных исследований). Звание профессора тоже присваивается в DIT. Кроме того, после успешного завершения двух курсов бакалаврских программ можно прекратить обучение (факультативно) и получить так называемый "высший сертификат" (англ. The Higher Certificate, ирл. Ardteastas), соответствующий уровню 6 ирландской системы образования. Такой высший сертификат является характерным видом профессионального образования для всех технологических институтов страны. Учебные корпуса и колледжи института разбросаны по центральной части ирландской столицы. Планируется их перенесение в единый новый кампус в западной части города. В 2019 году произошло слияние Дублинского технологического института, Технологического института Талла и Технологического института Бланчардстауна под эгидой Технологического университета Дублина. Структура В состав DIT входят 6 колледжей и 6 факультетов: Технологический колледж, Кевин-стрит (1887 г.) Музыкальный колледж (1890 г.) Торговый колледж (1901 г.) Колледж маркетинга и дизайна (1905 г.) Технологический колледж, Болтон-стрит (1911 г.) Колледж общественного питания (1941 г.) Факультет прикладных искусств Факультет искусственной среды Факультет бизнеса Инженерный факультет Факультет естественных наук Факультет туризма и питания Каждый факультет, в свою очередь, представлен соответствующими школами. Так, например, в состав Факультета наук входит 5 школ: Школа биологических Наук, Школа химии и фармацевтических наук, Школа математики, Школа физики, а также Компьютерная школа Рейтинг института По состоянию на сентябрь 2010 года DIT входил в топ 400 университетов мира, занимая 6-ю позицию среди вузов Ирландии. Известные выпускники Берти Ахерн – премьер-министр Ирландии с 1997 по 2008 год. Брендан Биэн – ирландский писатель Брайан Керр - тренер сборной Ирландии по футболу с 2003 по 2005 год Донал Глисон – ирландский актер, режиссер и писатель Стивен Роуч — бывший ирландский шоссейный велогонщик, выигравший в 1987 году Джиро д’Италия, Тур де Франс и чемпионат мира. Примечания Ссылки Официальный сайт Дублинского технологического института (англ.)
Jardin botanique de Belfast

Le jardin botanique de Belfast (en anglais : Belfast Botanic Gardens) est un parc public du Royaume-Uni situé à Belfast, sur les bords du Lagan, en Irlande du Nord. Histoire Fondé en 1828, le jardin, alors privé, s'appelle à l'époque Royal Belfast Botanical Gardens. Il a pour mission de rassembler et de protéger de nombreux spécimens rares d'espèces végétales. Racheté par la municipalité de Belfast, le parc devient public. Lien externe Liens externes Ressource relative au tourisme : Botanic Gardens Conservation International Portail du jardinage et de l’horticulture Portail de l’Irlande du Nord