NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Tudenham Park House

Tudenham Park House (Irish: Teach Tudenham), originally called Rochfort House, is an 18th-century Palladian limestone country house located in Tudenham Park on the Rochfort Demesne near Belvedere House and Gardens beside Lough Ennell, County Westmeath, Ireland. The house is known for being involved in an ordeal with Robert Rochfort's brother, George, which resulted in Robert constructing The Jealous Wall so he would not have to look at his brother's grander house. History The construction on the house began in 1717, and it was completed in 1742 for George Rochfort. Later a glass house designed by Richard Turner was affixed to the property. It was purchased by Sir Francis Hopkins in 1836, and the name was subsequently changed from Rochfort to Tudenham Park. Hopkins' tenure lasted 34 years until the property was sold to the affluent Tottenham family in 1870. On 7 March 1906, Charles Gore Loftus Tottenham inherited Tudenham House and land from his grandmother. The house was used as a hospital and convalescent home for army officers during World War I and World War II and was still in military possession in 1945. The Tottenham family had not lived in the property since 1952; and in 1958 the house was gutted by a fire that destroyed the roof but spared the walls, chimneystacks and main façade, which still stand to this day. The family decided to sell the house ruin and land in 1963. As of 2023, the house is largely covered with overgrown vegetation, and multiple efforts have been made to conserve the property since 2005. Sale of the property In December 2013, the land, including the house, was sold at an auction for €681,000 to a businessman from County Westmeath. In October 2023, the property again went on the market with a guide price of €1.2m. Gallery References
Église de Monaincha

Monaincha Church est une église du XIIe siècle située à Roscrea, dans le comté de Tipperary, en Irlande. Elle est inscrite au registre des monuments nationaux sous le numéro 125. Géographie L'église se situe à environ 2,5 km de la ville de Roscrea, dans la baronnie d'Ikerrin (en) et la paroisse civile de Corbally (comté de Cork). Elle a été construite sur une île du lac tourbeux de Loch Cré ou Logri. Architecture L'église se compose d'une nef, d'un chœur et d'une croix celtique. Elle est connue pour son portail ouest orné et son arc triomphal en grès. La sacristie voûtée date du XVe ou du début du XVIe siècle. Une croix reconstituée, dont la base date du VIIIe ou IXe siècle et le chapiteau du XIIe siècle, fortement érodé, a été érigée près du portail ouest. Notes et références Liens externes Portail de l’architecture chrétienne Portail de l’Irlande
Abbeydorney Abbey

Abbeydorney Abbey (oder O’Dorney Abbey, irisch Mainistir Ó dTorna, gebräuchliche lateinische Bezeichnung: Kyrie eleison wohl im Anklang an die Lage in Kerry) ist eine ehemalige Zisterzienserabtei im County Kerry in der Republik Irland. Die Klosterruine liegt neun Kilometer nördlich von Tralee im Norden der Ortschaft Abbeydorney. Geschichte Das Kloster wurde 1154 gegründet und war ein Tochterkloster von Monasteranenagh Abbey (Nenay Abbey). Damit gehörte es der Filiation der Primarabtei Kloster Clairvaux an. Christian O’Conarchy, Abt von Mellifont, zog sich in das Kloster zurück und wurde dort 1186 begraben. 1227 war das Kloster in die Verschwörung von Mellifont verwickelt und sein Abt wurde abgesetzt. Das Kloster wurde in der Zeit Heinrichs VIII. 1537 aufgelöst, jedoch blieben Mönche bis 1577 im Kloster. Die Besitzungen gingen auf Edmund Lord Kerry über, der den Titel Baron O’Dorney erhielt. Bauten und Anlage In ruinösem Zustand sind die kreuzförmige Kirche aus dem 15. Jahrhundert mit Resten des Westturms und der Klausurgebäude erhalten. Das Klostergelände wird heute als Friedhof genutzt. Literatur The Parliamentary Gazetteer of Ireland, 1844, im Internet unter http://www.libraryireland.com/articles/AbbeydorneyPGI/index.php Weblinks Abbeydorney. In: cistercensi.info. Abgerufen am 20. Juli 2024 (französisch). Odorney (vedi: Abbeydorney). In: cistercensi.info. Abgerufen am 20. Juli 2024 (französisch). Website von Cistercians Sheffield. Abgerufen am 20. Juli 2024 (englisch).
Abbeydorney Abbey

Abbeydorney Abbey, also known as Kyrie Eleison Abbey or Odorney was founded by the O Torna, chieftain of the region, in 1154 for the Cistercians from Monasteranenagh. The abbey was the daughter-house of Monasteranenagh in County Limerick, and was the only medieval Cistercian house in County Kerry. The name given by the Cistercians, Kyrie Eleison (from Greek: Lord Have Mercy) was in accordance with the order's tradition of giving names which reflected the locality - in this instance the word Kyrie (Lord) being similar to Ciarrai (County Kerry). Christian O'Conarchy the first abbot of Mellifont retired to the abbey where he spent his remaining years, and was buried here in 1186. A subsequent abbot was deposed in 1227 after being involved in the Conspiracy of Mellifont. The foundation was dissolved in 1537. The remains visible today include the 15th century abbey church with west tower and some of the claustral buildings. The grounds are largely occupied by gravestones and are currently in use as a cemetery. See also List of Cistercian abbeys in Ireland List of abbeys and priories in Ireland (County Kerry) Abbeydorney References External links Church Ruins:[1] View of Abbey Ruins:[2] Modern Church:[3]
Amharclann na Mainistreach

L'Amharclann na Mainistreach (en irlandès) o Abbey Theatre (en anglès), (Teatre de l'Abadia); també anomenat National Theatre of Ireland (Teatre Nacional d'Irlanda) és una sala teatral situada a Dublín, (Irlanda). Va obrir les portes al públic el 27 de desembre de 1904 i ha continuat la seva activitat fins als nostres dies, malgrat l'incendi que va patir l'any 1951 en la seva seu històrica. Aquest teatre és el primer teatre del món anglosaxó que va ser finançat amb ajuts públics. Enllaços externs Pàgina web del teatre
Abbey Theatre

Abbey Theatre (irsky: Amharclann na Mainistreach), také známé jako National Theatre of Ireland (irsky: Amharclann Náisiúnta na hÉireann) je divadlo v irském Dublinu a jedna z nejvýznamnějších kulturních institucí v zemi. Pro veřejnost bylo otevřeno 27. prosince 1904. Šlo o první státní divadlo v anglicky mluvícím světě – od roku 1925 dostávalo roční dotaci od Irského svobodného státu. Bezprostředním předchůdcem bylo Irish Literary Theatre, založené roku 1899. Starou budovu zničil v roce 1951 požár, poté divadlo několik let sídlilo v provizorních a vypůjčených prostorách (Irská akademie, Queen's Theatre), od července 1966 má novou budovu na adrese 26 Lower Abbey Street, Dublin 1. Ve svých počátcích bylo úzce spjato se spisovateli Irského literárního obrození, z nichž mnozí se podíleli na jeho založení a většina z nich zde i hrála (William Butler Yeats, Seán O'Casey, John Millington Synge, Isabella Augusta Persse Gregoryová). Ke slavným skandálům z dějin divadla patří incident z roku 1907, kdy nastudování Syngeovy satiry The Playboy of the Western World vzbudilo v publiku tolik nelibosti nad zobrazením irského rolnictva, že došlo k nepokojům. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Abbey Theatre na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Abbey Theatre na Wikimedia Commons
Kazalište Abbey

Kazalište Abbey (irski: Amharclann na Mainistreach), isto znano i kao "'Nacionalno irsko kazalište"' (irski: Amharclann Náisiúnta na hÉIreann) je kazalište koje se nalazi u Dublinu. Abbey je prvi put otvorio vrata narodu 27. prosinca 1904. Unatoč gubitku originalne zgrade zbog požara 1951., ostalo je aktivno do danas. U njemu se među ostalima djelovali: William Butler Yeats, Augusta, Lady Gregory, Sean O'Casey i John Millington Synge. Danas je i važna turistička znamenitost Dublina. Vanjske poveznice www.abbeytheatre.ie Službena stranica
Abbey Theatre

Het Abbey Theatre (Iers: Amharclann na Mainistreach), ook bekend als het Nationaal Theater van Ierland, is een theater in Dublin. Het theater werd geopend op 27 december 1904 en is tot op de dag van vandaag open gebleven, ondanks dat het originele gebouw in 1951 door brand werd verwoest. Het Abbey Theatre was het eerste door de overheid gesubsidieerde theater in de Engelssprekende wereld; sinds 1925 krijgt het jaarlijks subsidie van de Ierse Vrijstaat. Het huidige gebouw bevindt zich aan 26 Lower Abbey Street, Dublin 1. Het Abbey Theatre kwam voort uit het Irish Literary Theatre, opgericht door Lady Gregory, Edward Martyn en William Butler Yeats in 1899—met hulp van George Augustus Moore. In de beginjaren was het theater nauw verbonden met de schrijvers van de Ierse literaire heropleving. Het theater speelde een belangrijke rol in de carrière van veel bekende Ierse toneelschrijvers en acteurs uit de 20e eeuw, waaronder William Butler Yeats en Sean O'Casey. Het kreeg tevens de reputatie van “schrijverstheater”; een theater waar nieuwe toneelschrijvers hun stukken konden presenteren. Het theater was in de beginjaren reeds een groot succes, maar kreeg ook veel kritiek te verwerken van met name Ierse nationalisten. Vooral het toneelstuk The Playboy of the Western World werd door hen gezien als bewijs dat het theater een slechte invloed had op de Ierse cultuur. In 1924 boden Yeats en Lady Gregory het theater aan de overheid van de Ierse Vrijstaat aan, als een soort geschenk voor het Ierse volk. De overheid weigerde eerst, maar startte het jaar erop wel met de jaarlijkse subsidie. Tevens heeft het theater tegenwoordig een belangrijke toeristische functie. Externe links Abbey Theatre homepage. The Abbey and the genius of Irish theatre. Denis Johnston and The Old Lady Says 'No'
Abbey Theatre

O Abbey Theatre (irlandês: Amharclann na Mainistreach), também conhecido como National Theatre of Ireland (irlandês: Amharclann Náisiúnta na hÉireann), em Dublin, Irlanda, é uma das principais instituições culturais do país. Aberto ao público pela primeira vez a 27 de Dezembro de 1904, e apesar de ter perdido o edifício original num incêndio em 1951, continua ativo até aos dias de hoje. O Abbey foi o primeiro teatro subsidiado pelo estado no mundo de língua inglesa; de 1925 em diante, recebeu um subsídio anual do Estado Livre da Irlanda. Desde julho de 1966, o Abbey está localizado em 26 Lower Abbey Street, Dublin 1. Em seus primeiros anos, o teatro foi intimamente associado aos escritores do Irish Literary Revival, muitos dos quais estiveram envolvidos em sua fundação e muitos dos quais tiveram peças encenadas ali. A Abadia serviu de berçário para muitos dos principais dramaturgos irlandeses, incluindo William Butler Yeats, Lady Gregory, Seán O'Casey e John Millington Synge, bem como para atores principais. Além disso, por meio de seu extenso programa de turnês no exterior e sua alta visibilidade para públicos estrangeiros, especialmente americanos, tornou-se uma parte importante da marca cultural irlandesa. Referências
Театр Аббатства

Театр Аббатства, или театр «Эбби» (англ. Abbey Theatre) — национальный ирландский театр, основан в 1904 году, находится в Дублине. У истоков стояли Уильям Батлер Йейтс и леди Огаста Грегори. Театр впервые открылся 27 декабря 1904 года премьерами пьес Spreading the News Грегори, On Baile's Strand и Cathleen Ní Houlihan Йейтса. Начиная с 1925 года Театр Аббатства существует за счёт Ирландского Свободного государства. Основное здание театра сгорело при пожаре 1951 года. С июля 1966 года театр располагается по адресу 26 Lower Abbey Street, Dublin. Примечания Литература Ряполова В.А. Театр Аббатства (1900—1930-е годы). Очерки. — М.: Индрик, 2001. — 176 с. — (Институт искусствознания). — 500 экз. — ISBN 5 85759 164 3. Ссылки Театр аббатства // Энциклопедия Кольера. — Открытое общество (рус.). — 2000. Театр Аббатства . Онлайн Энциклопедия Кругосвет. Дата обращения: 12 декабря 2010. Архивировано 11 мая 2012 года.
Abbey Theatre

Abbey Theatre (irsko Amharclann na Mainistreach) je gledališče v ulici Abbey v Dublinu. Nastalo je leta 1904 iz Irskega nacionalnega gledališča (ustanovljeno 1899). Je osrednja ustanova irske renesanse. Bilo je uničeno v požaru leta 1951, obnovljeno pa leta 1966. Ustanovitelji Augusta Gregory John Millington Synge William Butler Yeats Edward Martyn Sean O'Casey Viri Veliki Slovenski leksikon, Mladinska knjiga (2003) Zunanje povezave Uradno spletno mesto
Театр «Абатство»

Театр «Аба́тство» (ірл. Amharclann na Mainistreach, англ. Abbey Theatre), відомий також як Національний театр Ірландії (ірл. Amharclann Náisiúnta na hÉireann), розташований за адресою: м. Дублін, Лоуер Еббі Стріт, 26/27. Історія Заснування театру Заснування театру «Абатство» було зумовлене кількома чинниками, серед яких англо-ірландське літературне відродження початку 1900-х років, а також зміни, що охопили європейську драматургію наприкінці дев'ятнадцятого століття. Створили театр 1904 року, об'єднавши Ірландський літературний театр Вільяма Батлера Єйтса та леді Августи Грегорі, які прагнули висвітлити ірландські теми та фольклор у драматичних постановках, з Ірландською національною драматичною трупою братів Фей. При цьому значну роль відіграла фінансова підтримка міс Енні Горніман. Походження назви Театр знаходився на північному березі річки Ліффі. В минулому на тому місці розташовувалося середньовічне абатство та в подальшому ця місцевість стала Нижньою Абатською вулицею. Від колишнього абатства та вулиці Абатський театр отримав свою назву. Розбудова та сучасність Театр відкрився 27 грудня 1904 року прем'єрами п'єс «На березі Бейла» Вільяма Єйтса та «Поширення новин» леді Грегорі. Відтоді театр відомий своїми якісними та політизованими постановками, які іноді викликали бурхливу реакцію публіки. У період 1907—1909 років театр опинився у скрутному становищі, оскільки, через розбіжності у поглядах на діяльність театру, брати Фей, одні з його співзасновників, виїхали до США. До того ж Горніман припинила фінансову підтримку. Ситуація стабілізувалася у 1910 році, коли театр очолив драматург-режисер Леннокс Робінсон. У 1912 році при театрі заснували акторську школу, серед випускників якої Нора Десмонд, Ронні Мастерсон, Найл Баггі, Стівен Рі, Колм Міні. Але початок Першої світової війни та Великоднє повстання мало не спричинили закриття театру. Суттєві позитивні зміни відбулися у 1924 році, коли театр почав отримувати державне фінансування. Поява драматурга Шона О'Кейсі також стимулювала нове життя в театрі, і з 1923 по 1926 рік абатство поставило три його п'єси: «Тінь стрільця», «Юнона та півень» і «Плуг та зірки», остання з яких була провокаційною драматизацією Великоднього повстання 1916 року. У 1927 році як експериментальний майданчик для аматорських груп, при «Абатстві» був відкритий театр «Пікок», в якому також розмістилася акторська школа та, з 1928 року, балетна школа, заснована Нінетт де Валуа. У 1951 році оригінальні будівлі театру «Абатство» постраждали від пожежі під час показу п'єси «Плуг і зірки», тож театр був змушений переїхати в інше приміщення на вулиці Пірс. Згодом на місці перших театральних будівель звели нову будівлю, яку театр отримав у 1966 році. Церемонію відкриття 18 липня 1966 року проводив президент Еймон де Валера, який у минулому виступав на сцені «Абатства» як актор-аматор. У грудні 2024 року театр «Абатство» відсвяткував своє 120-річчя спеціальним заходом, названим на честь твору Августи Грегорі «Поширення новин». Цікаві факти У приміщенні театру представлена постійна експозиція картин Джона Б. Єйтса та Луї Леброкі. Примітки
Abbeyshrule Abbey

Abbeyshrule Abbey (irisch Mainistir Shruthla; Shrule; Flumen Dei; auch als Benedictio Dei angegeben) ist eine ehemalige Zisterzienserabtei im County Longford in der heutigen Republik Irland. Das Kloster, das nicht mit Shrule Abbey im County Mayo verwechselt werden darf, liegt in der Pfarrei Abbeyshrule am Ufer des Flusses Inny rund 7 km ostnordöstlich von Ballymahon an der Grenze zur Grafschaft Westmeath. Geschichte Das Kloster wurde 1150 oder erst 1200 an der Stelle einer bestehenden christlichen Niederlassung von der örtlichen Häuptlingsfamilie O’Ferral (O’Farrell) gestiftet, die die Abtei auch später kontrolliert haben soll. Es war ein Tochterkloster von Mellifont Abbey gestiftet und gehörte damit der Filiation der Primarabtei Clairvaux an. Beim Tod des Abts Gilbert im Jahr 1430 setzte sich Kenan O’Ferral in den Besitz der Abtei und musste entfernt werden. Die Abtei hatte große Besitzungen westlich von Ballnamanagh, war aber wohl nie wohlhabend. Das Kloster wurde zweimal belagert, einmal von einer Armee aus dem Pale (wohl 1476) und ein weiteres Mal von Hugh Ruadh ODonnell. Das Klosterleben endete wohl spätestens 1540, nachdem die Familie O’Ferral die Güter des Klosters an sich gebracht hatte, jedoch erfolgte die förmliche Auflösung des Klosters erst 1592 unter Königin Elisabeth I. Bauten und Anlage Die Klosterkirche aus dem 13. Jahrhundert ist recht gut erhalten, jedoch sind die übrigen Konventsgebäude abgegangen. Im 17. oder frühen 18. Jahrhundert wurde in das Presbyterium eine Kapelle eingebaut. Ursprünglich befand sich auf dem Klostergelände auch ein etwa 1 m großes Hochkreuz, das jetzt in der Sakristei der katholischen Kirche von Abbeyshrule aufbewahrt wird. Eine Reproduktion steht am Eingang zum Klostergelände. Rund 30 m südlich der Kirche steht ein nachreformatorisches „Tower House“. Weblinks Website der Certosa di Firenze zum Kloster Website von Cistercians Sheffield (englisch) A Concise History of the Parish of Carrickedmond and Abbeyshrule, Co Longford, Ireland. (Memento vom 12. Dezember 2010 im Internet Archive) (englisch) Website mit kurzem historischem Abriss und mehreren Fotos (Memento vom 23. Dezember 2007 im Internet Archive) Einzelnachweise
Florence Court

Florence Court est une demeure et propriété du XVIIIe siècle située près d’Enniskillen dans le comté de Fermanagh en Irlande du Nord. Elle est située sur le contrefort de la montagne Cuilcagh. Le village d’à côté s’en distingue par un nom en un seul mot Florencecourt. Le domaine appartient maintenant au National Trust. Florence Court était le siège des comtes d’Enniskillen jusqu'à ce que le national Trust l’acquière en 1953, peu avant qu’un feu dévastateur ravage les étages de la demeure. Des travaux intensifs de restauration ont été entrepris pour lui redonner sa splendeur initiale. Cependant quelques pièces des niveaux supérieurs restent malgré tout fermées. La demeure est connue pour sa décoration intérieure de style rococo et son mobilier irlandais. Beaucoup d’objets de la maison, précédemment vendus, ont été réacquis. Le domaine inclut un jardin emmuré où vivent des plantes tropicales et tempérées, une scierie fonctionnant à l’énergie hydraulique. Les rivières Larganess et Finglass traversent la propriété. Des pâtures et des forêts occupent la plus grande part du domaine, principalement de mélèzes. C’est aussi l’une des principales sources d’approvisionnement d’ifs. La réserve naturelle de Glen Wood est une forêt de chênes semi-naturelle conservée par le Service forestier à proximité de l'ancien parc à cerfs, à la limite sud-ouest du domaine. Liens externes (en) Site officiel Ressource relative aux beaux-arts : Art UK (lieux d'art) Portail de l’Irlande du Nord Portail du néo-classicisme Portail des châteaux Portail des monuments classés au Royaume-Uni
Lough Tay

Lough Tay (Irish: Loch Té) is a small but scenic lake set on private property in the Wicklow Mountains in Ireland. The lake lies between the mountains of Djouce 725 metres (2,379 ft), and Luggala 595 metres (1,952 ft), and is dominated by Luggala's east-facing granite cliffs. The lough is fed by the Cloghoge River, which then drains into Lough Dan to the south. The entire of Lough Tay belongs to the Guinness Estate at Luggala, and has limited public access. Naming The name is believed to derive from the Proto-Indo-European root *teh₂-, "melt", "dissolve", "flow," also seen in Scotland's River Tay, River Teviot, Water of Tanar, or to teith, "warm." Some sources connect the name to tea, but the name was recorded as far back as the 1650s Down Survey as "Logh Tea," when tea was unknown in Ireland. The nickname, 'The Guinness Lake' name comes from the former owners of the land. The lake is part of the former Guinness estate, owned by Arthur Guinness. Another claimed reason for it to be called the "Guinness Lake" is that the Guinness family imported white sand and laid it over a beach on the northern shore of the lake to make it look like a pint of Guinness. Scenic viewpoint The view into Lough Tay (with the cliffs of Luggala behind) is a popular scenic viewpoint in Wicklow and is easily viewed from one of the several car-parks along the R759 road (e.g. Ballinastoe Wood, and the J.B. Malone car-parks). A short hike up the first boardwalked section of the path to the summit of Djouce mountain, to the J.B. Malone memorial stone (part of the 131-kilometre Wicklow Way trail), is another popular scenic viewpoint of the lough. Culture Bertrand Russell The philosopher Bertrand Russell said that when he was young he twice visited Ireland with his Aunt Agatha he visited Lough Tay. He visited on his own and with Michael Davitt and he said that the beautiful scenery made a profound impression on him and highlighted the small lake at Luggala. He returned half a century later with his friend Crompton Davies and they revisited Luggala but they looked over it from a wood set above the lake rather than the pebbly shore Russell remembered. This experience convinced Russell that one should not try and renew old memories. Guinness Estate On the shore of Lough Tay is an ornamental building known as the Temple. Next to it are three graves of members of the Guinness family. One of those buried there is Tara Browne, whose death in a car accident was an inspiration for the Beatles song "A Day in the Life"; the two others are his unnamed infant brother, who was born and died in December 1943, and his half-sister. Vikings (TV series) Lough Tay is the setting for the fictional village of Kattegat in the 2013 television historical drama series Vikings. Film usage Lough Tay, the Guinness Estate at Luggala and its owner Garech Browne feature in the 1991 film I Dreamt I Woke Up by John Boorman (online). Lough Tay features prominently in such movies as Zardoz (1974) and Excalibur (1981), by John Boorman. It also appears in the 2024 Netflix film Irish Wish. Gallery See also List of loughs of Ireland Wicklow Way Wicklow Mountains Lists of mountains in Ireland References
Lough Tay

Le Lough Tay est un petit lac glaciaire du comté de Wicklow en Irlande, situé au sud-ouest de Djouce dans les montagnes de Wicklow. C'est le lieu de tournage de la série canado-irlandaise Vikings pour le village de Kattegat (bien qu'une partie se fasse en studio). Notes et références Portail de l’Irlande Portail des lacs et cours d'eau
Lough Tay

Lough Tay (irl. Loch Té) – niewielkie jezioro, znajdujące się w górach Wicklow w Irlandii. Jezioro położone jest pomiędzy szczytami Djouce i Luggala. Lough Tay jest zasilane przez rzekę Cloghoge, która następnie wpada do Lough Dan na południu. Jezioro jest popularnym miejscem turystycznym, można je oglądać z punktu widokowego położonego przy drodze R759. Północna piaszczysta plaża granicząca z posiadłością należąca do rodziny Guinness została utworzona z nawiezionego piasku. Ze względu na kształt i kolor wody, przypominające szklankę piwa zwieńczoną białą pianą, jezioro znane jest także jako Guinness Lake.
Lough Tay

Lough Tay är en liten sjö som ligger i Wicklowbergen i grevskapet Wicklow på Irland, mellan bergen Djouce och Luggala. Den får sitt vatten från floden Cloghoge. Till yta är sjön ganska liten, men den är ett populärt utflyktsmål för vandrare och turister, då utsikten över sjön från den förbipasserande väg R759 eller vandringsleden Wicklow Way är känd för sina slående naturscenerier. Själva sjön brukar ofta till form och färg sägas likna ett glas med Guinness, eftersom dess vatten är ganska mörkt och dess norra strand till stor del består av vit sand, vilket ovanifrån sett ger intrycket av en skumkrona. Sjön omnämns populärt också som Guinness Lake. Denna strandlinje är dock inte naturlig, utan sanden har importerats av markägarna, som hör till Guinnessfamiljen. Referenser Denna artikel är baserad på en översättning från engelska Wikipedia 22 augusti 2009