NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Roscommon Castle

Roscommon Castle (irisch Caisleán Ros Comáin) ist die Ruine einer Niederungsburg am Stadtrand von Roscommon im irischen County Roscommon. Beschreibung Die Burg war auf einem Hang gelegen und ist heute eine Ruine. Sie bedeckt eine rechteckige Fläche und hatte vier D-förmige Türme, die drei Stockwerke hoch waren, und ein Torhaus mit zwei Türmen. Einer der Eingangstürme ist heute noch mit seinem kräftigen Gewölbedach erhalten. Die ganze Burg war von einer hohen Kurtine umgeben. Geschichte Robert of Ufford, Justiciar of Ireland, ließ Roscommon Castle 1269 auf einem Grundstück bauen, das er einer Augustinerabtei abgenommen hatte. Die Burg hat eine sehr bunte Geschichte. 1272 wurde sie von den Truppen des Königs von Connacht, Aodh Ó Conchobhair, belagert. Acht Jahre später war sie erneut in den Händen einer englischen Garnison und vollständig repariert. Im Jahre 1340 hatten die irischen O’Connors sie wieder erobert und hielten sie bis auf zwei kurze Unterbrechungen über zwei Jahrhunderte bis 1559. Dann eroberte sie Sir Henry Sidney, Lord Deputy of Ireland. 1578 wurde Roscommon Castle an Sir Nicholas Malbie, Gouverneur von Connacht in der Zeit von Königin Elisabeth I., verlehnt. Zwei Jahre später wurden die Innenräume neu gestaltet und große, gekuppelte Fenster in die Türme und die Kurtine eingesetzt. 1641 eroberten die Roundheads die Burg, bis sie 1645 von den konföderierten Katholiken unter Preston erobert wurde. Bis 1652 verblieb sie in irischer Hand und wurde dann von den cromwell’schen Ironsides unter Kommissar Reynolds teilweise gesprengt; dieser ließ alle Festungsteile schleifen. Schließlich wurde die Burg 1690 niedergebrannt und verfiel dann ab dem Ende des 17. Jahrhunderts langsam. Ein symmetrischer Graben umgab in einigem Abstand zur Kurtine die gesamte Burg, um sie zu schützen. Sie gilt heute als National Monument. Einzelnachweise Weblinks
Château de Roscommon

Le château de Roscommon, situé en périphérie de l'actuelle ville de Roscommon, dans le comté de Roscommon en Irlande a été bâti au XIIIe siècle par les Anglo-Normands. Agrandi et restauré plusieurs fois, il est aujourd'hui en ruine. Il peut être visité gratuitement, les visites durent environ 30 minutes. Notes et références Portail des châteaux Portail de l’Irlande
Замок Роскоммон

Замок Роскоммон (англ. Roscommon Castle, ірл. Caisleán na Ros Comáin) — замок Рос-Комайн — один із замків Ірландії, розташований в графстві Роскоммон. Замок стоїть на пагорбі, біля міста Роскоммон — центру графства. Назва перекладається з ірландської як «замок лісу святого Комайна». Коман-мак-Фелхон (ірл. Coman mac Faelchon) був ірландським релігійним діячем, якого оголосили святим. Він побудував тут монастир у V столітті. Нині замок Роскоммон лежить в руїнах. Замок чотирикутний у плані, має 4 D-подібні вежі, кожна в три поверхи висотою, дві вежі близнюки біля воріт, одна з яких зберегла міцний склепінчастий дах. Замок колись оточував високий мур. Нині замок Роскоммон — пам'ятка історії та архітектури Ірландії національного значення. Історія замку Роскоммон Замок Роскоммон побудував у 1269 році норманський феодал Роберт де Аффорд на землях, які він захопив у монастиря августинців. У 1272 році замок обложив король ірландського королівства Коннахт Ед О'Конхобайр (ірл. — Aodh Ó Conchobhair) і захопив його. У 1280 році замок знову захопила англійська армія. Замок під час цих боїв був досить сильно зруйнований, але був знову відремонтований і розбудований. Але в 1340 році вожді ірландського клану О'Коннор знову захопили його і володіли ним понад 200 років відбиваючи всі атаки англійських військ. У 1569 році замок захопив ставленик Англії лорд Генрі Сідні. Потім замок отримав у володіння Ніколас Малбі — губернатор землі Коннахт, якого поставила правити цими землями королева Англії Єлизавета І. У 1578 році замок був перебудований, були пробиті великі вікна. У 1641 році спалахнуло постання за незалежність Ірландії. Замок став ареною боїв між повстанцями та англійськими військами, між католиками та протестантами, зокрема в 1645 році. У 1652 році замок захопили війська Олівера Кромвеля. При штурмі замок був сильно пошкоджений артилерією. У 1690 році в замку сталася пожежа і він згорів вщент. Потім замок був закинутий і перетворився на руїну. Джерела Annals of Inisfallen Annals of the Four Masters Aedhan, Abbot of Ros Comain Saint Coman of Roscommon: A Sixth-Century East Galway Missionary, Joseph Mannion, in Gurteen Journal 2005, pp. 17–19.
Мънстър

Мънстър (на английски: Munster; на ирландски: An Mhumhain, изговаря се най-близко до Ъ̀нвуунь) е една от четирите провинции на Ирландия. Разположена е в югозападната част на Ирландия. Площ 24 607,52 km². Население 1 172 170 жители към 2006 г. Най-големият град в провинцията е Корк. Шестте графства на Мънстър са: Кери Клеър Корк Лимерик Типърари Уотърфорд
Munster

Munster (irsky An Mhumhain), je historická provincie na jihozápadě Irska. Zahrnuje hrabství Clare, Cork, Kerry, Limerick, Tipperary a Waterford. Název Munster pochází od keltské bohyně Mumy. Na území provincie se kdysi rozkládala tři království: Ormond (na východě), Desmond (na jihu) a Thomond (na severu). Jejich jména dodnes přetrvala jen v názvech míst a institucí (Ormond House, Thomond College). Související články Irské provincie Irská hrabství Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Munster na Wikimedia Commons
Munster (Irland)

For alternative betydninger, se Munster. (Se også artikler, som begynder med Munster) Munster er en provins, der omfatter det sydvestlige Irland. Den består af grevskaberne Clare (110.800) Cork, (480.909) Kerry, (139.616) Limerick, (183.863) Tipperary (149.050) Waterford, (107.942) Den største by i Munster er Cork.
Munster (Irland)

Munster (irisch: An Mhumhain [ən ˈvuːnʲ] oder Cúige Mumhan [kuːɡʲə ˈmuːn]) ist die südlichste Provinz Irlands, die aus den Countys Clare, Cork, Kerry, Limerick, Tipperary und Waterford besteht. Die Provinz hat 1.243.726 Einwohner (Stand 2011) 936.012 (Stand 2016) ohne Limerick Stadt und 994.331 (Stand 2016) mit Limerick Stadt und ohne Tipperary und eine Fläche von 24.608 km². Name An Mhumhain, alter Nominativ Mumha (Genitiv Mumhan, Dativ und heutige Nominativform Mumhain), altirisch Muma. Heute im Irischen zumeist mit dem Wort cúige (Provinz) gebraucht: Cúige Mumhan = Provinz Munster. Der Bewohner Munsters ist ein Muimhneach. Die englische Endung "-ster" des Provinznamens entstammt dem irischen tír bzw. anglo-normannischen terre = Land. Der Name der Provinz leitet sich von der keltischen Göttin Muma ab. In früheren Zeiten war die Provinz in drei Königreiche geteilt: das Königreich Ormond (gälisch Urmhumhain) im Osten, Desmond (gälisch Deasmhumhain) im Süden und Thomond (gälisch Tuadhmhumhain) im Norden. Die nach den Himmelsrichtungen erfolgte Einteilung hat heute keine Bedeutung mehr; sie spiegelt sich jedoch noch im Namen mancher Einrichtungen wie etwa dem des Thomond Colleges wider. Weblinks
Cúige Mumhan

Munster (engl. Munster, ir.: An Mhumhain) je tradicionalna pokrajina u južnom dijelu Irske. U njen sastav ulazi šest okruga: Clare, Cork, Kerry, Limerick, Tipperary i Waterford. Provincija se prostire na teritoriju od 24.127 km², a najveći grad je Cork. Prema popisu iz 2006. godine Munster je imao 1.172.170 stanovnika. Ovo područje je nekada bilo podijeljeno u šest regija, koje su bila ujedinjene u tri kraljevstva: Tomond (Sjeverni Munster), Desmond (Južni Munster) i Ormond (Istočni Munster). Tri krune na današnjoj zastavi provincije predstavljaju nekadašnja tri kraljevstva. U periodu do 4. stoljeća, ovom oblašću je vladao južni irski klan. U 10. stoljeću dolazi do invazije Vikinga, koji su se nastanili na području današnjeg Limericka i Waterforda. Dva stoljeća poslije, poslije anglo-normanske invazije, vlast uspostavljaju feudalne obitelji Fitzgerald i Butlerh. Tijekom Irskog građanskog rata, Munster je proglasio odcjepljenje od Irske Slobodne Države i osnovao Republiku Munster. Ona je trajala svega mjesec dana, jer je vojska Irske Slobodne Države brzo slomila otpor tamošnjeg stanovništva. Godine 1841. područje današnje pokrajine je naseljavalo oko 3 milijuna stanovnika. Međutim, u kasnijim godinama dolazi do masovnih migracija koje se u manjem opsegu nastavljaju sve do 1980-ih. Najveći grad i privredni centar Munstera je Cork, koji je 2006. godine imao oko 380.000 stanovnika. Tu se nalazi veliki broj proizvodnih postrojenja u oblasti teške industrije, brodogradilište, postrojenja za montažu automobila, proizvodnju automobilskih guma, tekstilna industrija itd.
Munster (Ierland)

Munster (Iers: An Mhumhain) is het meest zuidelijk gelegen van de vier oorspronkelijke provincies van Ierland. Het omvat de graafschappen Clare, Cork, Kerry, Limerick, Tipperary en Waterford. De naam komt van de Keltische godin Muma. De provincie was eens verdeeld in drie koninkrijken: Ormond (in het oosten), Desmond in het zuiden en Thomond in het noorden. Deze namen bestaan alleen nog indirect (bijvoorbeeld in Ormond House, Thomond College) en worden niet meer gebruikt. Munster had in 2006 naar schatting 1.172.170 inwoners.
Munster (Irlandia)

Munster (ang. wym. [ˈmʌnstər] lub [ˈmunstər], irl. an Mhumhain, wym. [ənˈvuːnʲ] lub Cúige Mumhan) – jedna z 4 prowincji Irlandii w południowo-zachodniej części kraju. Ludność 1 246 088. Hrabstwa Clare Cork Kerry Limerick Tipperary Waterford Największe miasta Cork (ludność 274 000), tzw. Metropolitan Cork (w granicach administracyjnych ok. 123 000) Limerick (ludność 93 321) Waterford (ludność 44 594) Zobacz też Władcy Munsteru Przypisy
Манстер

Ма́нстер (ирл. An Mhumhain [ənˈvuːnʲ], англ. Munster) — одна из четырёх исторических провинций Ирландии, расположенная на юго-западе острова. В состав Мюнстера входят шесть графств: Керри, Клэр, Корк, Лимерик, Типперэри и Уотерфорд. Площадь провинции — 24 675 км², что делает её крупнейшей по территории среди ирландских провинций. Население — 1 373 346 человек (2022). История Название Манстер происходит от имени кельтской богини Мума. В раннем Средневековье провинция делилась на шесть регионов — Южный Манстер, Западный Манстер, Северный Манстер, Восточный Манстер, Эрнайский Манстер и Дейзийский Манстер. Затем из этих областей образовались три королевства — Томонд, Десмонд и Ормонд. Нынешние герб и флаг провинции, несущие изображение трёх золотых корон на синем фоне, отражают именно этот период истории. Примечания Литература Ма́нстер // Ломбард — Мезитол. — М. : Советская энциклопедия, 1974. — С. 337. — (Большая советская энциклопедия : [в 30 т.] / гл. ред. А. М. Прохоров ; 1969—1978, т. 15).
Манстер

Манстер (енгл. Munster, ир. An Mhumhain) је провинција у јужном делу Ирске. У њен састав улази шест округа: Клер, Корк, Кери, Лимерик, Типерари и Вотерфорд. Провинција се простире на територији од 24.127 km², а највећи град је Корк. Према попису из 2006. године Манстер је имао 1.172.170 становника. Ово подручје је некада било подељено у шест региона, која су била уједињена у три краљевства: Томонд (Северни Манстер), Дезмонд (Јужни Манстер) и Ормонд (Источни Манстер). Три круне на данашњој застави провинције представљају некадашња три краљевства. У периоду до 4. века нове ере овом облашћу је владао јужни ирски клан. У 10. веку долази до инвазије Викинга, који су се настанили на подручју данашњег Лимерика и Вотерфорда. Два века касније, после англо-норманске инвазије, власт успостављају феудалне породице Фицџералд и Батлерх. За време Ирског грађанског рата, Манстер је прогласио отцепљење од Ирске Слободне Државе и основао Републику Манстер. Она је трајала свега месец дана, јер је војска Ирске Слободне Државе брзо сломила отпор тамошњег становништва. Године 1841. подручје данашње провинције је насељавало око 3.000.000 становника. Међутим, у каснијим годинама долази до масовних миграција које се у мањем обиму настављају све до 1980-их. Највећи град и привредни центар Манстера је Корк, који је 2006. године имао око 380.000 становника. Ту се налази велики број производних постројења у области тешке индустрије, бродоградилиште, постројења за монтажу аутомобила, производњу аутомобилских гума, текстилна индустрија итд. Референце Спољашње везе
Munster, Irland

Munster (iriska: an Mhumhain eller Cúige Mumhan) är Irlands sydligaste provins. Provinsen består av grevskapen Clare, Cork, Kerry, Limerick, Tipperary och Waterford. Namnet kommer ifrån den keltiska gudinnan Muma. Munster gränsar till Connacht och Leinster. Provinsen var från början indelat i sex mindre regioner: Tuadh Muman (Nordmunster), Des Mhuman (Sydmunster), Urh Mhuman (Östmunster), Iar Mhuman (Västmunster), Ernaibh Mhuman (Ernaistammens område), Deisi Mhuman (Deisistammens område). Dessa blev sedermera övertagna av de tre kungadömena Thomond i norr, Desmond i syd och Ormond i öster. Dessa blev sedan jarladömen. De tre kronorna i flaggan representerar de tre kungadömena. Flaggan kan lätt förväxlas med Dublins flagga som istället för kronor har tre slott placerade på en blå bakgrund. Den kan också förväxlas med Sveriges lilla riksvapen. Munsters totala yta är 24 607,52 kvadratkilometer och år 2002 bodde totalt 1 100 614 människor i provinsen. Källor
Манстер

Манстер (англ. Munster, ірл. An Mhumhain) — провінція на півдні Ірландії, на території Республіки Ірландії. Включає графства Керрі, Клер, Корк, Лімерік, Тіпперері і Вотерфорд. Найбільше місто — Корк. Назва Манстер походить від імені кельтської богині Мума. В ранньому Середньовіччі провінція поділялася на шість регіонів — Південний Манстер, Західний Манстер, Північний Манстер, Східний Манстер, Ернайський Манстер і Дейзійський Манстер. У ранньому середньовіччі на цій території існувало королівство Манстер. Потім з цих областей утворилися три королівства — Томонд, Десмонд і Ормонд. Герб і прапор провінції, що зображають три золоті корони на синьому тлі, відображають саме цей період історії. Географія Найбільші міста Примітки
Hospital materno nacional de Dublín

El Hospital materno nacional de Dublín​ (en irlandés: An tOspidéal Náisiúnta Máithreachais; en inglés: National Maternity Hospital) se localiza en la calle Holles, en Dublín, es el mayor hospital de maternidad en Irlanda. El hospital ofrece servicios a más de 10.000 bebés por año. Es el centro de referencia nacional para los embarazos complicados, prematuros y recién nacidos enfermos. El edificio principal del hospital en la calle Holles se remonta a la década de 1930, pero el complejo ha visto poca expansión sustancial en el último medio siglo, mientras que el número de nacimientos, ha aumentado en un 50 por ciento en las últimas dos décadas. En mayo de 2013 se anunció que el hospital se trasladaría al lugar del Hospital Universitario de San Vicente, en el parque Elm, Blackrock. Entre sus trabajadores más famosos se encontraba Elizabeth O'Farrell, comadrona y revolucionaria irlandesa. Trabajó en el hospital antes de su participación en el Alzamiento de Pascua, en la que, entre otras cosas, entregó la rendición del bando irlandés al General William Lowe.​ Véase también Sanidad Salud pública Referencias
Cultúrlann McAdam Ó Fiaich

Cultúrlann McAdam Ó Fiaich (An Chultúrlann) is an Irish language cultural centre in The Gaeltacht Quarter and is located on the Falls Road, Belfast, Northern Ireland. Opened in 1991, the centre underwent renovation in 2010 and was opened the following year by then Irish President Mary McAleese. The centre is home to an art gallery named after local artist Gerard Dillon, a theatre, restaurant, book shop, offices and conference rooms. In 2011, the centre was estimated to receive over 80,000 visitors per year. History 1991–2010 Cultúrlann McAdam Ó Fiaich was founded in 1991 after the purchase of Broadway Presbyterian Church on Falls Road, Belfast. It is named after 19th century Presbyterian businessman and Gaelic revivalist Robert Shipboy MacAdam and 20th century Gaelic scholar Cardinal Tomás Ó Fiaich. Co-founder Gearóid Ó Cairealláin also founded Raidió Fáilte which aired from the building and Aisling Ghéar, the resident theatre production group. An Chultúrlann was also home to Coláiste Feirste, Northern Ireland's first Irish-medium secondary school with activist Fergus O'Hare serving as principal. The school began with nine pupils., before the school moved to the nearby Beech Hill House, previously owned by the Riddel family. In 2010, An Chultúrlann announced a major renovation programme funded by the Department of Culture, Arts and Leisure, Arts Council of Northern Ireland, International Fund for Ireland, Northern Ireland Tourist Board and the Department for Social Development. 2011 – present The renovated Cultúrlann McAdam Ó Fiaich was re-opened by Irish president Mary McAleese on 19 September 2011, to celebrate 20 years since the centre's opening. The extension and renovation cost £1.9 million and included the building of an interactive exhibition space and art gallery, named after local artist Gerard Dillon. Also refurbished was An Ceathrú Póilí, an Irish language bookshop within the centre and Bia, the restaurant. BBC Two Northern Ireland aired a documentary on 12 December 2011 to celebrate the reopening. Spaces and resident organisations Gerard Dillon Gallery – art gallery Siobhán McKenna Theatre – theatre and concert hall An Ceathrú Póilí – Irish language bookshop Na Ballaí Bána – gallery An Taiscumar – interactive exhibition Bia – restaurant Aisling Ghéar – theatre company Nós – Irish language magazine Tobar Productions – TV production company Former resident organisations Raidió Fáilte – Radio station founded in An Chultúrlann Coláiste Feirste – Irish language secondary school founded in An Chultúrlann in 1991 Lá / Lá Nua – former Irish language daily newspaper Dúch Dúchais – design company References External links An Chultúrlann – official website
Dún Fearbhaí

Dún Fearbhaí [duːn ˈfʲaɾvˠiː] (englisch Doonfarbagh) ist ein Steinfort im Townland Ceathrú an Lisín (englisch Carrownlisheen), westlich des Hafens An Córa (Cora Point) auf der Aran-Insel Inis Meáin im County Galway in Irland. Das von einer einfachen Mauer umwallte etwa rechteckige Ringfort mit stark gerundeten Ecken, liegt nahe dem höchsten Punkt der Insel und ist ein National Monument. Es misst etwa 27,5 × 23,5 m. Die Trockenmauer hat im Inneren eine Stufe auf die mehrere Treppen führen. Der Zugang liegt im Osten. Das genaue Errichtungsdatum ist unbekannt, aber das Dún stammt wahrscheinlich aus der Eisenzeit. Es wurde auch ins 5. Jahrhundert datiert. Es ist eines von sieben Steinforts auf den Aran-Inseln. Siehe auch Dún Chonchúir Literatur Paul Gosling: Archaeological Inventory of County Galway Volume 1: West Galway 1993 ISBN 0-7076-0322-6, S. 38 Weblinks Bild des Dún Bild des besonderen Mauerwerks
Dún Fearbhaí

Dún Fearbhaí (pronounced [ˌd̪ˠuːnˠ ˈfʲaɾˠəwiː]) is a stone ringfort (cashel) and national monument located on Inishmaan, one of the Aran Islands, Ireland. Location Dún Fearbhaí is located on the eastern edge of Inishmaan, facing back toward Galway Bay. History The fort is believed to date from the 1st millennium AD, some placing it around the 9th century. Its rectilinear shape and unusual structure have led to the belief that it is later than the other Aran Islands forts like Dún Conor, and perhaps contemporary with Dún Formna on Inisheer. The name Dún Mur is believed to have the same derivation as the Cliffs of Moher, which are named after an old promontory fort called Moher, which once stood on Hag's Head. The name Dún Fearbhaí takes its name from the surrounding area An Fhearbach, "abounding in cattle." Description Dún Fearbhaí is a stone ringfort (cashel) shaped like a square with rounded corners; it contains two walls and one terrace built on a steep incline, and also four sets of internal stairs. The walls are up to 4 m (13 ft) high and up to 3 m (9.8 ft) thick, and measure about 27 m (89 ft) by 23 m (75 ft) internally. There is a single entrance in the east, 2 m (6 ft 7 in) wide. O’Driscoll wrote, "A thick wall would have been necessary for larger, higher walls, resulting in excessive labour and resource costs. This was partly alleviated by terracing the walls, reducing the amount of material used. Terracing of the inner face and incorporation of steps allowed access to the top of the wall, permitting occupants expansive visibility of the immediate environs as well as a strategic advantage over approaching attackers. The vertical walls that met attackers or visitors would have been an impressive barrier that provided practical defence for the occupants, as well status." Looped walk The Lúb Dún Fearbhaí is a 13-kilometre looped walk across the island, named after the fort. References
Magazine Fort

Das Magazine Fort (irisch Dún na hArmlainne) ist eine ehemalige militärische Einrichtung im Phoenix Park in Dublin. Hauptsächlich wurde sie als Pulvermagazin benutzt. Geschichte Bis 1922 1611 errichtete Sir Edward Fisher ein Landhaus namens Phoenix Lodge. Nachdem Fisher sein Land an die Krone zurückübereignet hatte, diente das Haus zunächst als Sitz des Lord Deputy of Ireland. 1711 errichtete Thomas Burgh (1670–1730) eine größere sternförmige Anlage aus Erdwerken; als Lionel Sackville (1688–1765) dann ein neues Pulvermagazin errichten wollte, wählte er diesen Standort und ließ eine Anlage aus Ziegeln und Kalkstein nach den Plänen von John Corneille erbauen. Da die Stadt zu dieser Zeit relativ arm war und es wenig gab, was wert war verteidigt zu werden, dichtete Jonathan Swift folgenden Vers über die neue Befestigungsanlage: Now’s here’s a proof of Irish sense Here Irish wit is seen When nothing’s left that’s worth defence We build a Magazine —Jonathan Swift, c.1737 Nach 1922 Das Magazin wurde nach dem Abzug der Engländer 1922 dem Irischen Freistaat übergeben und diente den Irischen Streitkräften weiterhin als Munitionslager. Am 23. Dezember 1939 gelang der Irisch Republikanischen Armee ein spektakulärer Überfall. Dabei wurde nahezu die gesamte Munition der Streitkräfte entwendet. Die über eine Million Schuss Munition wurden auf 13 Lastwagen abtransportiert. Die vorgesehenen Verstecke waren dafür nicht ausreichend, so dass in den nächsten Tagen ein Großteil wieder zurückerlangt wurde. Im Jahr 1988 übergab die Armee das Gebäude dem Office of Public Works (OPW), einer Behörde zur Verwaltung des historischen Erbes Irlands und für öffentliche Arbeiten. Nach Jahren des Verfalls gab die irische Regierung im Oktober 2021 bekannt, dass das Gebäude saniert werden und für die Öffentlichkeit zugänglich gemacht werden soll. Weblinks Touristische Website des Phoenix Parks (englisch) Die Architektur der wichtigen Park-Gebäude (englisch) Einzelnachweise
Roscommon Abbey

Roscommon Abbey is a former Dominican Priory and National Monument located in Roscommon, Ireland. History Roscommon Abbey was a Dominican priory founded in 1253 by Fedlim Ó Conchobair, king of Connacht. It was plundered by Mac William de Burgo 1260. It was hit by fire in 1270 and lightning in 1308. Roscommon Abbey was dissolved before 1578; granted to Sir Nicholas Malby in 1578 and to Francis Annesley, 1st Viscount Valentia in 1615. Building Roscommon Friary is located in the southern part of Roscommon town, The church consisted of a single long aisle with nave and choir; the northern transept was added in the fifteenth century. On his death in 1265 Fedlim Ó Conchobair was interred in the abbey and his tomb was covered by an effigial slab which can still be seen in a niche in the north-east corner of the church. The effigy was carved between 1290 and 1300 and is one of only two Irish royal effigies surviving from this period. Gallery References