NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Крусейдерс (футбольный клуб)

«Крусе́йдерс» (англ. Crusaders Football Club) — североирландский футбольный клуб из города Белфаст. Клуб основан в 1898 году, домашние матчи проводит на стадионе «Сивью». Пятикратный чемпион Северной Ирландии и трёхкратный обладатель Кубка страны. История Начиная с 1967 года «Крусейдерс» 13 раз подряд вылетали в первых же раундах еврокубков, не одержав ни одной победы в 26 матчах. Особо можно отметить разгром 0:11 в гостях от бухарестского «Динамо» в розыгрыше Кубка чемпионов 1973/74. В первом квалификационном раунде Лиги Европы 2015/16 североирландский клуб наконец смог одержать и первую победу и пройти в следующий раунд: дважды был обыгран литовский «Экранас» (3:1 и 2:1). В первом квалификационном раунде Лиги чемпионов 2015/16 команда встречалась с эстонским чемпионом «Левадия» (0:0; 1:1), а во втором раунде — с албанским «Скендербеу», которому проиграл по сумме двух матчей (1:4; 3:2). Став чемпионом Северной Ирландии в сезоне 2017/18, Крусейдерс спустя год отсутствия вернулся в Лигу чемпионов, начав своё выступление с первого квалификационного раунда. На этой стадии клубу достался постоянный чемпион Болгарии «Лудогорец». Оба матча завершились поражением с общим счётом 0:9 и вылетом команды из турнира. Достижения Чемпион Северной Ирландии (7) : 1972/73, 1975/76, 1994/95, 1996/97, 2014/15, 2015/16, 2017/18 Обладатель Кубка Северной Ирландии (6) : 1966/67, 1967/68, 2008/09, 2018/19, 2021/22, 2022/23 Обладатель Кубка лиги (1): 1996/97 Выступления в еврокубках Текущий состав Ссылки Официальный сайт клуба (англ.)
Crusaders FC

Crusaders FC är ett nordirländskt fotbollslag och spelar i NIFL Premiership. Fotbollsklubben grundades 1898. Meriter Irish Premier League Vinnare (7): 1972–73, 1975–76, 1994–95, 1996–97, 2014–15, 2015–16, 2017–18 Irish Cup Vinnare (6): 1966–67, 1967–68, 2008–09, 2018–19, 2021–22, 2022–23 Irish League Cup Vinnare (2): 1996–97, 2011–12 Gold Cup Vinnare (2): 1985–86, 1995–96 Trikåer Hemmakit Placering tidigare säsonger Referenser Externa länkar Officiell webbplats
Крузейдерс

«Крузейдерс» (англ. Crusaders F.C.) — північноірландський футбольний клуб із Белфаста, заснований 1898 року. Виступає у найвищому дивізіоні Північної Ірландії. Матчі «Крузейдерс» проти «Кліфтонілля» називають «північнобелфастським дербі». Досягнення Чемпіонат Північної Ірландії Чемпіон (7): 1972–73, 1975–76, 1994–95, 1996–97, 2014–15, 2015–16, 2017–18 Кубок Північної Ірландії Володар кубка (6): 1966–67, 1967–68, 2008–09, 2018–19, 2021–22, 2022–23 Кубок північноірландської ліги: Володар кубка (2): 1996–97, 2011–12 Суперкубок Північної Ірландії Володар кубка (2): 2022, 2023 County Antrim Shield Володар кубка (6): 1959–60, 1964–65, 1968–69, 1973–74, 1991–92, 2009–10 Золотий кубок Володар кубка (2): 1985–86, 1995–96 Кубок Ольстера Володар кубка (3): 1953–54, 1963–64, 1993–94 Виступи в єврокубках Посилання Офіційна сторінка [Архівовано 17 серпня 2015 у Wayback Machine.]
Narodowy Ogród Botaniczny

Narodowy Ogród Botaniczny (ang. National Botanic Gardens, irl. Garraithe Náisiúnta na Luais) – ogród botaniczny w Irlandii, znajdujący się w północnej części Dublina, 3,5 km od jego centrum, w Glasnevin pomiędzy rzeką Tolka i cmentarzem Glasnevin. Kolekcja roślin w ogrodzie liczy ponad 17 tys. gatunków i odmian. W ogrodzie znajdują się klomby i rabaty kwiatowe, rozarium, park leśny i arboretum, stawy, alpinarium, ogród owoców i warzyw, a także szklarnie, w tym palmiarnia. Poza popularyzacją wiedzy o różnorodności świata roślin, ogród zajmuje się ochroną zasobów gatunkowych flory Irlandii, zgromadzonych jest w nim ponad 400 gatunków zagrożonych w tym kraju i innych częściach świata. Tutaj znajduje się najstarszy i prawdopodobnie najwyższy w Europie okaz sagowca z gatunku Encephalartos woodii uznawanego za wymarły na wolności. Gatunek ten odkryty został pod koniec XIX wieku w Południowej Afryce. Wkrótce potem, w 1905 roku dubliński ogród otrzymał jedną z trzech sadzonek pobranych od tej oryginalnej rośliny. Przypisy
Ірландський національний ботанічний сад

Ірландський національний ботанічний сад (ірл Garraithe Náisiúnta na Lus, англ. Irish National Botanic Gardens) — ботанічний сад у районі Гласневін міста Дублін (Ірландія). Розташований на березі річки Талька за 5 км від центру Дубліна. Площа саду 19,5 га, загальна площа оранжерей 4 000 м². Ботанічний сад є членом Міжнародної ради ботанічних садів з охорони рослин (BGCI) і має код DBN. Сад був заснований 1795 року Дублінським товариством, за більш ніж 200 років існування саду значно виріс, тут росте 8 290 таксонів рослин, а в гербарії зберігається 660 000 висушених рослин. Директор ботанічного саду — Метью Джебб, куратор — Пауль Магер. Графік роботи Ботанічний сад відкритий щодня, крім Різдва (25 грудня). Березень — жовтень: 9:00 — 17:00 (у будні), 10:00 — 18:00 (у вихідні та святкові дні). 27 жовтня — лютий: 9:00 — 16:30 (у будні), 10:00 — 16:30 (у вихідні та святкові дні). Вхід до ботанічного саду вільний. Історія Поет Томас Тікелл (1685—1740) володів будинком і невеликим маєтком у Гласневіні, а 1795 року маєток було продано ірландському парламенту і передано Королівському товариству Дубліна для створення першого ботанічного саду Ірландії. З часу Тікелла збереглася «прогулянкова алея Аддісона», вузька алея, по обидва боки обсаджена тисовими деревами. Первинною метою саду було поширення знань про рослини для їх використання в сільському господарстві і медицині. Ботанічний сад був першим місцем в Ірландії, де була ідентифікована інфекція, що вразила картоплю в Ірландії і викликала голод 1845—1849 років. Взимку 1948/19499 року філософ Людвіг Вітгенштайн жив і працював в Ірландії. Він часто приходив в Пальмову оранжерею і писав тут свої роботи. На сходинках, на яких він сидів, встановлено меморіальну дошку. Колекції Колекції однорічних і багаторічних квіткових рослин, з яких зазвичай роблять квіткові килими з геометричними візерунками і контрастними кольорами. Колекція оранжерейних рослин, у тому числі чудова колекція орхідей. Дендрарій площею близько 10 га (верби, клени, суничники, дуби, кипарисові і колекція карликових хвойних порід). Колекція ірландських рослин. Колекція флори Китаю. Колекція рослин з Нової Зеландії (дерева, деревоподібні папороті, чагарники, багаторічні рослини і трав'янисті рослини). Колекція лікарських рослин. Гірський сад з колекцією альпійських рослин. Розарій. Ставок з водними рослинами. Гербарій. Галерея Примітки Посилання Офіційний сайт ботанічного саду [Архівовано 22 листопада 2005 у Wayback Machine.] (англ.) National Botanic Gardens, Glasnevin / Ireland Seye [Архівовано 11 травня 2008 у Wayback Machine.] (англ.) National Botanic Gardens / Overseas Attractions (англ.)
Katedrála svatého Patrika (Dublin)

Katedrála svatého Patrika v Dublinu, založená v roce 1191, je větší ze dvou dublinských katedrál a je největším kostelem v Irsku. Ačkoli většina obyvatel Dublinu jsou katolíci, obě katedrály patří Irské církvi (Church of Ireland), to jest irské anglikánské církvi. Historie Kamenný kapitulní kostel založil arcibiskup John Comyn v roce 1191 na ostrově mezi dvěma rameny řeky a vedle pramene, kde svatý Patrik křtil konvertity. Na počátku 13. století byl kostel rozšířen a upraven do dnešní podoby a za hlavním oltářem byla roku 1270 přistavěna mariánská kaple. Západní část s hlavní věží dal v roce 1370 po požáru přebudovat arcibiskup Minot a v roce 1749 dostala hlavní věž novou špici do výšky 43 metrů. Při renovaci v roce 1864 byly přistavěny obloukové pilíře. V roce 1649 Oliver Cromwell při svém tažení Irskem použil katedrálu jako konírnu. V letech 1713–1745 byl děkanem Jonathan Swift, který je zde také pohřben. Popis Trojlodní raně gotická katedrála s příční lodí (transeptem), s hlavní věží v průčelí a s rovným závěrem. K původnímu presbytáři je na východě přistavěna gotická mariánská kaple. V jihozápadní části lodi (přímo proti současnému vchodu) se nachází hrob Jonathana Swifta a jeho přítelkyně Stelly (Esther Johnson). V jižním transeptu (příční lodi) jsou dvě keltské kamenné desky ze 7. a 10. století a památník arcibiskupa jménem Narcissus Marsh, který v roce 1701 založil první veřejnou knihovnu v Irsku (hned za katedrálou). Obsahuje arcibiskupovu sbírku knih a stále je využívána k původnímu účelu a v současnosti čítá asi 25 000 svazků z doby před 18. stoletím V severní uličce se nachází socha sv. Patrika od Melanie Le Brocquy. V jižní uličce se nacházejí předměty připomínající spisovatele, satirika a děkana katedrály Jonathana Swifta, včetně jeho epitafu, busty a posmrtné masky. Dále zde uvidíme výběr z jeho děl, pergamen s oceněním za zásluhy o „Svobodu města Dublin“, patent královny Anny, kterým ho jmenovala děkanem katedrály. Galerie Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Katedrála svatého Patrika na Wikimedia Commons
Cathédrale Saint-Patrick de Dublin

La cathédrale Saint-Patrick (Árd Eaglais Naomh Pádraig en gaélique), siège du culte anglican de l'Église d'Irlande s'élève dans les quartiers sud de la vieille ville de Dublin, la capitale de l’Irlande, sur un ancien lieu de culte. Historique L'édifice se situe sur une source, où Patrick d'Irlande baptisa ses fidèles. Cependant, elle fut entièrement reconstruite, il ne reste donc rien des bâtiments d’origine. Les origines de la cathédrale remontent au Ve siècle. John Comyn, l'archevêque de Dublin, fit détruire l'église Saint-Patrick en 1190 pour faire bâtir la cathédrale. Les Normands la remplacèrent ainsi par une construction en pierre en 1191 et le bâtiment que l'on voit aujourd'hui date du XIIIe siècle excepté la tour ouest reconstruite par l'archevêque Minot en 1370 à la suite d'un incendie, ainsi que la flèche qui date de 1749. Il est possible de la visiter. En 1310, le procès des templiers arrêtés en Irlande s'y est déroulé sous la conduite de l'évêque de Kildare, le siège de l'archevêque de Dublin étant vacant à ce moment-là. En 1666, le chapitre de la cathédrale offre la chapelle de la Vierge à la communauté des protestants français huguenots qui s'étaient réfugiés en Irlande. Leur installation est facilitée par les rois d'Angleterre et le vice-roi d'Irlande James Butler (1er duc d'Ormonde), qui veulent favoriser l'industrie du tissu, le commerce, et la loyauté de sujets protestants en terre catholique. Jusqu'en 1816, un culte est célébré chaque dimanche en français par un pasteur huguenot. Le cimetière huguenot de Dublin héberge les sépultures de cette communauté, et des temples calvinistes de Peter Street et Lucas Lane.Le plus célèbre de ses doyens fut, entre 1713 et 1745, l'écrivain Jonathan Swift, auteur des Voyages de Gulliver qui y est enterré. Dans le transept nord sont exposés : le masque mortuaire de l'auteur, sa chaire mobile et divers objets personnels. Description Se trouvent dans l'extrémité ouest de la nef un monument érigé en l'hommage de Richard Boyle, 1er comte de Cork, ainsi qu'une pierre tombale où sont représentés des symboles chrétiens. Dans le b seconde cathédrale anglicane dans la même ville, siège du diocèse de Dublin et Glendalough, Pro-cathédrale Sainte-Marie de Dublin, cathédrale catholique, siège de l’archidiocèse de Dublin, primat d'Irlande Références Liens externes Site officiel (fr) Fiche sur le site Structurae Portail du protestantisme Portail de l’architecture chrétienne Portail de Dublin Portail de l'anglicanisme
Katedrala sv. Patrika u Dublinu

Katedrala sv. Patrika u Dublinu najpoznatija je i najveća katedrala u Republici Irskoj. Posvećena je sv. Patriku, zaštitniku Irske. Normani su sagradili kamenu crkvu 1191. godine, na mjestu današnje katedrale. Na tom je mjestu sv. Patrik pokrštavao. Početkom 13. stoljeća, dogradnjom i obnovom nastala je sadašnja katedrala. Dodatna obnova dogodila se 1370. godine. Tada je obnovljen zapadni toranj, zbog požara. Zalaganjem nadbiskupa Minota Dodan je glavni toranj 1749. godine. Tijekom obnove 1864. godine, postavljeni su nadsvođeni stupovi. Oliver Cromwell je tijekom svoga vojnoga pohoda u Irskoj 1649., u katedrali sv. Patrika namjerno držao konje, iz prijezira prema Irskoj Crkvi. U razdoblju od 1713. – 1745., dekan katedrale bio je svećenik i književnik Jonathan Swift, koji je poznat po djelu Gulliverova putovanja. U sjevernoj lađi katedrale nalazi se kip sv. Patrika. U južnom prolazu, nalaze se dva keltska kamena iz 7. i 10. stoljeća i spomen na nadbiskupa Narcissusa Marsha, koji je 1701. godine, osnovao prvu javnu knjižnicu u Irskoj (iza katedrale). Sadrži vrijednu zbirku knjiga i još uvijek se koristi za izvornu namjenu, a trenutno ima oko 25,000 svezaka iz razdoblja prije 18. stoljeća. U južnoj lađi su predmeti književnika Jonathana Swifta, nekadašnjega dekana katedrale, uključujući i njegov natpis, poprsje i masku. Objavljen je i izbor njegovih radova te pergament s nagradom kraljice Anne, koja ga je i imenovala dekanom katedrale. Katedrala je mjesto za brojne javne irske nacionalne obrede. U studenom svake godine, održava se Irski dan sjećanja, kojemu nazoči i predsjednik Irske. U katedrali su bili sprovodi dva irska predsjednika, Douglasa Hydea i Erskine Childers Hamiltona, 1949. i 1974. godine. Budući da, je irski predsjednik Childers umro dok je još bio predsjednik, na njegov pogreb došli su mnogi svjetski političari kao što su: belgijski kralj Baudouin I., zamjenik predsjednika SAD-a Spiro T. Agnew (zastupao je predsjednika Nixona), Louis Mountbatten (predstavljao je englesku kraljicu Elizabetu II.) britanski premijer Harold Wilson i bivši premijer Edward Heath. Grupa od 18 afganistanskih izbjeglica koje su tražile azil, zatvorila se u katedrali nekoliko dana 2006. godine, nakon čega su mirno napustili katedralu. U katedrali sv. Patrika ne stoluje biskup, nego je u katedrali Presvetog Trojstva u Dublinu (eng. Christ Church Cathedral), a katedrala sv. Patrika služi za razne ceremonije Irske Crkve.
Szent Patrik-székesegyház (Dublin)

A dublini Szent Patrik-székesegyház (St Patrick's Cathedral) a legenda szerint ott épült, ahol Szt. Patrik a Poddle-patak partján megkeresztelte a dubliniakat. Jelenlegi formáját a „túllelkesült” (historizáló-romantikus) 1864-es restaurációnak köszönheti. Ismertetése Dublin büszkesége a középkori városfalakon kívülre szorult. Az 5. századi kőtemplom helyére 1190 és 1225 között építettek angliai, kicsit komor normann-gót stílusban kőépületet. 1649-ben Cromwell katonái istállóként használták az épületet, majd alig negyven évvel később, a hagyomány legalábbis így tudja, a boyne-i csata után Orániai Vilmos itt mondatott hálaadó misét afeletti örömében, hogy könnyűszerrel legyőzte a katolikus II. Jakab angol király seregeit. Ennek és más későbbi háborúknak az emlékét őrzik a falakon elhelyezett zászlók – a legrégebbiek közülük a Boyne folyó melletti ütközetben angol harci lobogókként szolgáltak. A katedrális bejáratától jobbra, a padlóba helyezett díszes réztáblák jelzik Jonathan Swift és szerelme, Esther Johnson ("Stella") sírhelyét. Swift 1713-tól 1745-ig volt a templom esperese. A katedrális ma az írországi anglikán egyház (Church of Ireland) két főtemplomának egyike.
Cattedrale di San Patrizio (Dublino)

La cattedrale di San Patrizio (St. Patrick's Cathedral in inglese; Árd Eaglais Naomh Pádraig in irlandese) è una delle due cattedrali protestanti sotto l'egida della Chiesa d'Irlanda di Dublino, capitale della Repubblica d'Irlanda, e più precisamente la più grande. Nonostante sia stata eretta a tale status nel 1191, quando ancora era al di fuori delle mura cittadine, oggi non è il soglio di alcun vescovo, in quanto questo merito spetta alla Cattedrale di Christchurch. È intitolata a San Patrizio, un monaco che ha diffuso il cristianesimo in Irlanda. Le campane sono accordate in scala di Do. L'organo è uno dei più grandi di tutta l'Irlanda, con oltre 4000 canne. Alcune parti risalgono a uno strumento Renatus Harris del 1695. L'organo è stato ricostruito negli anni '90 dell'Ottocento e nuovamente revisionato nel 1963. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file sulla cattedrale di San Patrizio Collegamenti esterni Sito ufficiale, su stpatrickscathedral.ie. (EN) Saint Patrick’s Cathedral, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc. (EN) Cattedrale di San Patrizio, su Structurae.
Saint Patrick's Cathedral (Dublin)

De Saint Patrick's Cathedral in Dublin, Ierland ook wel The National Cathedral and Collegiate Church of Saint Patrick, Dublin of in het Iers Árd Eaglais Naomh Pádraig is de grootste van de twee kathedralen van de Church of Ireland in Dublin. Uitzonderlijk is de kathedraal niet de zetel van de aartsbisschop, want die heeft zijn zetel in de Christ Church Cathedral. De kathedraal wordt geleid door een deken. Geschiedenis De eerste referentie naar de kerk dateert van 890. Tussen 1120 en 1260 werd het huidige kerkgebouw gebouwd. In 1534, tijdens de Engelse reformatie, sloot de kerk aan bij de Church of Ireland. Wetenswaardigheden Jonathan Swift, schrijver van onder andere Gullivers reizen, was deken van de kathedraal en hij is er begraven De kathedraal is de kapel van de Orde van Sint-Patrick, een ridderorde die in 1783 door koning George III van het Verenigd Koninkrijk ingesteld werd en de Ierse tegenhanger was van de Engelse Orde van de Kousenband en de Schotse Orde van de Distel. In de kathedraal staat een houten paneel met de namen van de eerste ridders van deze orde. De vlaggen van de ridders hangen in de kathedraal In de kathedraal hangt een marmeren herdenkingsplaat ter ere van de Ierse dichter Charles Wolfe Galerij
St Patrick's Cathedral, Dublin

Saint Patrick’s Cathedral i Dublin i Irland (även kallad The National Cathedral and Collegiate Church of Saint Patrick, Dublin, på iriska Árd Eaglais Naomh Pádraig) är den större av den anglikanska Irländska kyrkans två katedraler i Dublin och den största kyrkobyggnaden på ön Irland. Katedralen uppfördes åren 1191 till 1270. Dublins anglikanska ärkebiskopssäte finns förvisso numera enbart i Christ Church Cathedral; Patrikskatedralen är i stället nationell katedral för hela Irland. Den katolske ärkebiskopen i Dublin har sitt säte i Pro-Cathedral of the Immaculate Conception of the Blessed Virgin Mary. I Armagh finns såväl en katolsk som en anglikansk katedral uppkallade efter Sankt Patrik som båda är ärkebiskopssäten. Externa länkar Katedralens webbplats Wikimedia Commons har media som rör St Patrick's Cathedral, Dublin.
Собор Святого Патрика (Дублін)

Кафедральний собор Святого Патрика або Собор Діви Марії та Святого Патрика (Árd Eaglais Naomh Pádraig) — англиканська базиліка, головний храм протестантської Церкви Ірландії у Дубліні та усієї Ірландії. Він є найбільшим собором Ірландії. Будівництво Будівництво храму розпочалося після встановлення у Дубліні англійського панування. Зводився він у готичному стилі. Собор збудували біля джерела Святого Патрика. Неподалік гирла річки Подл. Вже у 1192 році Джон Комін, архієпископ Дубліна, надав статус соборної церкви. У 1210-х роках зводиться резиденція архієпископа. Після цього до 1362 року йшла добудова культового комплексу, коли була зведена Башта Майота й західний неф. У завершеному вигляді має висоту 42 м. Собор сильно постраждав у часи Англійської революції, під час вторгнення військ на чолі із Олівером Кромвелем. У 1660 році почалися відновлювальні роботи. У 1666 році зведено каплицю для французьких протестантів. У 1668–1671 роках були замінені контрфорси. У 1680 році перебудовано хор. У 1769 році архітектор Георг Семпл добував соборові шпиль. З 1805 року проводилися роботи зі зміцнення північного трансепта та відбудови центрального нефа. У 1860–1865 роках за рахунок Бенджаміна Гіннеса відбувалися реставраційні роботи у соборі. Цікавинкою собору є монумент, зведений на замовлення графом Корським у пам'ять про свою дружину Катерину. Історія Із самого початку Собор належав римо-католицькій церкві. У 1219 року впроваджено посаду декана собору, який опікувався облаштуванням та усіма справами церковного комплексу. найбільш відомим з деканів є письменник Джонатан Свіфт. Під час Реформації в Англії собор у Дубліні було передано англіканській церкві. У 1688 році під час повстання проти Вільгельма III католикам вдалося повернути кафедральний собор собі. Втім після поразки останніх біля річки Бойн у 1690 році, собор остаточно опанували англікані, а після здобуття незалежності Ірландії — протестантська Церква Ірландії. У каплицях собору проводили збори лицарі Ордену Святого Патрика та лицаря Ордену Лазаря Єрусалимського. Див. також http://www.stpatrickscathedral.ie [Архівовано 18 серпня 2011 у WebCite] Джерела http://www.sacred-destinations.com/ireland/dublin-st-patrick-cathedral [Архівовано 2 вересня 2012 у Wayback Machine.]
St Mary's Cathedral, Kilkenny

St Mary's Cathedral is the cathedral church of the Roman Catholic Diocese of Ossory. It is situated on James's Street, Kilkenny, Ireland. Saint Mary's was designed by William Deane Butler (c.1794-1857). He was chosen by Bishop William Kinsella (1793-1845) who instigated the building of St. Mary's in February 1842. Work began in April 1843 and finished in 1857. On Sunday 4 October 1857, St. Mary's had its grand opening, which consisted of a two-and-three-quarter hour ceremony that began at 6.15am. The cost of the building is estimated to have been £25,000. St. Mary's is made from cut-limestone which was sourced locally. The cathedral has a cruciform plan and its style is described as ‘Early English Gothic’. The design is believed to have been based on Gloucester Cathedral in Gloucester, England. It is situated on the highest point in Kilkenny City and is a significant local landmark. Its bell in the steeple was made by John Murphy, a Dublin foundry. St. Mary's has a noted sculpture of the Madonna by Giovanni Maria Benzoni (1809-1873). Gallery References External links Cathedral website St. Mary's cathedral on the National Inventory of Architectural Heritage website A good history of St Mary's here A biography of William Deane Butler A List of architects and designers that worked on St Mary's Cathedral.
Catedral de Santa María (Kilkenny)

La Catedral de Santa María​ o simplemente Catedral de Kilkenny (en inglés: St Mary's Cathedral)​ es la iglesia catedral de la diócesis de Ossory. Se encuentra en Kilkenny,​ en Irlanda.​ Santa María fue diseñada por William Deane Butler (c.1794-1857). Fue elegida por el Obispo William Kinsella (1793-1845) promotor de la construcción de Santa María, en febrero de 1842. Las obras se iniciaron en abril de 1843 y se terminaron en 1857. El domingo 4 de octubre de 1857 tuvo lugar su apertura, que consistió de una gran ceremonia de dos horas y tres cuartos que se inició a las 6:15. La construcción tuvo un coste estimado se estima de 25 000 £. Santa María está hecha de piedra caliza cortada que se extrajo localmente. La catedral tiene una planta cruciforme y su estilo se describe como del primer gótico inglés. Véase también Iglesia católica Procatedral de Santa María (Dublín) Referencias