NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Killeavy Castle

Killeavy Castle is a Grade A listed 19th-century castle in County Armagh, Northern Ireland. It was built for the Foxall family between 1810 and 1820 and was later designed to resemble Gosford Castle in Markethill, also in County Armagh. Plans for castle's restoration were announced in 2013 with a £1 million grant from Invest Northern Ireland. History Starting life as a country farmhouse, the building was owned by the Foxall family between 1810 and 1820 who later commissioned architect George Papworth to add four towers, outbuildings and add Tudor-style windows to the building in 1836. By 1881 the castle had come into the ownership of the Bell family where it remained until the death of Maureen Bell in 2000. The castle has since been sold at auction for £1.19 million and was granted £1 million by Invest Northern Ireland for restoration. References
Замок Киллеви

Замок Киллеви (англ. Killeavy Castle) — один из замков Ирландии, расположен в графстве Арма, Северная Ирландия. Построен в XIX веке. При строительстве использован гранит. Замок перестраивал архитектор Джордж Парворт из Дублина. Замок составляет эстетическую ценность — живописный, стоит у подножия горы Слив Гуллион. Стены, ворота и сад образуют один архитектурный комплекс. В свое время замок был известен как замок Киллеви-лодж. Замок был резиденцией семьи Фоксалл, чья гробница находится рядом — в церкви святого Луки. В 1836 году Пауэлл Фоксалл (1800—1875) — банкир из Ньюри поручил архитектору Джорджу Парворту построить замок. Впоследствии замок был превращен в большой величественный замок в стиле псевдоготики. Сохранились записи 1837 года, где говорится, что замок Киллеви — резиденция Джона Фоксалла, находится в земле Клонлун. Стоит на восточном склоне горы Слов Гуллион и построен с хорошим вкусом. В 1852 году замок был выставлен на продажу на аукционе. Но покупатель не был найден, а затем собственность продавалась по частям. До 1881 года замок Киллеви находился во владении семьи Белл, и после этого он стал известен в местном масштабе как замок Белла. Уильям Г. Белл (1872—1941) и его жена Мэри (ум. 1949) — оба похоронены в церкви Святого Луки в Мэй. Сейчас замок находится в руинах. Новые владельцы планируют реставрировать замок и сделать там гостиницу для туристов. Замок Киллеви был продан на аукционе за £ 1 190 000. Он был куплен парой из Австралии. Они заказали у архитекторов проект 36-комнатный отеля, который должен располагаться недалеко от замка, и восстановления замка «к своей прежней славе». Они заявили, что проект может создать 85 рабочих мест. Супруги, которые пожелали остаться анонимными, надеются подать заявление на разрешение планирования для проекта в начале 2017 года. Замок пустовал больше 10 лет и сильно разрушился. Земельные владения вокруг замка Киллеви включают 330 акров земли и лесные массивы. Проект реставрации разрабатывает ирландский архитектор П. О’Хагган. См. также Список замков Северной Ирландии Литература https://www.ringofgullion.org/gallery/killeavy-castle/ http://www.bbc.com/news/uk-northern-ireland-25424442
Замок Кіллеві

Замок Кіллеві (англ. Killeavy Castle) — один із замків Ірландії, розташований у графстві Арма, Північна Ірландія. Побудований у ХІХ столітті. При будівництві використаний граніт. Замок розбудовував архітектор Джордж Парворт з Дубліна. Замок становить естетичну цінність — живописний, стоїть біля підніжжя гори Слів Гулліон. Стіни, ворота, сад утворювали один архітектурний комплекс. У свій час замок був відомий як замок Кіллеві-лодж. Замок був резиденцією родини Фоксалл, чия гробниця знаходиться поруч — у церкві святого Луки. У 1836 році Пауелл Фоксалл (1800—1875) — банкір з Ньюрі доручив архітектору Джорджу Парворту розбудувати свій замок. Згодом амок був перетворений у великий величний замок, побудований в стилі псевдоготики. Збереглися записи 1837 року, де говориться, що замок Кіллеві — резиденція Джона Фоксалла, знаходиться в землі Клонлун. Стоїть на східному схилі гори Слів Гулліон і побудований з хорошим смаком. У 1852 році замок був виставлений на продаж на аукціоні. Але покупець не був знайдений, а потім вотчина продавалась по частинам. До 1881 року замок Кіллеві перебував у володінні родини Белл, і після цього він став відомий у місцевому масштабі як замок Белла. Вільям Р. Белл (1872—1941) і його дружина Мері (пом. 1949) — обидва поховані в церкві Святого Луки в Мей. Нині замок стоїть у руїнах. Нові власники планують реставрувати замок і зробити там готель для туристів. Замок Кіллеві був проданий на аукціоні за £ 1 190 000. Він був куплений парою з Австралії. Вони замовили в архітекторів проектувати 36-кімнатний готель, розташований недалеко від замку і відновити замок «до своєї колишньої слави». Вони заявили, що це може створити 85 робочих місць. Подружжя, які побажали залишитися анонімними, сподіваються подати заяву на дозвіл планування для проекту на початку 2017 року. Замок стояв пусткою більше 10 років і сильно зруйнувався. Земельні володіння навколо замку Кіллеві включають 330 акрів землі та лісові масиви. Проект реставрації розробляє ірландський архітектор П. О'Хагган. Див. також Список замків Ірландії Джерела https://www.ringofgullion.org/gallery/killeavy-castle/ [Архівовано 18 березня 2017 у Wayback Machine.] http://www.bbc.com/news/uk-northern-ireland-25424442 [Архівовано 6 вересня 2017 у Wayback Machine.]
Bagenal's Castle

Bagenal's Castle (Irish: Caisleán Bagenal) is a 16th century fortified house located in Newry, County Down, Northern Ireland. It was rediscovered in 1996, where it was found located in the premises of the former McCann's Bakery. The castle consists of a rectangular plan with three storeys and was made with granite. During its restoration, sandstone was used as the replacement material. History Construction Bagenal's Castle was built in 1568 in the area of a 12th century Cistercian abbey by Sir Nicholas Bagenal, who was granted ownership of the abbey by King Edward VI in 1552. Remodelling The castle's appearance changed between the 18th and 19th century when the staircase tower was demolished around 1760 as the castle was being remodelled as a residence and when a warehouse was built next to the castle around 1830. The Ordnance Survey memoirs from the 1830s mention the castle was occupied as two houses and that fragments of carved stones from it were reused for surrounding buildings. The castle was mostly forgotten by the 1830s as it was not included in the Ordnance Survey maps. The Archaeological Survey of County Down stated that the castle has long since been destroyed, despite knowledge of its history being passed through several generations. The castle was bought in 1894 and converted into a bakery. In 1947, human bones were found while new ovens were being installed in the back of the castle. The many alterations had hidden the origins of the castle, making the only evidence the stone carvings that were preserved on the bakery's walls. Restoration After McCann's Bakery was sold, the castle was rediscovered by a team of historians in 1996 during the bakery's demolition. The Newry and Mourne District Council then made a decision to acquire the site. The castle was then scheduled for restoration by the Northern Ireland Environment Agency, who then entered into negotiations with the owners to see how they could accommodate it. Excavations of the site began around December 2000 and April 2003. The excavations revealed a series of stone steps that appeared to lead to a basement and the dividing wall seen on the 1568 ground floor plan. In March 2004, a project to restore the castle was planned by archaeologists and managed by Kevin Baird, who hoped to restore the castle and the connecting warehouse. The project cost £2.3m in total, with £1.5m being donated by the Heritage Lottery Fund. The project began in Summer 2005, and finished around 2007. Most of the castle's original features were restored, and the castle is now home to a museum. The castle was opened to the public on 27 March 2007. References External links Official website
Замок Рахланнон

Замок Рахланнон (англ. Rathlannon castle) — один із замків Ірландії, розташований у графстві Вексфорд біля замку Джонстоун. Нині руїни замку Рахланнон розташовані в оточенні знаменитого парку і саду, що розбитий в 1844—1845 роках і є чудовим зразком паркового мистецтва в Ірландії. Історія замку Рахланнон Замок Рахланнон побудував англо-норманський лицар Есмонд після англо-норманського завоювання Ірландії в 1169 році. Лицар Есмонд переселився в Ірландію з Лінкольнширу, Англія. У наступні століття Есмонди стали багатими землевласниками в Ірландії, і крім замку Рахланнон збудували поруч замок Джонстоун. Під час реформації родина Есмонд лишилася вірною католицизму. Під час повстання за незалежність Ірландії в 1641 році родина Есмонд підтримала повстання. Під час громадянської війни на Британських островах родина Есмонд була на стороні роялістів і католиків. Після придушення повстання в Ірландії Олівер Кромвель конфіскував замок Рахланнон і землі навколо нього і відправив родину Есмонд у вигнання. Родина Гроган придбала замок Рахланнон і землі навколо нього в результаті шлюбу. У 1798 році спалахнуло нове повстання за незалежність Ірландії. Корнеліус Гроган був одним із лідерів цього повстання. Його схопили англійці і повісили. Замок і землі навколо нього знову були конфісковані. У 1810 році брат Корнеліуса Грогана — Джон Гроган повернув собі замок Рахланнон і землі. Він і його син Гамільтон Нокс Гроган доклали чимало зусиль, щоб перетворити маєток Рахланнон на видатну пам'ятку архітектури і садово-паркового мистецтва, якою нині пишається Ірландія. Навколо замку Рахланнон, що тоді вже перетворився на руїни були розбиті розкішний парк, оранжереї і сад у 1844—1845 роках. Цей парк оточили муром, що охопив 4 акри землі. Лісовий масив, парк, сад включає в себе два озера. Сад площею більше 2,5 гектарів. Руїни замку Рахланнон стоять серед саду і створюють романтичну атмосферу. Замок Рахланнон є прямокутною вежею. Від замку Джонстоун до замку Рахланнон веде підземний хід. Вхід у це підземелля маскується невеликою баштою. Парк, сади, замок доступні для відвідування публіки. Див. також Список замків Ірландії Джерела https://www.teagasc.ie/environment/johnstown/castle-and-gardens/ [Архівовано 7 березня 2017 у Wayback Machine.] https://books.google.com.ua/books?id=YdIZBQAAQBAJ&pg=PT118&lpg=PT118&dq=rathlannon+castle+history&source=bl&ots=skG89BQ0zK&sig=AHFurMxuU6Ta-KmikWeeF9qYpSE&hl=uk&sa=X&ved=0ahUKEwicyomYwenQAhXEtxoKHaj8C64Q6AEIGzAA#v=onepage&q=rathlannon%20castle%20history&f=false
Замок Фетард

Замок Фетард (англ. Fethard Castle, ірл. Caisleán Fhiodh Ard) — Кашлен на Фьод Ард — Замок Високого Лісу — один із замків Ірландії, розташований у графстві Вексфорд біля селища Фетард-он-Сі, біля курорту Фетард, на півострові Гук-Гед. Історія замку Фетард Замок Федард лежить нині в руїнах, являє собою L-подібний замок, висотою в чотири поверхи, з круглою вежею і житловими приміщеннями. Відвідувати територію замку можна вільно, але входити в руїни забороняється — є загроза обвалу. Замок неодноразово руйнувався і перебудовувався. Замок Фетард був побудований після англо-норманського завоювання Ірландії в 1169 році. Ця земля була дарована феодалу Герві де Монморансі. Перший замок на цій землі побудував норманський феодал Раймонд ле Грос. Від передав ці землі і замок церкві Кантерберрі. Церква збудувала замок на місці більш давньої фортеці Мотт. Вали фортеці Мотт ще досі простежуються. Замок використовувався як резиденція єпископа. Кам'яний замок, що стоїть і донині, був побудований у XV столітті єпископом Фернс. Замком володів єпископ Олександр Деверо — настоятель монастиря Данброді та єпископ Фернс. Він похований у церкві святого Могу. У XVII столітті замок Фетард і навколишні землі відійшли родині Лофтус. Потім родина Лофтус переселилася із замку в особняк Лофтус-Голл. Замок був відданий орендарям, у ньому жило багато різних людей, аж поки в 1922 році замок не був закинутий і остаточно перетворився на руїну. Під час повстання за незалежність Ірландії в 1916—1922 роках громадянської війни в Ірландії в 1922—1925 роках замок був місцем боїв і згорів. Див. також Список замків Ірландії Джерела http://www.britainirelandcastles.com/Ireland/County-Wexford/Fethard-Castle.html [Архівовано 14 серпня 2016 у Wayback Machine.] https://www.tripadvisor.co.uk/Attraction_Review-g642172-d1765512-Reviews-Fethard_Castle-Fethard_On_Sea_County_Wexford.html [Архівовано 21 вересня 2015 у Wayback Machine.] http://irelandinruins.blogspot.com/2013/08/fethard-castle-co-wexford.html
Rheban Castle

Rheban Castle (irisch Caisleán Réabáin) ist die Ruine einer Niederungsburg 5,4 km nordwestlich der Stadt Athy im irischen County Kildare. Die dachlose Ruine liegt am Westufer des River Barrow. Die Hendy Wildlife Reserve liegt nördlich davon und das Dorf Kilberry östlich, auf der anderen Seite des Barrow. Geschichte Ptolemäus’ Geographike Hyphegesis (2. Jahrhundert v. Chr.) benennt Rhaiba (‘Ραιβα) als eine der Siedlungen in der Region Leinster. Üblicherweise wird das auf Rheban bezogen, wenn auch moderne Autoren dieses Gelände näher an Irlands Zentrum vermuten: Der Hill of Uisneach, Rathcroghan oder Carnfree. Die Überreste eines sehr viel älteren Ráths, der „Moat of Rheban“ genannt wird, liegen etwa 1 km südlich der Burgruine. Der Name der Burg soll vom irisch-gälischen riogh (dt.: König) und bábhun (dt.: Einfriedung) abgeleitet sein. Nach der anglonormannischen Eroberung von Irland Ende des 12. Jahrhunderts ließ Richard de St. Michael, Baron of Rheban, während der Regentschaft des englischen Königs Johann Ohneland als Lord of Ireland eine steinerne Burg errichten. Er gründete auch die Priorei Athy. 1325 eroberten die Ó Mórdha (O’Moores) aus dem heutigen County Laois die Burg. 1424 fiel Castle Rheban an Thomas FitzGerald, den späteren 7. Earl of Kildare, als er Dorothea, die Tochter von Anthony O’Moore, heiratete. Im 15. Jahrhundert wurde es von Sean Ó Broin (von den Glenmalure-O’Byrnes) überfallen, der dort Schätze und Ruhm gewann, wie in einem Gedicht von Ferganin McKeogh besungen. In den irischen Konföderationskriegen (1641–1650) wechselte die Burg mehrfach den Besitzer; sie fiel 1642 an James Butler, 1. Duke of Ormonde, 1647 an Eoghan Rua Ó Néill und 1648 an Morrough O’Brien, 1. Earl of Inchiquin. Seit dieser Zeit ist sie eine Ruine. Nach der Burg sind die Baronate Narragh and Reban East und Narragh and Reban West benannt, sowie die örtliche Abteilung der Gaelic Athletic Association, Rheban GAA. Beschreibung Es handelt sich um eine Burg mit drei Stockwerken ohne Dach. In der Nähe der Burgruine befindet sich ein konischer Mound, der ein Hügelgrab gewesen sein soll, das für einen irischen König oder Häuptling erbaut worden sei. Einzelnachweise
Rheban Castle

Rheban Castle is a castle located in County Kildare, Ireland. Location Rheban Castle is located 5.4 kilometres (3.4 mi) northwest of Athy, on the west bank of the River Barrow. Hendy Wildlife Reserve lies to the north, and Kilberry to the east, across the Barrow. History Ptolemy's Geography (2nd century AD) names Rhaiba ('Ραιβα) as one of the settlements of the Leinster region. This was traditionally taken to refer to Rheban, although modern writers see a site nearer Ireland's centre as more likely: the Hill of Uisneach, Rathcroghan or Carnfree. The remains of a much older ringfort, known as the Moat of Rheban, lie about 1 km to the south of the castle. The name of the castle is thought to derive from ríogh ("king") and bábhún ("bawn", enclosure). After the Norman invasion of Ireland in the late 12th century, a stone castle was built by Richard de St. Michael, baron of Reban, during the reign of John as Lord of Ireland. He also founded Athy Priory. In 1325 the castle and surrounding area were taken by the Ó Mórdha (Moores) of modern County Laois. In 1424 Rheban passed to Thomas FitzGerald (later 7th Earl of Kildare) when he married Dorothea, daughter of Anthony O'More. In the 15th century it was raided by Seán Ó Broin (of the Glenmalure O'Byrnes), who won treasure and fame celebrated in a poem by Ferganin McKeogh. The castle changed hands many times during the Irish Confederate Wars (1641–50), falling to James Butler, Marquess of Ormond in 1642, Owen Roe O'Neill in 1647 and Murrough O'Brien, 1st Earl of Inchiquin in 1648 and has been in ruins since then. It gives its name to the baronies of Narragh and Reban East and Narragh and Reban West, as well as the local Gaelic games club, Rheban GAA. Description A stone castle of three storeys, without roof. Near the castle is a conical mound, believed to have been a tumulus raised over some Irish king or chieftain. See also List of castles in Ireland References
Замок Ребан

Замок Ребан (англ. Rheban Castle) — один із замків Ірландії, розташований в графстві Кілдер. Замок стоїть біля давнього ірландського селища Ребан, в приході Черчтаун, земля Ахі, на березі річки, яку в давні часи називали Ал-Берба, Баррах, нині називають Барроу. Довгий час ці річка була прикордонною: спочатку між володіннями різних ірландських королівств та кланів, потім між Пейлом — англійською колонією в Ірландії і землями ірландських кланів. Історія замку Ребан Вважається, що на місці замку Ребан була в давні часи кельтська фортеця, що була резиденцією місцевого короля і місце його поховання. Але ці давні артефакти були в ХІХ столітті знищенні при прокладенні доріг та шляхів і не були досліджені. Замок Ребан побудували на початку ХІІІ століття для захисту англійських володінь в Ірландії від нападів ірландських кланів. Замок побудував лицар Річард де Сант-Майкл, коли навколишні землі перетворилися в баронство Ребан. Замок утримували і використовували місцеві англійські колоністи. Назва замку походить від ірландських слів Райба (ірл. — Raiba) чи Ріг-бан (ірл. — Righ-ban), що в перекладі означають «Житло короля». Нині замок лежить в руїнах і навіть важко уявити собі його колишню велич. Замок мав масивні стіни і вузькі вікна-бійниці, лицарі Де Сент-Майкл оборонялись тут від вождів ірландських кланів, охороняли брід через річку Барроу. Річард де Сент-Майкл заснував монастир в Ахі, на захід від своїх володінь, там жили монахи кляштору святого Іоанна. Збереглися давні кладовища і низка артефактів з тих давніх часів. Недалеко є ще храми, збудовані родинами Бесел та Гоґан на схід від селища, хоча поширена помилкова думка, що ці храми теж збудували лицарі Де Сант-Майкл — володарі замку Ребан. У 1325 році англійські поселенці були вигнані з цих земель. Землями та замком Ребан заволодів ірландський клан О'Мур. У 1424 році Томас ФітцДжеральд — лорд Оффалі, а потім VII граф Кілдер одружився з Доротеєю — дочкою вождя клану О'Мур — Ентоні О'Мура. Як придане він отримав землі, маєток та замок Ребан та землі Вудсток. У 1641 році спалахнуло повстання за незалежність Ірландії. Замок захопили повстанці і вперто його обороняли. Маркіз Ормонд штурмував і захопив замок. У 1648 році замок захопив ірландський ватажок Оуен Роу О'Ніл. Але потім на ці землі здійснив наступ лорд Інхіквін, повтанці змушені були залишити землі Ребан та Ахі. У XVIII столітті замок Ребан був остаточно закинутий і перетворився на руїни. Поруч біля замку був старовинний курган, де як вважають був похований місцевий вождь або король. На жаль, курган не був досліджений — землю і гравій з нього використали при прокладенні дороги. Див. також Список замків Ірландії Джерела http://www.libraryireland.com/articles/RhebanCastleIDJ/ http://www.kildare.ie/heritage/historic-sites/castle-rheban.asp [Архівовано 5 березня 2017 у Wayback Machine.] http://www.discoverireland.ie/Arts-Culture-Heritage/castle-rheban/49015 [Архівовано 3 листопада 2018 у Wayback Machine.]
Nugent Castle

Nugent Castle (irisch Caisleán an Nuinseannaigh, auch Delvin Castle, Caisleán Dhealbhna) ist die Ruine einer Niederungsburg in der Nähe des Stadtzentrums von Delvin im irischen County Westmeath. Geschichte Nugent Castle ließ Hugh de Lacy, Lord of Meath, im Jahre 1181 für seinen Schwager, Gilbert de Nugent, erbauen. Dieser war 1171 mit De Lacy von England nach Irland gekommen und hatte sich auf einem Stück Land in Delvin niedergelassen. De Nugent erhielt den Titel eines Baron Delvin in der Lordschaft Meath. Heute führt der Earl of Westmeath diesen Titel. Quellen und Weblinks Website von Delvin Village
Замок Баллібер

Замок Баллібер (англ. Ballybur Castle) — один із замків Ірландії, розташований в графстві Кілкенні. Замок збудований в норманському стилі. Замок являє собою п'ятиповерхову вежу висотою 65 футів, що стоїть за 8 км від міста Кілкенні. Замок був відреставрований з використанням технологій XVI століття. Нині замок використовується як готель. Замок має власну кухню, орендується для проведень весіль, корпоративів. Історія замку Баллібер Землі Баллібер здавна належали клану Комерфорд. Замок Баллібер був побудований Річардом Комерфордом десь біля 1588 року. Епоха тоді була жорстока і бурхлива, Ірландію шарпали нескінченні війни. Але трагічні події якось оминули клан Комерфорд — вони вели досить мирне існування у спокої. Замок Баллібер був однією з резиденцій родини Комерфорд — багатої і сильної аристократичної родини того часу. Замок був побудований в першу чергу з оборонною метою — для захисту своїх володінь. У той час в Ірландії ворогували між собою різні клани і різні феодали — барони та графи, зазіхаючи на землі один одного. Замки переважно були оточені будинками простолюдинів та спорудами для худоби. Під час загрози нападу люди ховалися в замок і ховали в замку свою худобу. Замки родини Комерфорд були міцними замками, навколо кожного з них були багаті маєтки — так тривало протягом XVI століття. Недалеко були ще два замки, що належали родині Комерфорд, що займала досить високе суспільне становище і вела життя типове для аристократів того часу. У 1641 році спалахнуло повстання за незалежність Ірландії. Родина Комерфорд була католицькою родиною, вони підтримали повстання і підняли над своїми замками прапор Ірландської конфедерації. Папський нунцій — кардинал Ріннунціні на своєму шляху по графству Кілкенні зупинився в замку Баллібер, де йому влаштували урочистий прийом. Багато ірландських аристократів відвідали тоді цей замок. Кардинал подарував Річарду та Мері Комерфорд вервечку, яка потім зберігалась як реліквія в родині Комерфорд. І досі ця вервечка і досі зберігається у сестер Марнелл (передана їм в 1970 році), які досі володіють замком. Джон Комерфорд — син Річарда Комерфорда був останнім Комерфордом, хто жив у замку Баллібер. Після поразки повстання за незалежність Ірландії він був відправлений на заслання в Коннахт в 1654 році. Замок та маєтки були конфісковані. Олівер Кромвель дарував цей замок і маєток Браяну Мансераху. Браян Мансерах був родичем Мартіна Мансераха з Тіпперері, що був радником англійського уряду під час переговорів з вождями північної Ірландії. Про період 1655—1841 років мало що відомо про власників замку Баллібер. Серед мешканців замку був Томас Дейган. Сестри Марнелл є родичами родини Дейган. Вони жили в замку до того як Френк та Айфрік Грей купили замок в 1979 році. Джерела http://www.ballyburcastle.com/history/ [Архівовано 22 лютого 2017 у Wayback Machine.] http://www.castlerentals.net/ballybur-castle/l.5 [Архівовано 21 квітня 2017 у Wayback Machine.]