NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Woodhouse (County Waterford)

Woodhouse (irisch Tigh na Coille) ist ein georgianisches Landhaus mit ca. 200 Hektar Grund direkt außerhalb des Dorfes Stradbally im irischen County Waterford. Geschichte Das ursprüngliche Haus wurde in der ersten Hälfte des 16. Jahrhunderts für die Fitzgeralds (einem Zweig der Desmond Geraldines) und gehörte ihnen bis 1724. 1774 wurde es als in Besitz der Familie Uniake verzeichnet und zu Zeiten der Griffith's Valuation 1868 gehörte es Robert Uniacke und wurde mit £ 52 10 s bewertet. 1855 kam das Haus in Besitz eines Zweiges der Familie Beresford und 1894 wurde das Anwesen als Sitz von Robert H. Beresford verzeichnet. 1906 gehörte es John Beresford und wurde immer noch mit über £ 52 bewertet. 1942 wird in der Vermessung der Irish Tourist Association angemerkt, dass der Besitzer des Hauses, Major Lord William Beresford, damals in Indien wohnte. Im Jahre 2012 kaufte James E. Thompson, Gründer und Chef der Crown Worldwide Group, das Anwesen für € 6,5 Mio. Beschreibung Das Irish National Inventory of Architectural Heritage beschreibt das Haus folgendermaßen: „Freistehende Torlodge mit drei Jochen, ebenerdig und unterkellert, um 1850, mit zweistöckiger, hinterer Fassade mit drei Jochen im Süden. Renoviert und mit neuen Fenstern versehen, um 1950, ebenerdige Vorhalle mit Flachdach und einem Joch angebaut. Zur Zeit unbewohnt. Walmschieferdach mit Ziegeln, verputzte Kaminköpfe und gusseiserne Regenrinnen an hölzernem Dachüberstand. Flaches Bitumenpappendach auf der Vorhalle mit metallischen Regenrinnen. Verputzte und gestrichene Wände mit verputzten Ecksteinen. Rechteckige Fensteröffnungen mit steinernen Fensterbrettern und eine mit verputzten Umfassungen und Sturz auf Konsolen. Erstatzfenster mit Holzrahmen, um 1950. Rechteckiger Türausschnitt mit polierter, hölzerner, mit Nut-und-Feder verkleideten Tür, um 1950. Von der Straße zurückgesetzt auf dem Grundstück von Woodhouse am Eingang des Anwesens mit Seiten-(Ost)-Fassade zur Straße hin.“ Einzelnachweise Weblinks Offizielle Website von Woodhouse.
Woodhouse, County Waterford

Woodhouse is a Georgian mansion and c. 500-acre estate just outside the village of Stradbally, County Waterford, Ireland. The original house was built in the early part of the 16th century by the Fitzgeralds (a branch of the Desmond Geraldines) and was owned by them up to 1724. By 1774 it was recorded as being in the possession of the Uniake family, and by the time of Griffith's Valuation in 1868 it was owned by Robert Uniacke and was valued at £52 10s. In 1855 the house came into the ownership of a branch of the Beresford family and in 1894 the house and estate were recorded as the seat of Robert H. Beresford. In 1906 it was the property of John Beresford and still valued at over £52. In 1942, the Irish Tourist Association survey notes that the owner of the house, Major Lord William Beresford was then resident in India. The entry for the house in the National Inventory of Architectural Heritage (NIAH) describes it as a "Detached three-bay single-storey over basement gate lodge, c.1850, with three-bay two-storey rear elevation to south". The entry refers to the house's "Square-headed window openings with stone sills, and one with rendered surround having hood moulding over on consoles". The NIAH notes that a number of replacements and renovations to the features of the house in the mid-20th century. The property was bought in 2012 for €6.5m by American businessman Jim Thompson, the founder and chairman of Crown Worldwide Group. Several buildings on the estate and in the village have been renovated as tourist accommodation and event spaces. The estate hosts public events throughout the year, including afternoon tea, children's events and events related to art and business. References External links Official site
Vinegar Hill Windmill

Vinegar Hill Windmill or Templeshannon Windmill is a tower mill on Vinegar Hill, Enniscorthy, County Wexford. History Vinegar Hill Windmill is a small-scale circular single-bay, single-stage windmill, dating from between 1600 and 1798. It sits on a piece of elevated ground, and is of a brick and dressed stone construction. The windmill was the command centre for the Irish rebel camp during the 1798 Rebellion on Vinegar Hill, and they flew their banner from the windmill. When the rebels were defeated by General Gerald Lake on 21 June 1798, the banner was replaced with the English Royal Standard. Current use It has been in ruins since before 1840, and most likely fell into disuse after the 1798 Rebellion. The windmill is currently an Irish National Monument (number 392), and was one of a number of post-1700 structures the Irish government considered de-listing from this status in 2011. When the windmill fell into disrepair in the 1960s, a protest notice was affixed to it stating: "Vinegar Hill, scene of glorious battle in 1798 between Insurgents and British Crown Forces. Carefully maintained by British Government from 1803 to 1922. Abandoned by the Irish Office of Public Works when freedom obtained. Only historic monument in the care of Irish Government in Enniscorthy area. Thank God for it." The windmill currently forms part of the larger National 1798 Rebellion Centre site, as part of the 1798 battlefield. References
St. Peter's Church, Laragh

St. Peter's Church in Laragh, County Monaghan, Ireland, is a tin tabernacle constructed in 1890 from corrugated iron and timber. History The Swiss-Gothic design of the church was inspired by travels on the continent in the 1800s by Laragh Tweed Mill operator James McKean and his wife. Local rumour suggests McKean had the mill river realigned to create the spectacular site in Aughnamullen parish, the intention being to build a Catholic church to serve the mill workers of the town. However, following a breakdown in industrial relations, a falling out with the local clergy and the eventual permanent closure of the Irish Laragh Tweed factory in 1885, St. Peter's was eventually built in 1890 and consecrated as Church of Ireland on 13 August 1891. St. Peter's was de-consecrated in 1962. Restoration In 2012, Laragh Heritage group was formed to raise funds to restore St. Peter's back to its former glory. On 13 September 2014, St. Peter's Church was officially reopened. References Attribution This article incorporates text by Ag Smaoineamh available under the CC BY 4.0 license.
West Skeam Island

West Skeam Island is a 33-acre island in Roaringwater Bay, County Cork, Ireland that forms part of Carbery's Hundred Isles. The island is privately owned and was for sale in 2013. There are three cottages on the island, as well as some farmland. The ruins of a fifth century church stand above a beach at the east end of the island. The eastern end of this building has been washed into the sea, but the western end still remains. The Office of Public Works conducted an excavation of the area in 1990, which revealed several graves. Work was subsequently carried out to prevent further loss of the structure by building a protective wall on the beach beneath the remains of the church. In modern times, the island was inhabited from the mid nineteenth century, until the 1930s, when the last inhabitants left. References
St Colman's Community College

St Colman's Community College is a second-level school located in Midleton, County Cork, Ireland. As of 2024, there were over 1000 students in St Colman's Community College. The school's facilities include general classrooms, a music room, five woodwork and three engineering rooms, three technical graphics rooms, four home economics kitchens, eight science rooms, three computer rooms, two art rooms and a "Learning Hub". The sports facilities include two sports halls, basketball courts, and a GAA pitch. The school participates in projects such as Sci-Fest, PsychSlam, Model UN Green Schools, Clean Coasts, An Gaisce Award and The Amber Group. The principal is Máirín Lally. The school is a member of Cork Education Training Board CETB. History St Colman's Community College was originally established in Connolly Street, Midleton in 1953, and remained in that location for thirty years. In 1980, St Colman's moved to a purpose-built complex on landscaped grounds on the Youghal Road. This move coincided with increasing participation in second-level education in Ireland and as numbers grew further accommodation was required. In 1988, a large extension was added which included a PE hall, new science laboratories, technology rooms, additional facilities for home economics and a number of additional classrooms. In January 2020, a further large extension to the school was opened, consisting of 15 general classrooms, a music room, a home economics room, 3 computer rooms, 2 computer drawing rooms, 2 art rooms, a language room, a "Learning Hub", an engineering block and a sports hall. An additional extension was opened in January 2024. Curriculum The school offers both the Junior and Senior cycles. Junior Cycle students can follow either the Junior Cycle, Junior Cert Schools programme, or Junior Cert Level 2. Senior Cycle students can follow the Leaving Certificate, Leaving Certificate Vocational or Leaving Certificate Applied programmes. Alumni David Stanton (b. 1957) - Fine Gael politician References
Ballycowan Castle

Ballycowan Castle (irsky Caisleán Bhaile Mhic Comhainn) je hrad nacházející se blízko Grand Canalu, 4 km západně od města Tullamore v hrabství Offaly v Irsku. Historie Opevněná tvrz byla postavena Thomasem Morresem v roce 1589 na místě, kde v dřívější době stál dřevěný hrad či Tower house O'Molloyů zvaný Baile-mhic-Abhainn, který byl zničen požárem v roce 1557. Přiléhající pětipatrová hradní věž byla postavena v roce 1626 Jasperem Herbertem, který se stal majitelem stavby během britské kolonizace Irska. Hrad byl těžce poškozen během Cromwellova tažení v Irsku v letech 1649–1650 a panství v roce 1666 připadlo hraběti z Mountrathu. Popis Jedná se o rozsáhlou čtyřpatrovou obdélníkovou stavbu; vchod se nachází na východní straně a byl chráněn tzv. machikulem (otvor mezi opěrnými konzolami cimbuří, přes který mohli obránci na útočníky házet kameny, lít vroucí vodu atd.). Na západní a severní stěně jsou vysoké komíny a na severovýchodním rohu bartizán. Většina jihozápadní části budovy se zřítila. Odkazy Reference Externí odkazy fotografie hradu Archivováno 1. 7. 2023 na Wayback Machine. na webu Irish Antiquities Archivováno 21. 5. 2017 na Wayback Machine.
Ballycowan Castle

Ballycowan Castle (irisch Caisleán Bhaile Mhic Comhainn) ist die Ruine einer Niederungsburg 4 km westlich von Tullamore im irischen County Offaly. Geschichte Thomas Morres ließ 1589 an Stelle einer 1557 abgebrannten O’Molloy-Burg oder eines Tower House namens Baile Mhic Abhainn ein festes Haus errichten. Den angrenzenden Turm ließen Sir Jasper Herbert und seine Gattin, Lady Jane Finglas, 1626 auf einem Grundstück erbauen, das sie während der Plantation erhalten hatten. In der Zeit Oliver Cromwells wurde der südliche Teil der Burg von einem 90 Meter entfernten Hügel aus gesprengt. Die Ländereien der Burg wurden 1666 konfisziert und an den Earl of Mountrath verlehnt. Einzelnachweise
Ballycowan Castle

Ballycowan Castle is a castle located 4 km west of Tullamore, County Offaly. It was built in 1589 as a fortified house by Thomas Morres. The castle was built on the previous site of the O’Molloy castle or tower house called Baile-mhic-Abhainn which was destroyed by a fire in 1557. The adjacent tower was built by Sir Jasper Herbert and his wife Lady Jane Finglas in 1626 on land given to them during plantations. During the Cromwellian period the southern end of the castle was blown up from a hill 100 yards away. The lands on which the castle stood were confiscated and handed over to the Earl of Mountrath in 1666. References
Замок Баллікован

Замок Баллікован (англ. Ballycowan Castle, ірл. Baile Mhic Abhainn) — замок Балє Мік Абайнн — один із замків Ірландії, розташований в графстві Оффалі, в 4 км на захід від міста Тулламор (Туллах Мор). Нині замок стоїть в руїнах. Колись замок був оточений оборонною стіною, що не збереглася. Збереглися руїни житлових корпусів та господарських споруд, димові труби. Замок має L-подібний план. На фронтоні руїн зберігся герб Джаспера Герберта — одного з власників замку. Зберігся напис: «Цей будинок був побудований сером Джаспером Гербертом та Мері Дін Фінглас у 1626 році». Біля замку є руїни стародавньої церкви. Замок згадується в «Літописі Чотирьох Майстрів». Замок згадується в книзі Майкла О'Клері «Літопис королівства Ірландія» — т. 5, 1856. Історія замку Баллікован Замок Баллікован був побудований в 1589 році Томасом Морресом як резиденція. Замок був побудований на місці більш давнього замку ірландського клану О'Моллой. Цей замок називався Балє Мік Абайнн (Валє Вік Авань). Цей замок був зруйнований пожежею в 1557 році. Прилегла до замку оборонна вежа була побудована сером Джаспером Гербертом та його дружиною Джейн Фінглас у 1626 році на землі, яка йому була подарована під час англо-шотландської колонізації Ірландії — під час так званих «плантацій Ольстера» після повного завоювання Ірландії Англією. Джаспер Герберт був родичем королеви Англії Єлизавети І. Але не дивлячись на це він втратив свої володіння та замок під час конфіскацій. Справа в тому, що Джаспер Герберт був католиком і підтримав повстанців за незалежність Ірландії, які теж були католиками. У 1641 році спалахнуло повстання за незалежність Ірландії, замок став місцем боїв між повстанцями та армією Олівера Кромвеля. Замок був сильно пошкоджений. Після придушення повстання землі і замок були конфісковані у попередніх власників і даровані графу Маунтрат в 1666 році. Замок згадується в поемі Ферганайнма Мак Кеоха (ірл. — Ferganainm Mac Keogh) про перемоги Х'ю О'Бірна з Гленмалур. Джерела http://www.thestandingstone.ie/2011/11/ballycowan-castle-co-offaly.html [Архівовано 21 жовтня 2017 у Wayback Machine.] http://www.omolloy.com/custom/public/files/ballycowan-castle-description.pdf [Архівовано 4 березня 2016 у Wayback Machine.]
Mullaghreelan Rath

Mullaghreelan Rath (Irish: Ráth Mhullach Raoileann) is a ringfort (rath) and National Monument located in County Kildare, Ireland. Location Mullaghreelan Rath is located at a height of 170 m (560 ft), overlooking the River Greese. It is surrounded by Mullaghreelan Woods, a Coillte forest. History and archaeology The rath was mentioned in ancient Irish manuscripts in association with the Kings of Leinster: rí Raithleand (King of Reelan) is mentioned twice in Lebor na Cert. In 1854, a celt was found in the rath. In 1861, a Bronze Age burial urn was discovered nearby. References
Furness Church

Furness Church is a 13th-century Norman church located in County Kildare, Ireland. Location Furness Church is located outside Furness House; 2 km (1.3 mi) southeast of Johnstown, County Kildare. The building and site Furness contains a 'calendar stone' dating to c. 3500 BC. The church is in the grounds of Furness House, owned by Patrick Guinness. The church is Early Christian (c. AD 500) and it was extended by the Normans in 1210. On the Norman conquest of Ireland after 1169, lands in Kildare were assigned to Adam de Hereford who in turn bequeathed them to the Abbey of St Thomas the Martyr, Dublin. This monastery extended the church in 1210, allowing a roof for the congregation. The name derives from the Irish fornocht, meaning "bare hill." In the 1530s the monastery was dissolved by the Crown and its land at Furness was bought by the Ashe family, merchants in Naas. The church has doors and windows edged with tufa, a form of limestone favoured by Cistercians in Europe from the 12th century onward. The exception is a leper window, usually blocked up now in older churches. At some point the church burned down and was abandoned. Despite being Protestant, the Nevill family owning the land allowed local Catholics to continue to bury their dead around the church alongside their ancestors. One gravestone from the early 18th century reads IHS, signifying a Catholic burial. Burials stopped in the 1840s when the then owners built a wall around the estate as a famine relief measure. A standing stone is located 300 m (330 yd) north-northeast of the church. References
Rathcoffey Castle

Rathcoffey Castle (irisch Caisleán Ráth Chofaigh) ist die Ruine einer Niederungsburg auf einem Feld östlich des Dorfes Rathcoffey im irischen County Kildare. Die Ruine aus dem 15. Jahrhundert gilt als National Monument. Beschreibung Der Hauptteil des freistehenden Gebäudes ist ein zweistöckiges Torhaus, das zu einer Einfriedung führte, in der die eigentliche Burg stand. In der Ostmauer hat es ein gekuppletes Fenster. Vermutlich stammt das Gebäude aus dem 15. Jahrhundert. Geschichte John Wogan erhielt 1317 die Grundherrschaft Rathcoffey, und seine Nachfahren ließen dort eine Burg errichten. Die Wogans waren Cambro-Normannen, der Name ist vermutlich aus dem walisischen Gwgan abgeleitet. 1417 wurde Rathcoffey Castle in einem Wittum der Wogans erwähnt. 1453 griff eine Armee unter Führung von Richard Wogan Rathcoffey Castle an und eroberte es von dessen Base Anne Eustace, geb. Wogan. Anne gehörte einer älteren Linie an, aber Richard war der älteste männliche Erbe. In der Folge dieses Konfliktes blieb Richard die Kontrolle über Rathcoffey Castle, während Anne und ihre Nachfahren der Familie Eustace in Besitz der Ländereien der Wogans und des Clangowes Wood blieben. 1580 schloss sich William Wogan der Zweiten Desmond-Rebellion an, die die römisch-katholische Sache unterstützte. Im Folgejahr wurde er hingerichtet und alle seine Ländereien konfisziert. Die Familie erlangte Rathcoffey Castle bald danach zurück. In den Kriegen der Drei Königreiche in den 1640er-Jahren schlugen sich die Wogans auf die Seite des Parlaments, und Colonel Moncks Armee marschierte auf Rathcoffey Castle, das sie dann belagerte. Nach dem Fall der Burg 1642 wurden viele Zivilisten getötet; ihre Gebeine wurden im 19. Jahrhundert in einem Wald in der Nähe gefunden. Die Garnison der Burg wurde in Dublin hingerichtet. im 18. Jahrhundert gehörte die Burg Richard Wogan Talbot. Archibald Hamilton Rowan (später ein führender United Irishman) kaufte sie 1785 und ließ ein neues Landhaus auf dem Anwesen errichten, worin das Wohnhaus der Wogans integriert wurde. Später kam das Anwesen in die Hände zahlreicher Besitzer, bevor es die Jesuiten kauften und in den 1970er-Jahren an einen örtlichen Bauern weiterverkauften. Einzelnachweise
Замок Рахкоффі

Замок Рахкофі (англ. Rathcoffey Castle, ірл. Caisleán Ráth Chofaigh) — кашлен Рах Хофайх — замок Битви Пополудні — один із замків Ірландії, розташований в графстві Кілдер, біля одноіменного селища Рахкофі. Нині замок в руїнах, замок є пам'яткою історії та культури національного значення. Замок стоїть в полі на схід від селища Рахкофі, в 2,7 милі на північний захід від селища Страффан. Збереглась тільки частина замку — двоповерхова вежа, через яку вів хід до основної частини замку. Ця споруда є частина забудови XV століття. Географічні координати замку: 53,331676°N 6,665488°W Історія замку Рахкофі Джон Воган отримав землі і маєток Рахкофі в дар від короля Англії в 1317 році. Він і його нащадки побудували замок. У ті часи ці землі були прикордонними — лежали на кордоні мій Пейлом — англійською колонією в Ірландії і землями незалежних ірландських кланів, що мали свої королівства. Будівництво замку було принципово важливим для захисту володінь короля Англії. Джон Воган був лицарем валлійсько-норманського походження. Прізвище походить валлійського імені Гуган (вал. — Gwgan). У 1417 році про замок Рахкофі писали, що він належить родині Воган. У 1453 році військо на чолі з Річардом Воганом напало і захопило замок Рахкофі Енн, який належав Анні Юстас (ні Воган). Анна Юстас теж належала до більш давньої гілки родини Воган, але Річард Воган був спадкоємцем чоловічої статі. У результаті цього конфлікту Річард став власником замків Рахкофі та Рахкофі Енн. Родина Юстас продовжувала володіти землями Клонговес-Вуд. У 1580 році Вільям Воган приєднався до Другого повстання Десмонда — повстання ірландських католиків за незалежність Ірландії. Повстання було придушене, Вільям Воган був схоплений і страчений. Родина Воган втратила низку своїх земель, але потім зуміла їх повернути. У 1641 році спалахнуло повстання за незалежність Ірландії, почалась війна, яка ввійшла в історію як «Війна Трьох Королівств». Родина Воган стала на сторону прихильників парламенту. Армія полковника Монка вирушила в похід на замок Рахкофі і обложина його. У 1642 році замок впав. Частина гарнізону загинула, частина захисників втекли в ліс, а потім добрались до Дубліна. У XVIII столітті замок Рахкофі належав Річарду Вогану Талботу. Арчібальд Гамільтон Роуен, що пізніше став одним із лідерів таємної організації «Об'єднані ірландці», купив замок в 1785 році і побудував новий особняк на місці руїн замку. Пізніше замок переходив з рук в руки, в тому числі замок був у володіннях Товариства Ісуса (ордена Єзуїтів). У 1970 році замок і землі навколо нього були продані місцевим фермерам. Див. також Список замків Ірландії Джерела «Travelmania Ireland — Rathcoffey Castle and Mansion House Ruins, County Kildare». «Abandoned Ireland». «Seamus Cullen's Personal Web Site».
St Patrick's Primary School, Tuam

St Patrick's P.S. is an all-boys senior primary school in Tuam, County Galway, Ireland. It is situated on the Dublin Road. The school can trace its history back to 1816 but only became St. Patrick's in 1989. It is a senior boys' primary school and is very closely linked with neighbouring sister schools, Mercy and Presentation primary schools. Notable alumni Davy Carton, musician Mike Cooley, trade unionist Ja Fallon, Gaelic footballer Rory Gaffney, soccer player Colm Keaveney, former T.D. Finian McGrath, T.D. Leo Moran, musician Tom Murphy, playwright Brendan Murray singer Seán Purcell, Gaelic footballer Frank Stockwell, Gaelic footballer References
Walshestown North

Walshestown North is a townland in County Westmeath, Ireland. It is located about 4.64 kilometres (3 mi) west–north–west of Mullingar. Walshestown North is one of 64 townlands of the civil parish of Mullingar in the barony of Moyashel and Magheradernon in the Province of Leinster. The townland covers 333.28 acres (1.3487 km2). The neighbouring townlands are: Ballard to the north, Tullaghan to the east, Walshestown South to the south, Slane More to the west and Ballyboy to the north–west. The Ordnance Survey map, produced at the time of the Griffith's Valuation survey of Ireland (completed in 1869), shows a small triangular parcel of Walshestown North land, about 20 acres (0.081 km2), detached from the main townland and situated between the neighbouring townlands of Walshestown South and Irishtown. In the 1911 census of Ireland there were 11 houses and 52 inhabitants in the townland. References External links Map of Walshestown North at openstreetmap.org Walshestown North at The IreAtlas Townland Data Base Walshestown North at Townlands.ie Walshestown North at the Placenames Database of Ireland
King Mesgegra's Mound

King Mesgegra's Mound is a motte and ancient Irish royal site located in Clane, County Kildare, Ireland. Location King Mesgegra's Mound is located south of Clane, 160 metres (540 ft) northwest of a fording point on the River Liffey. History and archaeology According to Ulster Cycle legends, Mesgegra, King of Leinster, confronted the Ulster warrior Conall Cernach at the ford in Clane. Conall beheaded Mesgegra at the bullaun stone and placed his head in the hollow. Mesgegra's body was buried under King Mesgegra's Mound, while his head was buried at Mainham Cemetery, north of Clane, along with his wife Buan. This story is recounted in Tallaind Etair ("The Siege of Howth") in the 12th-century Book of Leinster. The mound was later built on in the 12th century by the Normans who took control of Clane, probably by Richard de Hereford. Sunday's Well, a warm spring now covered over, is at its base. At 13 °C (55 °F), it is one of only ten such springs in Ireland. References