Ур

Ур (шум. Urim; логограма: 𒋀𒀕𒆠 URIM2KI або 𒋀𒀊𒆠 URIM5KI; акк. Uru) — стародавнє столичне місто в південному Межиріччі. У Біблії згадується, що з Ура Халдейського походив Авраам — батько ізраїльського й арабського народів, друг Божий, батько віри. Спочатку знаходилось біля гирла річок Євфрат і Тигр на березі Перської затоки. Через відхід моря залишки розташовані далеко на суші на південь від Євфрату, на його правому березі біля міста Насирія. Збереглися залишки зикурату — храму шумерського бога місяця Нанна, спорудженого приблизно у XXI століття до н. е. Історія Ура Витоки заснування міста йдуть в 5-те тисячоліття до н. е. Епоху розквіту Ура відносять приблизно до початку 3-ого тисячоліття до н. е., це так званий Ранній династичний період (3000 — 2400 до н. е.). У XXIV–XXII ст. був підпорядкований сусіднім містам-державам. Після певного занепаду Ур знову розквів під час правління 3-ї династії Ура в XXI столітті до н. е., ставши столицею «царства Шумера і Аккада». Засновник цієї династії — Ур-Намму — побудував величезний зикурат, який прославляє Нанну, бога Місяця і видав судебник (збереглися фрагменти). У 3-му тисячолітті до н. е. місто-держава (так звана 1-а династія Ура), в XXI ст. до н. е. столиця Шумеру та Аккаду (3-я династія Ура). Храми, зикурати, некрополь часу 1-ї династії, у тому числі 16 так званих царських гробниць — кам'яних склепів з дромоса; людські жертвоприношення (до 74 осіб), колісниці, зброя, золоті прикраси, дорогоцінне начиння та інше. Оборонні стіни, гавані, зикурати, храми, палац, мавзолей, написи, клинописні архи, кам'яна скульптура, циліндричні печатки та інше періоду 3-ї династії. У період 3 етапу Ранньодинастичного періоду в Урі правила I династія лугалів. Перелік їхніх імен в «Царському списку» рясніє пропусками і помилками. За справжніми записами відомо 6 імен цієї династії. Список називає тільки 4 з них і додає ще, можливо помилково, деякого Балулу. Про могутність і багатство першої династії Ура свідчать царські гробниці, знайдені в цьому місті. Багатство Урських лугалів було засновано не тільки на захопленні ними храмової землі (про що ми можемо здогадуватися за деякими непрямими даними), а й на торгівлі. Ур продовжував залишатися важливим шумерським містом в епоху вавилонського періоду. В IV столітті до н. е. місто було покинуте жителями, що в ньому залишилися, імовірно через зміни клімату. Див. також Королівська гра Ура 22260 Ур — астероїд, названий на честь міста. Примітки Література P. R. S. Morrey, Where Did They Bury the Kings of the IIIrd Dynasty of Ur?, Iraq, vol. 46, no. 1, pp. 1-18, 1984 J. Oates, Ur and Eridu: The Prehistory, Iraq, vol. 22, pp. 32-50, 1960 C.J. Gadd, History and monuments of Ur, Chatto & Windus, 1929 (Dutton 1980 reprint: ISBN 0-405-08545-1) Leonard Woolley, Ur Excavations V: The Ziggurat and Its Surroundings, Oxford University Press, 1927 Leonard Woolley, Ur excavations IV: The Early Periods, Oxford University Press, 1927 Leonard Woolley, Ur Excavations V: The Ziggurat and Its Surroundings, Oxford University Press, 1927 Leonard Woolley and M. E. L. Mallowan, Ur Excavations VII: The Old Babylonian Period, Oxford University Press, 1927 Leonard Woolley, Ur Excavations VIII: The Kassite Period, Oxford University Press, 1927 Leonard Woolley and M. E. L. Mallowan, Ur Excavations IX: The Neo-Babylonian and Persian Periods, Oxford University Press, 1927