NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Tombe d'Esdras

La tombe d'Esdras ou d'Ezra (en arabe : العزير Al-ʻUzair, Al-ʻUzayr, Al-Azair) est située dans la province de Maysan en Irak sur la rive ouest du Tigre. Elle est considérée comme étant le lieu où a été enterré Esdras. La ville qui s'est établie autour de la tombe se nomme Al-ʻUzair. Histoire L'historien juif Flavius Josèphe a écrit qu'Esdras est mort et a été enterré dans la ville de Jérusalem. Des centaines d'années plus tard, néanmoins, une tombe à son nom est apparue en Irak en 1050. On croyait au Moyen Âge que les tombes d'anciens prophètes produisaient une lumière divine et il se disait que, certaines nuits, une « illumination » s'échappait de la tombe d'Esdras. Dans son ouvrage sur les lieux de pèlerinage, Yasin al-Biqai écrivit qu'une lumière descendait sur la tombe. Les marchands juifs, entre le XIe siècle et le XIIIe siècle, qui faisaient commerce avec l'Inde se rendaient sur la tombe alors qu'ils rentraient en Égypte. Le célèbre voyageur juif Benjamin de Tudèle a visité la tombe et a rendu compte des hommages que lui faisaient Juifs et Musulmans. Un autre voyageur juif, Juda al-Ḥarizi, entendit une histoire alors qu'il visitait la tombe : un berger aurait vu cet endroit 160 ans plus tôt. Alharizi déclara qu'il ne croyait pas aux histoires d'illumination entourant le site mais, après sa visite, il dit avoir vu clairement une lumière venue du ciel frapper la tombe. Il décrivit cette lumière comme la « gloire de Dieu ». Le rabbin Petahia de Ratisbonne fit un témoignage similaire. Au XIXe siècle, Sir Austen Henry Layard suggéra que la tombe originelle avait été balayée par les changements du cours du Tigre car aucun des bâtiments mentionnés par Tudèle n'était visible au moment où il y fit une expédition lui-même. Le site reste néanmoins un lieu sacré aujourd'hui. Ville d'Al-Uzair Al-Uzair est l'un des deux sous-districts du district de Qal'at Saleh dans la province de Maysan en Irak. La ville accueille une population de 14 000 habitants. Notes et références Portail de l’Irak Portail du judaïsme Portail du christianisme Portail de l'islam
Grób Ezdrasza

Grób Ezdrasza (arab. ضريح العزير, hebr. קבר עזרא הסופר) – grób na zachodnim brzegu Tygrysu niedaleko Basry w Iraku, uznawany przez lokalną tradycję za miejsce pochówku biblijnego Ezdrasza; cel pielgrzymek muzułmanów – Madanów i żydów. Historia Najstarsza wzmianka o grobie biblijnego Ezdrasza w Mezopotamii pochodzi z listu gaona Szeriry Gaona z końca X w. Według zapisów z podróży po Bliskim Wschodzie średniowiecznego poety i podróżnika Yehudy Alhariziego (1170–1235), miał on zasłyszeć opowieści o świetle wznoszącym się z grobu kapłana Ezdrasza w Basrze. Światło uznawane było przez mieszkańców regionu za znak od boga i pielgrzymowali oni do grobu. Rabin Petachia z Ratyzbony, podróżujący w regionie, odnotował również, że Ezdrasz jest pochowany na krańcach Babilonu a kiedy nad grobem unosi się strumień ognia, to sam grób nie jest widoczny. Żydowski podróżnik Beniamin z Tudeli zanotował natomiast, że grób Ezdrasza znajduje się dwa dni na północ od Basry. Według Beniamina z Tudeli, pielgrzymki do grobu odbywali zarówno żydzi jak i muzułmanie, którzy odbywali swoje praktyki w dwóch osobnych miejscach w sąsiedztwie grobu – z przodu grobu żydzi wznieśli synagogę, a Madanowie zbudowali dom modlitwy z tyłu. Architektura Grób Ezdrasza przykrywa kopuła pokryta płytkami w kolorze zielonym. Wewnątrz znajduje się sarkofag nakryty zieloną tkaniną. Ściany pomieszczenia zdobią inskrypcje w języku hebrajskim. Do pomieszczenia przylega dobrze zachowana synagoga z XIX w. – za pomieszczeniem znajdują się pozostałości konstrukcji z okresu średniowiecza. Przypisy Linki zewnętrzne Yūsuf Rizq Allāh Ghanīmah: A Nostalgic Trip Into the History of the Jews of Iraq. University Press of America, 1998, s. 151. ISBN 978-0-7618-1225-8. [dostęp 2017-02-25]. (ang.).
Faysh Khabur

Faysh Khabur (Arabic: فيشخابور, Kurdish: پێشابوور, romanized: Pêşabûr Syriac: ܦܝܫ ܚܒܘܪ) is a town on the northwestern edge of the Kurdistan Region in the Zakho District of Duhok Governorate of Iraq. It is named after the Khabur River on which the town is built, and lies on the confluence of the Tigris and Khabur river. The town is in a very strategic location, as it lies just 4 km south from the Semalka Border Crossing with Syria as well as being close to the border with Turkey. The town is populated by Assyrians and Yazidis. History The town has been connected with the Sasanian city "Peroz-Shapur", and the modern name is thought to be influenced by the Persian one. The first mention of the settlement is attested as far as the 4th century AD, when it was recognized as a Christian village. Its Assyrian population joined the Chaldean Catholic Church in the 1830s. During the Assyrian genocide, the town was attacked by Kurdish irregulars allied with the Ottoman Empire, which left hundreds dead and forced the rest to flee to Mosul and Alqosh. Most of its inhabitants returned to their village during the Mandate for Mesopotamia. In 1913 there were approximately 1,300 Chaldean Catholics living in Faysh Khabur. The village was subsequently attacked on three occasions. The first was during the Simele massacre in August 1933, when hundreds of its Assyrian inhabitants were attacked by the Iraqi Army. The second time the village was targeted was during the first Kurdish rebellion in 1961 by the Sindi Kurdish tribe, which forced the inhabitants to seek refuge in Khanik, the sister village of Faysh Khabur across the border in Syria, until 1975 when they returned. Only a year after returning, Faysh Khabur was attacked the third time when its population was forcibly evicted when the Ba’athist government of Iraq settled Arabs in the town as part of their Arabization campaigns. It was not until the 1991 uprisings that the Arabs left. See also Assyrians in Iraq Yazidis in Iraq Semalka Border Crossing Dayrabun Khanik References
Al-Karkh Islamic cemetery

Al-Karkh Islamic cemetery (Arabic: مقبرة الكرخ الإسلامية) is a cemetery located in the Nasr Wal-Salam town of Abu Ghraib, Iraq. It is located on the road that links Baghdad to al-Anbar, and is widely visited by families of those interred there. It is the location of former Iraqi president Ahmed Hassan al-Bakr's tomb. Notable burials Ahmed Hassan al-Bakr (1914–1982) Tahir Yahya (1916–1986) Abu Nidal (1937–2002) References
Ammo Baba Stadium

Ammo Baba Stadium (Arabic: ملعب عمو بابا, romanized: Malʿab ʿemw bābā), previously known as Al Rusafa Stadium, is a football stadium that is currently under construction in Baghdad, Iraq. It will have a capacity of 31,200 spectators and will cost approximately 100 million USD funded entirely by the Iraqi government. By 2022, the stadium was at 62% completion. In early 2017, the stadium was renamed after Ammo Baba, a famous Iraqi player and manager of the 20th century. Design The project involves the construction of a stadium covering an area of 41,500 m² and a built-up area of 17,000 m² with 31,200 seats for the main stadium, including two training pitches with a capacity of 2,000 spectators and 500 spectators respectively. Other related facilities are planned, including a 4-star hotel and 2,900 parking places. See also List of football stadiums in Iraq References
Dálnice M1 (Irák)

Dálnice M1 (arabsky طريق المرور السريع رقم 1‎) je hlavní dálnice v Iráku. Je dlouhá celkem 1200 kilometrů. Spojuje přístav Umm Kasr v jižní části země s Bagdádem a dalšími většími městy okolo Eufratu a Tigrisu a u Bagdádu směřuje směrem k Sýrii a Jordánsku. Historie V roce 1983 byl Saddám Husajn při návštěvě Spojených států fascinován americkou dálniční sítí. Rozhodl se, aby i v Iráku byly postaveny obdobné dopravní stavby. Díky značnému množství finančních prostředků z ropy byl Irák schopen vybudovat tuto dálnici i během probíhající války s Íránem. První úsek dálnice celonárodního významu byl dán do provozu v roce 1986, do té doby existovalo jen několik takových silnic okolo Bagdádu. Během čtyř let se podařilo dálnici rozšířit téměř po celé své délce. Protože Irák nebyl schopen takovou stavbu zrealizovat sám, jednotlivé úseky postavily zahraniční společnosti. Část z Bagdádu do města Hilla (v délce okolo 100 km) postavily jugoslávské společnosti Mostogradnja, Autobet a Planum). Z města Hilla do města Al-Diváníja provedla stavební práce společnost francouzská, dokončila je potom bulharská firma Transkomplet. Další úsek z Diváníje do Násiríje uskutečnila filipínská rozvojová společnost, z Násiríje do Rmelíje potom polská firma Drumex. Na dalších úsecích se podílely i japonské, polské, německé a brazilské společnosti. Ne celá část však byla postavena jako šestiproudá dálnice s odstavným pruhem; úsek z Al-Diváníja do Násiríje byl zrealizován pouze v polovičním profilu. Dostavěn měl být kolem roku 2023. Dálnice byla projektována tak, aby se na ní nenacházely velmi dlouhé rovné úseky (které by snižovaly pozornost řidičů). Maximální rychlost zde měla činit 140 km/h. Křížení byla výhradně mimoúrovňová. Dálnice měla (až na úsek Al-Diváníja-Násiríja) splňovat všechny mezinárodní standardy. Některé její části byly upraveny tak, aby na nich mohla přistávat v případě nouze i letadla. Přes dálnici vedlo na různých místech 113 mostů. Dálnice se vyhýbala všem větším městům v uctivé vzdálenosti, dopravní spojení bylo zajištěno pomocí různých přivaděčů. V 20. letech 21. století byla dálnice modernizována a opravována za prostředků, které poskytla Světová banka. Některé úseky renovovaly turecké firmy. Trasa Dálnice vede od hranice se Sýrií na západ arabskou pouští. U města Ramádí vstupuje do kulturní krajiny okolo řeky Eufratu. Tu překonává po mostě, poté dále vede severně od obdělávané krajiny na samé hranici pouště až k Fallúdži. Odtud dále směřuje na jihovýchod, kde se přibližuje k irácké metropoli Bagdádu, nicméně tu obchází po obchvatu, který končí u města Al-Rašíd. Dále vede na jih až k městům Hilla a Al-Diváníja. Zhruba třicet kilometrů za městem vstupuje opět do pouštní krajiny. Poblíž města Nárisíja překonává opět řeku Eufrat. Dále je vedena po poušti směrem k Basře, kde se kříží se silnicí č. 80 (též známou jako irácká dálnice smrti). Končí v přístavu Umm Kasr na samém jihu Iráku, na břehu Perského zálivu. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Freeway 1 (Iraq) na anglické Wikipedii. Související články Dálnice smrti
Freeway 1 (Iraq)

Freeway 1 (Arabic: طريق المرور السريع رقم 1) is the longest freeway in Iraq. It is 1,130 kilometres (700 mi) long. It extends from Umm Qasr in Basra towards Syria. It connects to the M31 in Basra, the M96 in Anbar and the M97 in Baghdad. The construction of the M1 (as well as M31, M96 and M97) was the "by far largest expressway project in the Middle East" of its time. The German firm DORSCH CONSULT carried out the feasibility study and the detailed design between 1975 and 1977 and commenced construction in 1979. The design was based on the latest German expressway standards. Under the same company, construction supervision commenced in 1979. 250 kilometres (160 mi) of roads and 100 kilometres (62 mi) of canals were relocated or newly built and 25 interchanges were constructed. A total of 80 bridges, totalling 9,230 metres (5.74 mi), and 117 overpasses, totalling 6,820 metres (4.24 mi), were constructed. 800 kilometres (500 mi) (including M97) are 6-lane sections, 450 kilometres (280 mi) (including M31 and M96) were constructed as 4-lane sections. 18 rest stations and 200 parking areas were constructed initially. References Major cities along the route Basra Nasiriya Diwaniya Hilla Baghdad Falluja Habbaniya Ramadi Rutba
Freeway 1 (Irak)

Freeway 1 (Arabisch: طريق المرور السريع رقم 1) is een autosnelweg in Irak. De snelweg is 1200 kilometer lang en verbindt Basra, Nasiriyah, Bagdad, Falluja, Ramadi en Ar Rutba. Het plan voor de snelweg ontstond in 1983 na een bezoek van Saddam Hoessein aan de Verenigde Staten. Na de oorlog werd de snelweg hersteld.
Автомагістраль 1 (Ірак)

Автомагістраль 1 (араб. طريق المرور السريع رقم 1) є першою та найдовшою автострадою в Іраку. Постягається на 1,200 кілометрів у довжину. Від порту Умм-Каср у Басрі до Ар-Рутби в Анбарі, де переходить у нову автомагістраль із таким же номером у бік Сирії та Йорданії. Частина автостради від Ен-Насирія до Ед-Діванія є однопроїзною, оскільки друга проїжджа частина не завершена. Основні міста на маршруті Басра Ен-Насирія Ед-Діванія Аль Хілла Багдад Фаллуджа Ель-Хаббанія Ер-Рамаді Ер-Рутба
Багдадски университет

Багдадският университет е държавен изследователски университет, разположен в Багдад, Ирак. Той е най-големият университет в страната и се финансира от правителството на Ирак. Създаден е през 1957 г., когато е избран и неговият първи ректор. През 1958 г. той обединява съществуващите колежи, създадени между 1908 и 1952 г. През 1967 г. филиалите му в Мосул и Басра се отделят и образуват отделни университети. От януари 2024 г. ректор на университета е проф. д-р Бахаа Ибрахим Ансаф. История През 1943 г. е образуван първият комитет, който има за цел да проучи възможността за създаване на университет в Ирак. През септември 1956 г. е приета първата резолюция за създаването на Багдадския университет. През 1957 г. е назначен първият ректор, заедно със образувания учредителен съвет на университета, който да проучи възможностите на съществуващите колежи и институти по това време, както и да разработи необходимите промени в неговата структура, като същевременно вземе предвид необходимите стъпки за свързването им с университета след изпълнение на основните критерии, които гарантират процеса на постигане на подходящо академично класиране. През 1958 г. е приета друга резолюция, в която се посочва, че Багдадският университет има съвет, който да управлява научните и административните му дела, и че се състои от няколко факултета – юридически, инженерен, педагогически, медицински, фармацевтичен, изкуствен, търговски, земеделски и ветеринарномедицински. По-късно към Багдадския университет са присъединени и следните следдипломни институти, по: управленски науки, езици, геодезическо инженерство, висше индустриално инженерство и физическо възпитание. През 1969 г. университетът е реорганизиран, когато десет колежа се сливат, за да образуват четири нови колежа – по право и политически науки, администрация и икономика, изкуства и земеделие и ветеринарна медицина. През 1970 г. преминава под ръководството на Министерството на висшето образование и научните изследвания на Ирак. През 2023 г. университетът установява партньорство с Великотърновския университет „Св. св. Кирил и Методий“ в България по програмата „Еразъм+“. Източници Външни препратки ((ar)) ((en)) Официален сайт Официална страница във Facebook Канал на Багдадския университет в Официална страница в Instagram
Universität Bagdad

Die Universität Bagdad (arabisch جامعة بغداد Dschāmi'at Baghdād, DMG ǧāmiʿat Baġdād) ist die größte Universität in Bagdad, Irak. Sie gilt nach der Universität Kairo als die zweitgrößte Universität der arabischen Welt. Die Gebäude wurden von Walter Gropius in den 1960er Jahren entworfen. Ursprünglich war geplant, dass eine neue Universität für Wissenschaft, Ingenieurwesen und der freien Künste entsteht mit einer Gesamtkapazität für insgesamt 6.800 Studenten. Der Campus wurde 1982 erweitert, um danach 20.000 Studenten aufnehmen und unterbringen zu können. Die Architekten Hisham N. Ashkouri und Robert Owen entwickelten die komplette akademische Platzorganisation für den Campus. Weblinks Website der Universität Einzelnachweise
Universidad de Bagdad

La Universidad de Bagdad (UOB) (en árabe: جامعة بغداد, Jami'at Baghdad) es la mayor universidad de Irak y la segunda más grande del mundo árabe después de la Universidad de El Cairo. Historia La universidad fue comisionada por el Gobierno Real de Irak a fines de los años 50 y está ubicada a orillas del río Tigris. Sus edificios fueron diseñados por Walter Gropius, Louis McMillen y Robert McMillan de The Architects' Collaborative, quienes iniciaron su plan maestro en los años 50 para un nuevo campus universitario para las Escuelas de Ingeniería, Ciencias y Artes Liberales para un total de 6.800 estudiantes. El campus fue ampliado en 1982 para recibir a 20.000 estudiantes. El arquitecto Hisham N. Ashkouri y Robert Owen desarrollaron el programa de espacios académicos para todo el campus. La Universidad de Bagdad ha sufrido gravemente las consecuencias de la ocupación en Irak, con más del 90% de sus estudiantes desertando de algunas clases. La razón principal ha sido el movimiento de gente debido al miedo, sumado a los secuestros de algunos estudiantes. Presidentes de la Universidad de Bagdad Dr. Matti Aqrawi (1957 - 1958) Dr. Abed Al-Jabbar Abed Allah (1959 - 1963) Dr. Abed Al-Azeez Al-Duri (1963 - 1965; 1966 - 1968) Dr. Jassem Mohammad Al-Kallaf (1968 - 1970) Dr. Abed Allatif Al-Badry (1970 - 1971) Dr. Saad Abed Al-Bakki Al-Rawi (1971 - 1974) Dr. Taha Ibraheem Al-Abedalla (1974 - 1977) Dr. Sulttan Abed Al-kader Al-Shawi (1977 - 1978) Dr. Taha Tayh Diab Al-Ne'ami (1980 - 1990) Dr. Adil Shakir Al-Tai (1990 - 1991) Dr. Khidir Jasim Al-Duri (1991 - 1993) Dr. Abed Al-Iillah Yossif Al-Kashab (1993 -2001) Dr. Mohammad Abed allah Falah Al-Rawi (2001-2003) Dr. Sammi Abed Al-Mahdi Al-mudaffar (2003) Dr. Musa Juwad Aziz Al-Musawi (2003-2009) Dr. Jaafar Sabeeh mahmood Witthayathanakit (2009-presente) Campus y escuelas Campus Al-Jadriya Escuela de Ingeniería Al-Khwarizmi Escuela de Ingeniería Escuela de Ciencia Escuela de Ciencias políticas Escuela de Educación Física Escuela de Ciencia para mujeres Escuela de Educación para mujeres Instituto de Láser para estudios de posgrado Instituto de Planificación Urbana y Regional Instituto de Ingeniería genética Instituto de Estudios Contables y Financieros Campus Bab Al-Muadham Escuela de Medicina Escuela de Odontología Escuela de Farmacia Escuela de Enfermería Escuela de Educación - Ibn Rushd Escuela de Artes Escuela de Lenguas Escuela de Información Escuela de Estudios islámicos Campus Al-Waziriya Escuela de Educación física para mujeres Escuela de Leyes Escuela de Administración, Negocios y Economía Escuela de Educación - Ibn al-Haitham Escuela de Bellas artes Campus Abu Ghraib Escuela de Agricultura Escuela de Veterinaria Cruce Nahda Escuela de Medicina Al-Kindy Alumnos destacados Abd ar-Rahman al-Bazzaz – primer ministro de Irak Nuri al Maliki - primer ministro de Irak Fuad Masum - primer ministro de Irak Serwan Baban - Vicecanciller de la Universidad del Kurdistán - Hawler Abdurrahman Wahid - expresidente de Indonesia Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Universidad de Bagdad. Universidad de Bagdad
Université de Bagdad

L'université de Bagdad (en arabe : جامعة بغداد) est la plus grande université à Bagdad, capitale de l'Irak. Elle a été établie par décret en 1957 et se situe près du fleuve Tigre. Ses bâtiments ont été dessinés par un architecte italien. Aujourd'hui l'université compte 24 « collèges », 5 instituts supérieurs et 9 centres de recherche. Elle est implantée à Bagdad, Mossoul et Bassorah. Le dernier président de l'université était, depuis mai 2003, D. Sammi Abed Al-Mahdi Al-Mudaffar. Après l'invasion de l'Irak en 2003 et durant la guerre consécutive, des centaines d'universitaires irakiens ont été tués, enlevés ou menacés, dans une tentative de détruire les élites intellectuelles irakiennes ; on ne s'accorde pas sur l'origine de ces attaques. Beaucoup de ces victimes étaient membres de l'université de Bagdad. Elle est classée par le U.S. News & World Report au 54e rang du classement régional des universités arabes. Filmographie Nous les Irakiens : film documentaire réalisé par Abbas Fahdel en 2003. Une séquence du film tournée dans la faculté de technologie évoque les difficultés des étudiants à poursuivre leurs études dans le chaos qui suit l'Opération Liberté irakienne. Personnalités liées à l'université Professeurs Étudiants Notes et références Liens externes (ar) Site officiel Portail de l’Irak Portail des universités
Università di Baghdad

L'Università di Baghdad (in arabo جامعة بغداد‎?, Jāmiʿat Baghdād) è la più grande università di Baghdad, la capitale dell'Iraq, e la seconda di tutto il mondo arabo, dopo quella del Cairo in Egitto. Essa fu costituita per decreto nel 1957 (l'anno prima del colpo di Stato repubblicano) ed è situata vicino al fiume Tigri. I suoi edifici sono stati disegnati dall'architetto tedesco Walter Gropius, ma anche gli architetti statunitensi Louis McMillen e Robert McMillan hanno garantito il loro apporto professionale. L'università vanta 24 college (equivalenti alle facoltà), 5 istituti superiori e 9 centri di ricerca. Oltre che a Baghdad, ha sedi decentrate a Mosul e a Bassora, le due principali città irachene. Storia Già nel 1908, quindi in epoca ottomana, esisteva una facoltà di giurisprudenza, seguita nel 1921 (anno di nascita del Regno dell'Iraq) da un Istituto superiore di istruzione e due anni dopo da una facoltà destinata alla preparazione dei docenti universitari. Nel 1927 fu la volta della facoltà di Medicina e nel 1936 di Farmacia. Nel 1942 fu aperta una facoltà destinata alle donne, intitolata alla regina ʿĀliya, moglie di Ghāzī I. Nel 1949 furono inaugurate la facoltà di Lettere (College of Arts) e quella di Scienze, mentre la facoltà di Agricoltura vide la luce nel 1950 ad Abu Ghraib. Dal 20 novembre 2012 il rettore è il dottor ʿAlāʾ ʿAbd al-Ḥusayn al-Kashwān. Dalla invasione dell'Iraq del 2003, centinaia di studenti sono stati uccisi, sequestrati o minacciati, nell'intento perseguito da varie organizzazioni di resistenza e terroristiche di eliminare le forze intellettuali irachene, nel quadro della distruzione delle strutture civili statali esistenti. Note Voci correlate Mustansiriyya Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file sull'Università di Baghdad Wikispecies contiene informazioni sull'Università di Baghdad Collegamenti esterni (AR) Sito ufficiale, su uobaghdad.edu.iq. Opere di Università di Baghdad, su MLOL, Horizons Unlimited. Università di Baghdad, su archINFORM.
Uniwersytet Bagdadzki

Uniwersytet Bagdadzki (arab.جامعة بغداد, Dżāmi‘at Baghdād) – państwowa uczelnia wyższa w Iraku, jedna z największych w świecie arabskim, założona w 1957 roku. Członkostwo w organizacjach międzynarodowych Uniwersytet Bagdadzki jest członkiem m.in. Międzynarodowego Stowarzyszenia Uniwersytetów (IAU), Stowarzyszenia Uniwersytetów Arabskich (AAU) oraz Federacji Uniwersytetów Świata Islamu (FUIW). Linki zewnętrzne Oficjalna strona internetowa (arab.)
Багдадский университет

Багдадский университет (араб. جامعة بغداد‎, Jāmiʿāt Baḡdād) — высшее учебное заведение в Ираке. История Багдадский университет был основан по заказу королевского правительства в 1957 году, на берегу реки Тигр. В 1962 году в состав университета был включён Университет Мунтасирия, где основной упор делался на преподавание права и литературы. См. также Назик аль-Малаика Выпускники Багдадского университета Список университетов Ирака Примечания
Универзитет у Багдаду

Универзитет у Багдаду (арап. جامعة بغداد) је државни универзитет у Багдаду. Највећи је универзитет у Ираку и десети у Арапском свету, као и највећи универзитет у Арапском свету ван Египта. Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
Багдадський університет

Багдадський університет (араб. جامعة بغداد) — вищий навчальний заклад в Іраку. Історія Багдадський університет був заснований за замовленням королівського уряду в 1957 році, на березі річки Тигр. У 1962 році до складу університету був включений Університет Мунтасіра, де основний упор робився на викладання права та літератури. Відомі випускники Нурі аль-Малікі — прем'єр-міністр Іраку Тарік Азіз — віце-прем'єр-міністр Іраку Джалаль Талабані — президент Іраку Абдуррахман Вахід — президент Індонезії Назіха Явдет Ашха аль-Дулаймі (1923—2007) — перша жінка-міністр Іраку, перша жінка-міністр арабського світу. Фуад Хусейн — міністр закордонних справ Іраку. Ахмед Авад бін Мубарак — Прем'єр-міністр Ємену. Тарек Аділ Казем — іракський дипломат. Повноважний міністр. Тимчасовий повірений у справах Іраку в Україні (з 2024) Примітки Посилання Офіційний сайт [Архівовано 31 травня 2018 у Wayback Machine.]