NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Imamzadeh Ahmad

Imamzadeh Ahmad est un imamzadeh à Ispahan, en Iran. Il est composé d'un tombeau, d'un iwan au nord et un second à l'ouest, qui s'étend à une grande cour. Dans la cour, les personnages comme la fille d'Amir Kabir et la sœur de Nasseredin Shah ont été inhumés. L'imamzadeh lui-même est probablement la sépulture du fils de Soltan Ali ebn-e Mohammad, qui a été inhumé à Machhad-e Ardehal. La plus ancienne partie de la construction est une pierre blanche, qui a d'une longueur de 3 mètres et est située sous une fenêtre réticulé en bois. La fenêtre donne sur la ruelle. Paraît-il, la pierre est une partie de la pierre de Somnath. De la pierre de Somnath, Djaberi Ansari a écrit dans le livre L'histoire d'Ispahan et de Ray : « Mahmoud de Ghazni apporta la pierre comme souvenir de Somnath en Inde. On dit qu'elle fut une partie de la plus importante idole de ce pays-là. La pierre fut transportée à Ispahan et après un siècle, elle fut coupée à moitié. D'une moitié, un abreuvoir fut fait pour l'école Vazir Tahmasp et une autre moitié fut traînée par chaînes sur terre pour humilier l'idole, puis, elle fut apportée à l'imamzadeh Ahmad. » Articles connexes Liste des constructions historiques de la province d'Ispahan Références Portail de l’Iran et du monde iranien
Фонд иранистики

Фонд иранистики (перс. بنياد ايرانشناسي‎) — иранская государственная организация, созданная в 1997 году и финансирующая исследования иранской культуры и цивилизации в целом. В центральном городе каждого остана имеется отделение организации. Руководитель организации — президент Ирана. В совет попечителей входят: президент (или его представитель), министр культуры и высшего образования, министр культуры и исламской ориентации, министр иностранных дел, руководитель Организации бюджетного планирования или его представитель, а также президент Академии персидского языка и литературы. директор Фонда иранистики, 4—6 деятелей науки и культуры или общественных деятелей. Примечания Ссылки Официальный сайт (англ.)
Hilleh Historical Village

Hilleh Historical Village is a special sub-ground historical village in Osku County, Iran near to Osku in the vicinity of Kandovan, Osku. Currently nobody lives there. It is claimed it was built before the Islamic period. It was destroyed during Mongol attack on Iran. The entire houses remain. Different parts of the houses like kitchens, and special places for animals inside the houses can be seen. Excavation operations are going on by the government to find out more about the villages.
Naturhistorisches Museum der Stadt Isfahan

Das naturhistorische Museum der Stadt Isfahan befindet sich in einem Gebäude aus der Timuriden-Ära im 15. Jahrhundert. Das Gebäude hat große Hallen und eine Veranda, die mit Muqarnas und Stuck dekoriert wurde. Das Museum hat 7 Abteilungen: Führungsabteilung Abteilung für wirbellose Tiere Botanische Abteilung Geologische Abteilung Abteilung für physische Geographie und Karten Abteilung für Wirbeltiere Abteilung für Lehrmittel Siehe auch Liste der historischen Bauten in der Provinz Esfahan Einzelnachweise
Natural History Museum of Isfahan

The Natural History Museum of Isfahan, Iran, is located in a building that dates from the 15th century Timurid era. The building includes large halls and a veranda which are decorated by muqarnas and stucco. This building became a museum in 1988. Halls The museum has seven halls: Guidance hall Invertebrates hall, containing: Unicellular organisms, sponges, corals, echinoderms, mollusca, arthropods, insects, and seashells. Botany hall has different kinds of flowering plants, whole plants, medicinal plants, and tree trunks. Geology hall contains all constituents of the Earth's solid crust, including minerals, crystals, ore, and sedimentary rocks. Hall of physical geography and map of geology, plants, animals, ... Vertebrates hall contains different kinds of fish, amphibians, reptiles, birds, and mammals, which are kept as taxidermy specimens. Hall of Graphic training aids Architecture This building has several large halls and a porch decorated with Muqarnas and stucco. There are plastic dinosaurs in front of the building which some may regard as incongruous with the building's architecture. Gallery See also Ministry of Cultural Heritage, Handicrafts and Tourism Iran National Heritage List List of historical structures in Isfahan Province References
Església de Sant Joan de Sohrol

L'Església de Sant Joan (armeni: Սուրբ Յովհաննէս Եկեղեցի) és una església catòlica armènia construïda al segle V o VI a Sohrol, a l'Azerbaidjan Oriental. Fou reconstruïda l'any 1840 per Samson Makintsev amb maons sobre els fonaments de l'església original. Referències
Johanneskirche (Sohrol)

Die Johanneskirche von Sohrol (armenisch Սուրբ Յովհաննէս Եկեղեցի; persisch کلیسای هوانس سهرل, کلیسای هوهانس مقدس oder کلیسای سهرل) ist eine ehemalige armenisch-apostolische Kirche, die sich in der iranischen Provinz Ost-Aserbaidschan beim Dorf Sohrol rund 25 km außerhalb der Stadt Täbris befindet. Standort Die Johanneskirche steht auf einem Hügel am südwestlichen Rand des Dorfes Sohrol (سهرل oder سهرقه Sohraqeh, armenisch Սոհրոլ, auch قلیش قیرمیزی), etwa 25 km Luftlinie oder 35 Straßenkilometer nördlich von Täbris, etwa 13 km von der Asphaltstraße Täbris–Marand. Geschichte An dem Standort wurde im 5. und 6. Jahrhundert n. Chr. eine Kirche erbaut, die im 19. Jahrhundert in Ruinen stand. 1840 wurde auf deren Grundmauern mit Geldern eines reichen Armeniers namens Hagubow unter Leitung des russischen Architekten Samson Jakowlewitsch Makinzew (Самсо́н Я́ковлевич Маки́нцев, auch bekannt als Sam Khan, سامسونخان), Mitglied des Bogatyr-Battalions, eine neue armenische Kirche gebaut. 1936 wurde die Kirche durch ein Erdbeben schwer beschädigt, und die Türen und Fenster des Gebäudes wurden danach geplündert. Auf Grund der Abwanderung der armenischen Christen, nach dem Zweiten Weltkrieg insbesondere nach Sowjetarmenien, verwaiste die Kirche. Architektur Die Kirche ist 18,45 m lang. Im Bereich des Altars ist sie 5,7 m und im Übrigen 4,5 m breit. Sie ist aus Ziegeln gemauert. Die drei Gebäudeabschnitte sind eine Eingangshalle im Westen, eine zentrale Halle mit rechteckigem Grundriss in der Mitte und der Altarbereich im Osten. Die Kirche hat drei verschiedene Kuppeln: über dem Eingang im Westen einen Glockenturm mit achteckigem Querschnitt, dem eine gefächert pyramidenförmige Kuppel aufsitzt, über der zentralen Halle eine große kegelförmige Kuppel und über dem Altar eine kleine Kuppel mit achtkantigem pyramidenförmigem Dach. Prämiertes Foto von der Kirche Bei dem Wettbewerb Wiki Loves Monuments gewann ein Foto von Farzin Izaddoust Dar den ersten Platz. Eines der Mitglieder der Jury sprach Erstaunen aus über die geometrischen Formen der von Schnee umgebenen Kirche, die ihr ein Aussehen verliehen, als „schwebte“ sie in einem „Raum-Zeit-Kontinuum“ oder einem „Gravitationsfeld“. Literatur Peter Kerber: Iran: islamischer Staat und jahrtausendealte Kultur. Trescher Verlag, Berlin 2013. S. 245. 5th-century church being restored in northwestern Iran. Tehran Times, 30. November 2020. نادره شجاع دل [Nadere Shoja Del]: مروری بر کلیساهای ارامنه استان آذربایجان شرقی (Ein Überblick über die armenischen Kirchen in der ostaserbaidschanischen Provinz) – کلیسای هوانس سهرل [Johanneskirche von Sohrol]. فصلنامه فرهنگی پیمان [Peyman Cultural Quarterly], شماره 34 [Nr. 34], زمستان 1384 [Winter 2005]. كليساي سهرقه (سهرل) (Kirche von Sohrol (Sohraqeh)). شهرداری کلانشهر تبریز [Stadtgemeinde von Täbris], abgerufen am 22. März 2021. Weblinks Einzelnachweise
Saint John Church of Sohrol

The Church of Saint John (Armenian: Սուրբ Յովհաննէս Եկեղեցի) is a 5th- or 6th-century Armenian Catholic church in Sohrol, Shabestar County, East Azerbaijan province, Iran. It was rebuilt in 1840 by Samson Makintsev (Sam Khan; member of the Bogatyr Battalion) in brick on the older church foundation. History The modern Church of Saint John of Sohrol was built in 1840 over the ruins of the original, built either in the 5th or 6th century by Russian and French architects. In 1936, it was seriously damaged by an earthquake. It was added to the Iran National Heritage List in 1968, with the registration ID 766. In 2020 it passed through restoration, with additional reinforcement being made in 2021. See also List of Armenian churches in Iran References External links Media related to Saint John Church (Sohrol) at Wikimedia Commons
Iglesia de San Juan en Sohrol

La Iglesia de San Juan (en armenio: Սուրբ Յովհաննէս Եկեղեցի) es una iglesia católica armenia del siglo V o VI ubicada en Sohrol, condado de Shabestar, provincia de Azerbaiyán Oriental, Irán. Fue reconstruido en 1840 por Samson Makintsev (Sam Khan; miembro del Batallón Bogatyr) en ladrillo sobre los cimientos de la iglesia más antigua.​ Fue añadido a la Lista del Patrimonio Nacional de Irán en 1968, con el registro ID 766.​ Historia En los siglo V y VI d. C. se construyó una iglesia en el lugar, que ya estaba en ruinas en el siglo XIX. En 1840, con los fondos aportado por un rico armeno llamado Hagubov, bajo la dirección del arquitecto ruso Samson Jakovlewvič Makinčew (Самсо́н Я́ковлевич Маки́нцев, conocido también como Sam Khan, سامسونخان), miembro del Batallón Bogatyr, construyó una nueva iglesia armenia. En 1936 la iglesia fue gravemente dañada por un terremoto y la puerta así como la ventana del edificio fueron posteriormente saqueadas. A causa de la emigración de los cristianos armenios tras la Segunda Guerra Mundial, y, en particular, durante la época de la Armenia soviética, la iglesia quedó huérfana. Wiki Loves Monuments Una fotografía de la iglesia tomada por Farzin Izaddoust Dar ganó el primer premio en el concurso de Wiki Loves Monuments 2020.​ Uno de los miembros del jurado expresó su asombro por las formas geométricas y joya de la iglesia rodeada de nieve, que en consecuencia parecía flotar en un "continuo espacio-tiempo/campo gravitatorio".​ Arquitectura La iglesia tiene 18,45 m de largo. Mide 5,7 m de ancho en la zona del altar y 4,5 m de ancho en el resto. Está hecho de ladrillos. Las tres partes del edificio son un vestíbulo de entrada al oeste, un salón central con planta rectangular en el centro y el área del altar al este. La iglesia tiene tres cúpulas diferentes: sobre la entrada occidental, un campanario de sección octogonal rematado por una cúpula piramidal en forma de abanico, una gran cúpula cónica sobre el salón central y sobre el altar una pequeña cúpula con un techo piramidal octogonal. Referencias Enlaces externos
Église Saint-Jean de Sohrol

L'église Saint-Jean (arménien : Սուրբ Յովհաննէս Եկեղեցի) est une église catholique arménienne du Ve ou VIe siècle, située à Sohrol, dans la province de l'Azerbaïdjan oriental, en Iran. Historique L'église originale a été bâtie au Ve siècle. L'église Saint-Jean de Sohrol a été reconstruite en 1840 par Samson Makintsev (Sam Khan ; membre du bataillon Bogatyr) sur l'ancienne fondation de l'église. Elle a été inscrite en 1968 sur la liste du patrimoine national en Iran. En 2020, l'église a été partiellement restaurée, des failles dans les murs ont été comblées et des murs renforcés pour éviter un glissement de terrain. Architecture Notes et références Portail de l’Iran et du monde iranien Portail de l’architecture chrétienne Portail de l’Arménie
Chiesa di San Giovanni (Sohrol)

La chiesa di San Giovanni (in armeno Սուրբ Յովհաննէս Եկեղեցի?) è una chiesa armeno-cattolica del V o VI secolo situata a Sohrol, contea di Shabestar, provincia dell'Azerbaigian orientale, in Iran. Fu ricostruita nel 1840 da Samson Makincev (Sam Khan), generale russo del battaglione Bogatyr, utilizzando mattoni sulle fondamenta della chiesa più antica. È stata aggiunta alla lista dei patrimoni nazionali dell'Iran nel 1968. La chiesa di San Giovanni si erge su una collina all'estremità sud-occidentale del villaggio di Sohrol, a circa 25 km in linea d'aria o 35 km su strada a nord di Tabriz, a circa 13 km dalla strada asfaltata Tabriz–Marand. Storia Nel V e VI secolo d.C. fu costruita una chiesa sul sito, che era in rovina nel XIX secolo. Nel 1840, con i fondi di un ricco armeno di nome Hagubov, sotto la direzione dell'architetto russo Samson Jakovlevič Makincev (Самсо́н Я́ковлевич Маки́нцев, noto anche come Sam Khan, سامسونخان), membro del Battaglione Bogatyr , costruì una nuova chiesa armena. Nel 1936 la chiesa fu gravemente danneggiata da un terremoto e le porte e le finestre dell'edificio furono poi saccheggiate. A causa dell'emigrazione dei cristiani armeni dopo la seconda guerra mondiale e in particolare durante l'epoca dell'Armenia sovietica, la chiesa rimase orfana. Architettura La chiesa è lunga 18,45 m. È larga 5,7 m nell'area dell'altare e larga 4,5 m nel resto. È fatta di mattoni. Le tre parti dell'edificio sono un androne ad ovest, un salone centrale a pianta rettangolare al centro e la zona dell'altare ad est. La chiesa presenta tre diverse cupole: sopra l'ingresso occidentale, un campanile a sezione ottagonale sormontato da una cupola piramidale a ventaglio, sopra l'aula centrale una grande cupola conica, e sopra l'altare una cupoletta con copertura piramidale ottagonale. Note Bibliografia Peter Kerber: Iran: islamischer Staat und jahrtausendealte Kultur. Trescher Verlag, Berlin 2013. S. 245. 5th-century church being restored in northwestern Iran. Tehran Times, 30. November 2020. (FA) [Nadere Shoja Del]: (FA) (Ein Überblick über die armenischen Kirchen in der ostaserbaidschanischen Provinz. URL consultato il 4 maggio 2022 (archiviato dall'url originale il 3 febbraio 2022).) – (FA) [Johanneskirche von Sohrol]. (FA) [Peyman Cultural Quarterly], (FA) [Nr. 34], (FA) [Winter 2005]. (FA) (Kirche von Sohrol (Sohraqeh) (archiviato dall'url originale il 30 luglio 2020).). (FA) [Stadtgemeinde von Täbris], abgerufen am 22. März 2021. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su chiesa di San Giovanni
Kościół św. Jana w Sohrol

Kościół św. Jana w Sohrol (arm. Սուրբ Յովհաննէս Եկեղեցի) – V lub VI-wieczny ormiański kościół katolicki w Sohrol, w dystrykcie (shahrestan) Szabestar, ostanie Azerbejdżan Wschodni, w Iranie. W 1840 roku kościół został odbudowany przez Samsona Makintseva z cegły na starszym fundamencie kościoła. Budowlę dodano do Listy Dziedzictwa Narodowego Iranu w 1968 roku, z identyfikatorem rejestracyjnym 766. Przypisy
Храм Святого Иоанна (Сорол)

Храм Святого Иоанна (арм. Սուրբ Յովհաննէս Եկեղեցի) — недействующая церковь в иранской деревне Сорол (шахрестан Шабестар, Восточный Азербайджан), также известная как храм Сохракех (Sohraqeh Church). Существующий кирпичный трёхкупольный храм был возведён в 1840 году Самсон-ханом (урождённый Самсон Яковлевич Маки́нцев, 1776—1849), являвшимся генералом русского батальона персидской армии «Бехадыран» (он же «Батальон богатырей»), на средства состоятельного армянина Хагубова. Здание построено на фундаменте древнего армянского храма, возведённого в V—VI веках и к тому времени стоявшего в руинах. Храм армянского обряда относится к Армянской католической церкви; в настоящее время не используется — богослужения прекратились после Второй мировой войны из-за эмиграции из страны армян-христиан. В 1936 году церковь сильно пострадала от землетрясения, после чего оконные и дверные проёмы были заложены[уточнить]. В 1968 году здание было включено в список национального наследия Ирана (№ 766). В 2020 году проводилась его частичная реставрация: было проведено усиление основной конструкции, возведены подпорные стены для стабилизации грунта от возможного оползня, также заделаны небольшие трещины в стенах. Архитектура Храм возведён из кирпича. Длина здания — 18,45 м. Ширина составляет 4,5 м, в районе алтаря — 5,7 м. Центральная часть прямоугольная в плане, с востока к ней примыкает алтарная часть, а с запада — вестибюль. Храм имеет три купола: над западным входом возвышается восьмигранная колокольня, увенчанная веерообразным пирамидальным куполом, над центральным залом — большой конический купол и над алтарем — небольшой купол также с восьмигранной пирамидальной крышей. Галерея См. также Список армянских храмов в Иране Примечания
Johanneskyrkan i Sohrol

Johanneskyrkan i Sohrol (armeniska: Սուրբ Յովհաննէս Եկեղեցի) är en armenisk-katolsk kyrka från 400- eller 500-talet i Sohrol i Shabestar i Östazarbaijan i nordvästra Iran. Den rekonstruerades under överinseende av den ryske generalen Samson Makintsev år 1840 i tegel på den gamla kyrkogrunden. Kyrkan finns på Irans nationalarvslista sedan år 1968 med registrerings-id 766. Referenser Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, Saint John Church of Sohrol, 13 juli 2022. Noter
Церква Святого Іоанна (Сорол)

Церква Святого Іоанна (вірм. Սուրբ Յովհաննէս Եկեղեցի, перс. کلیسای هوهانس مقدس) — вірменська католицька церква збудована в 1840 р. на руїнах середньовічної вірменської церкви V або VI століття в селі Сорол (Східний Азербайджан, Іран). Історія Початок зведення сучасної церкви сягає 1840 р., коли будівництво відбувалось під керівництвом українця Самсона Макінцева (також відомого як Самсон-хан) та було профінансовано вірменським мецентом Хагобовим. Також відомо про участь в зведенні храму азербайджанських майстрів, через що її відносять і до пам'яток азербайджанської архітектури. Пам'ятка сильно постраждала від землетрусу 1936 року, після чого були зруйновані двері та вікна будівлі. Внаслідок еміграції вірменських християн після Другої світової війни, особливо до радянської Вірменії, церква втратила парафію. В 1968 р. церкви була внесена в Іранський список національної спадщини під ідентифікатором ID 766. Архітектура Довжина церкви 18,45 м. Її ширина у вівтарній частині 5,7 м, а в решті 4,5 м. Зведена з цегли. Будівля складається з трьох ділянок: передпокій із заходу, центральної зали прямокутного плану посередині та вівтарної зони зі сходу. Церква має три різні бані: над західним входом — дзвіниця восьмикутної форми, увінчана віяловим пірамідальним куполом; над центральним залом — великий конічний купол; над вівтарем — невеликий купол із восьмикутним пірамідальним дахом. Вікі любить пам'ятки Фотографія церкви, зроблена Фарзіном Ізаддустом Даром, посіла перше місце в конкурсі Вікі любить пам'ятки в 2020 р. Один із членів журі висловив своє здивування геометричними та ювелірними формами церкви, оточеної снігом, через що вона виглядала так, ніби вона пливе в «просторово-часовому континуумі/гравітаційному полі». Галерея Див. також Список вірменських храмів Ірану Примітки
Shohada Mosque

The Shohada Mosque (Arabic: مسجد الشهداء; Persian: مسجد شهدا) is a Shi'ite mosque, located in Shohada Square, in the city center of Tabriz, in the province of East Azerbaijan, Iran. The mosque was built during the Qajar era and is dedicated to the martyrs of Islam. The mosque draws in name from a Persian word, shohada, meaning martyr. The mosque was added to the Iran National Heritage List on 5 May 1997, administered by the Cultural Heritage, Handicrafts and Tourism Organization of Iran. See also Shia Islam in Iran List of mosques in Iran References External links Media related to Shohada Mosque (Tabriz) at Wikimedia Commons
Menareh Mosque

The Menareh Mosque (Persian: مسجد مناره; Arabic: مسجد المنارة) is a Shi'ite mosque, located in Urmia, Imam Street near the Sardar Mosque, in Urmia, in the province of West Azerbaijan, Iran. The mosque was completed in 1910 CE, during the Qajar era, and is named due to its minaret. The mosque was added to the Iran National Heritage List on 7 December 1997, administered by the Cultural Heritage, Handicrafts and Tourism Organization of Iran. Gallery See also Shia Islam in Iran List of mosques in Iran References External links Media related to Menareh Mosque (Urmia) at Wikimedia Commons
Narin Ghaleh

Narin Ghaleh (persisch: نارین قلعه, wörtlich: Feuer-Festung) ist eine aus Stampflehm errichtete Festung über der Stadt Meybod. Geschichte Der Bau geht auf die vorislamische Zeit zurück und besteht aus fünf unregelmäßig ovalen Stockwerken. Jedes Stockwerk hat seinen eigenen Bauplan. Die Anzahl und die Achse der Zimmer und Lagerräume sind unterschiedlich. Die Festung war mit einer tiefen Grube umgeben, um sie vor Attacken möglicher Feinde zu verteidigen. Die runden Wachtürme im Innenhof und im ersten Stockwerk sind gute Belege dafür, dass die Festung im Mittelalter sehr wichtig war. Weblinks Narin Ghaleh auf ITTO Narin Ghaleh auf PBase
Naryn Castle, Meybod

The Naryn Castle (Persian: نارین قلعه) also Narin Castle, Narin Qal'eh, Narenj Castle or Mehrjerd Castle, is a mud-adobe fort or castle in the town of Meybod, Iran. Built some 2,000 to 6,000 years ago, it has four towers and stands 40 meters (130 ft) high and contained a plumbing system. Architecture The ruins of the structure stands 40 meters (130 ft) high from its base. Although built between 2,000 and 6,000 years ago, it contains what seems to be a type of plumbing system (made out of a kind of mortar called sarooj) which was built into its massive walls. Peculiarly similar in design to Ali Qapu palace in Isfahan, it has a terrace high on top of the structure whose circulation is provided by two helical stairwells (whose walls have caved in, making it inaccessible). The structure also has a large underground chamber (now filled by rubble), was possibly used as a prison. Four towers surround the entire compound, and a large gate furnishes access to a large courtyard. This building has been built as an old fortress with three different floors, each for a different class of society. Structures like Naryn Castle constituted the government stronghold in some of the older (pre-Islamic) towns of central Iran. Some of these castles incorporate mud bricks of the Median era and of the Achaemenid and Sasanian eras. Some believe that the Narin castles are descendants of ancient Zoroastrian fire-temples; some of the castles in Narin and Meybod, in Yazd province, are also called nareng castles (orange castles), possibly by folk etymology. Current conditions The castle at Meybod is currently under study but has not been faring very well. The structure seems to have been affected by numerous earthquakes throughout the ages. Gallery See also List of Iranian castles Iranian architecture Sources