NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Jiroft Dam

Jiroft Dam (Persian: سد جیرفت) is a hydroelectric dam in Iran with an installed electricity generating capability of 85 MWh situated in Kerman Province. The fifth concrete dam built in the country, it was begun in 1975 and completed in 1992 (6 Daymah 1370 in Persian calendar). It is located on Halil River (Halilrood) 40 km upstream of Jiroft (North-East of the city) in the narrow valley of Narab. Its reservoir capacity is around 410 million cubic metres up to the normal level (1185 metres above sea level). The maximum height of the dam is 134 m and the crest length is 277 m. The dam in its first water year of operation (1992) survived an extraordinary flood (1 February 1993) with the peak discharge of 5035 cubic metres per second. The flood had a return period of 800 to 1000 years. The heavy rains of this year caused the dam to fill with water much sooner than the planned water storing duration. The spillways and other hydrodynamic outlets of the dam can manage to discharge up to 6500 cubic meters per seconds (the design flood with return period of 10000 years). The reservoir is planned to irrigate 14200 hectares of the downstream lands. See also List of power stations in Iran List of dams and reservoirs in Iran Dams in Iran References
Sadd-e Halīl Rūd

Sadd-e Halīl Rūd (persiska: سدّ هلیل رود) är en dammbyggnad i Iran. Den ligger i provinsen Kerman, i den sydöstra delen av landet, 1 000 km sydost om huvudstaden Teheran. Sadd-e Halīl Rūd ligger 1 185 meter över havet. Den ligger vid sjön Daryācheh-ye Sadd-e Halīl Rūd. Terrängen runt Sadd-e Halīl Rūd är huvudsakligen kuperad, men söderut är den bergig. Sadd-e Halīl Rūd ligger nere i en dal. Runt Sadd-e Halīl Rūd är det glesbefolkat, med 17 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Kūh Nīmeh, 15,1 km öster om Sadd-e Halīl Rūd. Trakten runt Sadd-e Halīl Rūd är ofruktbar med lite eller ingen växtlighet. Kommentarer Källor
ГЕС Джірофт

ГЕС Джірофт — гідроелектростанція на південному сході Ірану. Використовує ресурс із річки Халіл, яка завершується у безстічній котловині Hamun-e Jaz Murian. У межах проекту річку перекрили бетонною арковою греблею висотою 133 метра, довжиною 240 метрів та шириною по гребеню 5 метрів, яка потребувала 300 тис м3 матеріалу. Вона утримує водосховище з об’ємом 425 млн м3 та корисним об’ємом 310 млн м3. Зі сховища під лівобережним гірським масивом прокладено дериваційний тунель довжиною 2,5 км з діаметром 3,2 метр. Він живить машинний зал з двома турбінами типу Френсіс загальною потужністю 32 МВт, які забезпечують виробництво 85 млн кВт-год електроенергії на рік. Окрім виробництва електроенергії, комплекс дозволив організувати зрошення 14 тисяч гектарів земель. Примітки
Flughafen Ahvaz

Der Flughafen Ahvaz (persisch فرودگاه بین‌المللی اهواز, englisch Ahvaz International Airport, IATA-Code: AWZ, ICAO-Code: OIAW) liegt in Ahvaz, Iran. Es bietet Flüge zu inländischen Zielen sowie zu regionalen internationalen Zielen wie Dubai, Istanbul und Kuwait. Zwischenfälle Am 13. April 1970 kam eine Douglas DC-3 von der Landebahn ab. Kurz nach dem Start riss die Strömung ab. Der linke Flügel berührte den Boden und das Flugzeug kam von der Bahn ab. Beide Motoren fingen Feuer, konnten aber gelöscht werden. Weblinks Website Einzelnachweise
Qasem Soleimani International Airport

Qasem Soleimani International Airport formerly known as Ahvaz International Airport (IATA: AWZ, ICAO: OIAW) (Persian: فرودگاه بین‌المللی قاسم سلیمانی) is an airport serving the city of Ahvaz, Iran. It offers flights to domestic destinations as well as regional international destinations, such as Dubai, Kuwait City, Muscat, and Istanbul. Airlines and destinations Accidents and incidents On 13 April 1970, Douglas C-47B EP-AGZ of the Air Taxi Co. stalled on take-off and crashed. The aircraft was destroyed by the subsequent fire. It was operating a non-scheduled passenger flight. All 25 people on board survived. Airport move and rename In December 2012, Agence France-Presse reported that Ahwaz airport was to be relocated because oil had been discovered underneath it. In June 2017, Ahwaz Airport measured a record breaking temperature as it hit 129.2 °F (54.0 °C), breaking its previous record of 127.4 °F (53.0 °C). On January 3, 2020, Ahwaz city officials renamed this facility from Ahvaz International Airport to Qasem Soleimani International Airport, honoring the Iranian General shortly after his death. See also Iran Civil Aviation Organization Transport in Iran List of airports in Iran List of the busiest airports in Iran List of airlines of Iran References
Aeropuerto Internacional de Ahvaz

El Aeropuerto Internacional de Ahvaz​ (en persa: فرودگاه بین‌المللی اهواز) (IATA: AWZ, ICAO: OIAW) es un aeropuerto que sirve la ciudad de Ahvaz, en el país asiático de Irán.​ Ofrece vuelos a destinos nacionales , así como destinos internacionales cercanos como Dubái (Emiratos Árabes Unidos), Estambul (Turquía) y Kuwait. El 19 de abril de 1970 un Douglas C- 47B EP se estancó en el despegue y se estrelló. El avión fue destruido por el fuego posterior. Se dispuso un vuelo no regular de pasajeros . Todas las 25 personas a bordo sobrevivieron. Véase también Aeropuerto Internacional de Shiraz Aeropuerto Internacional Imán Jomeini Referencias
Aéroport d'Ahvaz

L'aéroport international d'Ahvaz-Général Ghasem Soleimani (code IATA : AWZ • code OACI : OIAW) (persan : فرودگاه بین‌المللی شهید سپهبد قاسم سلیمانی (اهواز)) est un aéroport desservant la ville d'Ahvaz, en Iran. Il porte le nom de Ghasem Soleimani, un général iranien assassiné par les États-Unis dont la dépouille a transité par la ville d'Ahvaz le 5 janvier 2020. Situation Compagnies aériennes et destinations Édité le 17/10/2018 Déplacement de l'aéroport En décembre 2012, l'Agence France-Presse a rapporté que l'aéroport devrait déménager parce que du pétrole a été découvert dans le sous-sol. Notes et références Voir aussi Transport en Iran Liste des aéroports en Iran Transport aérien en Iran Ahvaz Iran Portail de l’aéronautique Portail de l’Iran et du monde iranien
Zračna luka Ahvaz

Zračna luka Ahvaz (IATA kod: AWZ, ICAO kod: OIAW) smještena je nedaleko od grada Ahvaza u jugozapadnom dijelu Irana odnosno pokrajini Huzestan. Nalazi se na nadmorskoj visini od 20 m. Zračna luka ima jednu asfaltiranu uzletno-sletnu stazu dužine 3398 m, a koristi se za tuzemne i inozemne letove. Zračni prijevoznici koji nude redovne letove u ovoj zračnoj luci uključuju Caspian Airlines, Iran Air, Iran Air Tours, Iran Aseman Airlines i Kish Air. Vanjske poveznice (engl.) DAFIF, World Aero Data: OIAW Arhivirana inačica izvorne stranice od 4. ožujka 2016. (Wayback Machine) (engl.) DAFIF, Great Circle Mapper: AWZ
Ahvaz Airport

De luchthaven Ahvaz Airport bevindt zich aan de oostkant van de stad Ahvaz in de provincie Khuzestan in Iran. Luchtvaartmaatschappijen en bestemmingen Ongelukken Op 19 april 1970 verongelukte een Douglas C-47B van de Air Taxi Co. Het vliegtuig overtrok tijdens de start en werd door de brand die vervolgens uitbrak volledig verwooest. Alle 25 inzittenden hebben het ongeluk overleefd. Referenties Externe links NOAA: actueel luchtvaartweerbericht van Luchthaven Ahvaz Aviation Safety Network: Aircraft accidents for Ahvaz
Aeroportul Internațional Ahwaz

Aeroportul Internațional Ahwaz (IATA: AWZ, ICAO: OIAW) este un aeroport din Ahvaz, Central District⁠(d), Ahvaz County⁠(d), Provincia Khuzestan⁠(d), Iran ce deservește zona Ahvaz. Aeroportul a fost tranzitat în 2019 de 2.374.417 pasageri. A fost numit după Qasem Soleimani. Situat la o altitudine de 20 m, aeroportul dispune de o singură pistă. Este operat de Iranian Airports Holding Company⁠(d). Infrastructură Piste Terminale Note Vezi și
Ahwaz International Airport

Ahwaz International Airport (persiska: فرودگاه اهواز) är en flygplats i Iran. Den ligger i provinsen Khuzestan, i den centrala delen av landet, 500 km söder om huvudstaden Teheran. Ahwaz International Airport ligger 20 meter över havet. Terrängen runt Ahwaz International Airport är mycket platt. Runt Ahwaz International Airport är det ganska tätbefolkat, med 144 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Ahvaz, 7,6 km väster om Ahwaz International Airport. Trakten runt Ahwaz International Airport är ofruktbar med lite eller ingen växtlighet. Kommentarer Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Ahwaz International Airport.﻿
Shahid Dr. Azodi Stadium

The Shahid Dr. Azodi Stadium (Persian: استادیوم دکتر شهید عضدی رشت) is a multipurpose stadium in Rasht, Iran. It is currently used mostly for football matches and is the second stadium of S.C. Damash Gilan and the main stadium of Sepidrood Rasht, who play in the Persian Tier 2 Persian League. The stadium holds up to 11,000 people. Azodi's location is in near Manzariyeh, known to be near Kadoos Hotel and Banovan Park. Damash's main stadium is known to be Sardar Jangal Stadium due to Sepidrood playing more in Azodi. Name The stadium is named after Dr. Hassan Azodi who was killed on June 28, 1982, in an explosion at the central office of the Islamic Republican Party. Stadium Entry Fee The stadium hasn't been charging any fee for entry as Sepidrood and Damash play as currently low budget teams. This decision was made to attract more fans to attend the team's matches. Until 2023, the no entry fee worked as more and more fans started attending matches but as the team's started acting poorly, many fans decided to not attend the matches even though the entry fee is charged free. Until now, the free trick is still ongoing with failed results. References
Schloss des Babak

Das Schloss des Bābak (persisch قلعهٔ بابک, DMG Qal‘e-ye Bābak) wurde etwa 810 erbaut und war der Stützpunkt des Bābak Chorramdin, der dort von 798 bis 838 lebte und weite Teile Irans eroberte. Die Festung steht unter Denkmalschutz und befindet sich im zu Kalibar gehörigen Tal des Bābak (persisch درهٔ بابک, DMG Darre-ye Bābak) im Norden Irans. Weblinks
Château de Babak

Le château de Bazz (en persan : دژ بذ ou قلعه بذ ; en azéri : بذ قلعه سي), populairement appelé château de Babak (en persan : دژ بابک ou قلعه بابک ; en azéri : بابک قلعه سي), du nom de son propriétaire, Babak Khorramdin, est un ensemble fortifié élevé au début du IXe siècle. Il est situé au sommet d'une montagne des forêts d'Arasbaran, dans la province d'Azerbaïdjan de l'Est au nord de l'Iran. Il se trouve à 6 km au sud-ouest de la ville de Kaleybar. Le château a été identifié comme le refuge de Babak Khorramdin, chef des khurramites, qui combattit en Azerbaïdjan contre le califat abbasside entre la fin du VIIIe siècle et le début du IXe siècle. À ce titre, le château est devenu un symbole du nationalisme iranien. Il est également le point de rassemblement des Iraniens azéris lors des commémorations de Babak Khorramdin, le premier week-end de juillet. Histoire En 795 ou 798, Babak Khorramdin se révolte contre le pouvoir du calife abbasside Haroun ar-Rachid. Il se construit un château inexpugnable, au cœur des montagnes de l'Azerbaïdjan. En 835, le gouverneur du Jibal, Afchin arrive dans la région pour y mener la guerre contre Babak. Il fait reconstruire entre Barjand et Ardabil les châteaux que Babak a détruits. Le château de Bazz est finalement conquis et ruiné par l'armée d'Afchin, le 15 août 837, tandis que Babak est fait prisonnier. Il est exécuté le 4 janvier 838 dans la capitale abbasside, Samarra, en présence du calife. Le château est décrit au milieu du Xe siècle par le voyageur et poète arabe Abou Doulaf. Il y mentionne la présence de khurramites, dans l'attente du Madhi. Description La forteresse se dresse au sommet d'une montagne, entre 2 300 et 2 600 mètres d'altitude, et elle domine les vallées environnantes, 400 à 600 mètres plus bas. Références Voir aussi Articles connexes Babak Khorramdin Liens externes Gh.-H Yusofi, « Baḏḏ », Encyclopædia Iranica en ligne, mis à jour le 19 août 2011. Portail de l’Iran et du monde iranien Portail des châteaux
Babak-kasteel

Het Kasteel van Babak (Perzisch: دژ بابک of قلعه بابک, Ghaleh ye Babak), ook bekend als het kasteel van de republiek, is een grote citadel op de top van een berg in de Arasbaran-bossen, 6 kilometer ten zuidwesten van de stad Kalibar in het noordwesten van Iran. Het is een nationaal symbool van de Iraniërs. Het was het bolwerk van Babak Khorram Din, de leider van de Khurramiten in Azerbeidzjan, die vochten tegen het islamitische kalifaat van de Abbassiden. De bewoners van Azerbeidzjan verzamelen zich tijdens het eerste weekend van juli op Babak-kasteel voor de jaarlijkse herdenking van Babak Khorram Din.
Forte de Pabeco

?Forte de Pabeco (em persa: ﺩﮊ ﺑﺎﺑﮏ) ou Castelo de Babaco (em azeri: ﺑﺎﺑﮏ ﻗﺎﻻﺳﯽ), também conhecido como o Castelo Imortal ou Castelo da República, é uma grande cidadela e símbolo nacional dos iranianos localizado no topo de uma montanha nas florestas de Arasbarã, que está localizado a seis quilômetros a sudoeste da cidade de Calibar no noroeste do Irã. Foi identificado como o reduto de Pabeco, o Curramita, o líder dos curramitas no Azerbaijão que lutou contra o Califado Abássida. Azeris iranianos se reúnem no Castelo de Babaco durante o primeiro fim de semana de julho para a comemoração anual de Pabeco. A subida ao Castelo não é adequada para enfermos, idosos ou temerosos de altura. Uma série de degraus longos e, em alguns lugares, quebrados levam o viajante até o topo de uma colina, de onde há várias opções para maiores subidas. O caminho mais fácil é em frente aos degraus e consiste em uma longa trilha de terra. Como não há placas para o Castelo, caminha-se em direção ao pico do seu lado esquerdo, mas não se pode deixar a pista de terra. O visitante necessita de botas de caminhada, chapéu de sol, muita água e pelo menos três horas para a subida e 2 horas para a descida. No final da trilha de terra, os visitantes viram à esquerda no lado da montanha rochosa tomando cuidado com o chão escorregadio. O primeiro sinal das ruínas aparecerá à esquerda mas o Castelo real fica a mais dois picos de distância. O primeiro pico tem vistas do Castelo. Depois de subir o segundo pico, com suas próprias ruínas, se vê o castelo construído no topo de um penhasco irregular. Subir os degraus do Castelo é um processo perigoso, pois há penhascos do seu lado direito e não há grades ou trilhos de proteção para evitar uma queda de várias centenas de metros. Depois de escalar o pico do penhasco, o visitante vê o castelo um pouco vandalizado com grafite nas paredes antigas. O castelo, construído entre 2300 e 2600 metros de altura, cercado por desfiladeiros de até 400 a 600 metros, pertence à dinastia parta e foi modificado durante o Império Sassânida. Para chegar ao castelo, é preciso percorrer uma passagem tortuosa e estreita e atravessar um templo em forma de corredor, com 200 metros de comprimento. História Em 835, o governador de Jibal, Caidar ibne Cavus Alafexim chegou na região para liderar a guerra contra Babaco. Ele reconstruiu entre Barjande e Ardabil os castelos que Babaco destruiu. O castelo de Bazz foi finalmente conquistado e arruinado pelo exército de Alafexim em 15 de agosto de 837, enquanto Babaco foi feito prisioneiro. Ele foi executado em 4 de janeiro de 838 em Samarra, na presença do califa. Referências
Крепость Бабека

Город-крепость Базз (перс. قلعه بابک‎) — руины крепости, расположенные в 3 километрах юго—западнее поселка Калейбер Карадагского района остана Восточный Азербайджан Ирана. Эта крепость в народе более известна под названием крепость Бабека, так как она была основным оплотом и пристанищем руководителя иранских хуррамитов Бабека, боровшегося против исламского Аббасидского халифата. Была взята 26 августа 837 года арабскими войсками во время подавления движения хуррамитов. Средневековые источники свидетельствуют, что центром и столицей хуррамитов в Азербайджане, во главе которых вначале стоял Джавидан, а затем болеe двадцати лет Бабек, был город-крепость Базз. Табари Мухаммад сообщает, что Базз был «областью и городом Бабека». Аль-Масуди пишет, что Бабек поднял восстание «в горах Баззайн, что в стране Азербайджан». С. Нафиси на своей карте помешает Базз восточнее Балхава и указывает, что «область Базз, город Базз, гора Базз, или Баззайн, находились близ теперешней области Талыш, на восточном краю Муганской равнины и западном берегу Каспия». Аль-Бируни пишет, что «Базз — страна Бабека ал-Хуррами». Зульфали Ибрагимов и Владимир Минорский полагают что Базз был в горной местности Караджадаг (то есть Карадах). Масуди оставил нам наиболее точное определение месторасположения Базза: «Аракс течёт между страной Баззайн, родиной Бабека ал-Хуррами, в Азербайджане и горой Абу Мусы, составляющей часть страны Аран» Во время археологических раскопок на территории крепости Базз были найдены монеты относящиеся к государствам Ильдегизидов и Византии. Начиная с 1999 года ежегодно в день рождения Бабека южные азербайджанцы вместе с руководством организации Движения Национального Пробуждения Южного Азербайджана чтят память народных героев, совершая шествие к крепости. См. также Борьба за крепость Базз Бабек Хуррамиты Примечания
Babaks fort

Babaks fort (persiska: قلعه بابک) ligger fem kilometer sydöst om staden Kaleybar i Iran och står uppe på ett berg 2 600 m ö.h. Fortet är omgivet av klippor och dalar och det finns bara en väg upp till fortet. Babak Khorramdin och hans kompanjoner krigade i 22 år mot det abbasidiska kalifatets soldater från detta fort. Det man har upptäckt i fortet visar att fortet var regeringscentrum på 1100-1200-talet e.Kr. Källor
Фортеця Бабека

Місто-фортеця Базз (перс. قلعه بابک) — розташовується за 3 кілометри на південний захід від селища Калейбер Карадазького району, Східний Азербайджан, Іран. Ця фортеця в народі більш відома під назвою фортеця Бабека, тому що вона була одним з основних притулків, притулків ватажка повстання іранських Хурраміт Бабека. Під час археологічних розкопок на території фортеці Базз було знайдено монети, що належать до держав Ільдегізидів та Візантії. Починаючи з 1999 щорічно у день народження Бабека південні азербайджанці разом із керівництвом організації Руху Національного Пробудження Південного Азербайджану вшановують пам'ять народних героїв, здійснюючи ходу до фортеці. Середньовічні джерела свідчать, що центром і столицею хурамітів в Азербайджані, на чолі яких спочатку стояв Джавідан, а потім більше двадцяти років Бабек, було місто-фортеця Базз. Табарі Мухаммад повідомляє, що Базз був «областю та містом Бабека». Аль-Масуді пише, що Бабек підняв повстання "в горах Баззайн, що в країні Азербайджан". С. Нафісі на своїй карті завадить Базз на схід від Балхава і вказує, що «область Базз, місто Базз, гора Базз, або Баззайн, знаходилися поблизу теперішньої області Талиш, на східному краї Муганської рівнини та західному березі Каспію». Аль-Біруні пише, що "Базз - країна Бабека ал-Хуррамі". Зульфалі Ібрагімов і Володимир Мінорський вважають, що Базз був у гірській місцевості Караджадаг (тобто Карадах). Масуді залишив нам найточніше визначення розташування Базза: «Аракс тече між країною Баззайн, батьківщиною Бабека ал-Хуррамі, в Азербайджані і горою Абу Муси, що становить частину країни Аран». Див. також Бабек Примітки
Sirous Ghayeghran Stadium

Sirous Ghayeghran Stadium (Persian: ورزشگاه سیروس قایقران, Vârzeshgah-e Sirous Ghayeghran) is a football stadium in Bandar-e Anzali, Iran. It is the home stadium of Malavan. Founded in 1953 as Diba Stadium, this stadium is one of the oldest stadiums in Iran and has been renamed twice. It was first named Takhti in 1981 in honor of the prominent Iranian wrestler (Gholamreza Takhti), and for the second time, at the request of the team's fans in 2022, the name of the stadium was changed to honor club legend Sirous Ghayeghran. References
Stadion Tachti w Bandar-e Anzali

Stadion Tachti w Bandar-e Anzali – jest stadionem mieszczącym się w mieście Bandar-e Anzali. Wybudowany został w 1953. Może on pomieścić 20 000 widzów. Na stadionie swoje mecze domowe rozgrywa drużyna Malawan Bandar-e Anzali. Przypisy
Тахти (стадион, Энзели)

Стадион Тахти (перс. استاديوم تختی‎) — многофункциональный стадион, находящийся в городе Энзели (Иран). Стадион служит домашней ареной для футбольного клуба «Малаван» с 1953 года. Вместимость арены составляет около 8 000 зрителей. Стадион был построен в 1950—1952 годах и открыт 11 ноября 1953 года. Первоначально стадион назывался «Диба» (до 1981 года). Болельщики же «Малавана» прозвали стадион «Сан-Сирос», в честь самого известного футболиста Сироса Гайеграна, выступавшего за «Малаван» в 1980-х годах. Ссылки Стадион на worldstadiums.com
Courthouse of Tehran

Courthouse of Tehran (Persian: کاخ دادگستری تهران, romanized: Kāx-e Dādgostari-ye Tehrān), also known as the Palace of Justice, is a historic courthouse in Tehran, Iran. The building was designed by Czech architect Stanislav Sůva in the Neoclassical style to house 1,200 employees, serving as the Ministry of Justice, the law court, and the criminal and civil courts. Architecturally, the most important features of the building are the entrance hall, the main court hall, the offices and side rooms for the court, and the dining area and kitchen. Skoda began construction on the Palace of Justice between 1938 and 1946. Ing Arch Suva, a Czech architect who studied at the University of Architecture and Civil Engineering in Prague before being employed by "Société Iranienne Skoda", elaborated the sketch for the front face of the building in "European monumental conception". History It was necessary that the architecture had a sense of permanence and a contemporaneous character in an Iranian style, which is intelligible to Iranian people but freed from excessive archaism. The designs for skirting parts had been elaborated by lead architect Suva and was entrusted to architect Tiyvoran. Architects Kopp and Jan Gabriel worked on the lining and embossing parts. Stone-dressing works and other craft-works, which were done by many Iranian workers, were managed by Czech experts and engineers. In 1940, Suva was ordered to return to Prague, which was already occupied by Nazi Germany. He refused and was employed in the constructional department of the Ministry of Finance. Jan Gabriel, who worked out different architectural details on the front facade, the entrance door, and the ceiling stucco in the interiors, previously worked on the Shah Opera, and afterwards on the Shah Spa in Balborsán. Construction on the building was suspended during World War II during the reign of Reza Shah Pahlavi. Today, the Supreme Court of Iran is based in this building. On 18 January 2025, the building was the location of the assassination of Ali Razini and Mohammad Moghiseh, two senior Sharia judges, by a gunman who killed himself after trying to flee the scene. Another judge and a bodyguard also were injured in the attack. Gallery References
Kanif

Kanif (Persian: كنيف) is a village in Doreh Rural District of Doreh District in Sarbisheh County, South Khorasan province, Iran. Demographics Population At the time of the 2006 National Census, the village's population was 29 in nine households, when it was in the Central District. The following census in 2011 counted 42 people in 10 households. The 2016 census measured the population of the village as 30 people in 10 households, by which time the rural district had been separated from the district in the formation of Doreh District. See also Iran portal Notes References
Bazaar of Kashan

The Bazaar of Kashan (Persian: بازار کاشان Bāzār-e Kāshān) is a bazaar in the center of the city of Kashan, Iran. It is thought to have been built in the Seljuk era with renovations during the Safavid period. The bazaar is located in between the middle of Baba-Afzal Street and Darvazeh-Dowlat district. Like all other bazaars in Iran, it is a main center for storing goods and for economic exchanges. The bazaar complex houses several mosques, tombs, the Amin od-Dowleh Caravansarai, arcades, baths, and water reservoirs, built up in different periods. References