NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Eram-Garten

Der Eram-Garten oder Paradiesgarten, persisch Bāgh-e Eram (persisch باغ ارم) ist ein botanischer Garten in der iranischen Stadt Schiras. Der Eram-Garten zählt wegen seiner Schönheit, der Größe und seines Alters zu den bekanntesten Gärten der Stadt. Die Geschichte des Eram-Gartens reicht bis in die Zeit der Seldschuken zurück (1038–1194). Dschani Chān, Mitglied des Stammes der Kaschgai, erbaute während der Zand-Dynastie ein Gebäude im Garten. Anschließend wurde der Garten an Naser al-Molk, den früheren Finanzminister Irans, verkauft. Der in der heutigen Form noch existierende Pavillon wurde von Mohammad Hassan entworfen und erbaut, ein Architekt, den Naser al-Molk beauftragt hatte. Ursprünglich für die Fürsten und Könige errichtet, dient er heute als botanischer Garten für die Universität von Schiras, des Weiteren als Sehenswürdigkeit und Erholungsort für Besucher. Das Gebäude ist für Besucher nicht zugänglich. Ein Pavillon beherbergt ein Schmuck- und Edelsteinsteinmuseum. Die gesamte Gartenanlage ist Teil des Projektes „Wiederaufbau und Wiederherstellung des Eram-Gartens“ der Universität von Schiras. Siehe auch Persischer Garten Iram (Verschollene Stadt)#Persisch Literatur Sina Vodjani, Gabriele von Kröcher: Zarathustra. Membran International, Hamburg 2006, ISBN 978-3-86562-739-1, S. 234–237. Weblinks Eintrag auf der Website des Welterbezentrums der UNESCO (englisch und französisch). Bildergalerie nirupars.com Eram-Garten, auf www.irankultur.com Das Noor Sea Museum von Shiraz: Ein faszinierender Glanz iranischer Edelsteine (Website des Edelsteinmuseums im Eram-Garten, Webarchiv) Der Eram-Garten auf YouTube Einzelnachweise
Eram Garden

Eram Garden (Persian: باغ ارم, romanized: Bāgh-e Eram) is a historic Persian garden in Shiraz, Iran. The garden, and the building within it, are located at the northern shore of the Khoshk River in the Fars province. History The origins of the garden may go back to the 12th century, during the Seljuk era, when a garden later called Bagh-e Shah probably existed on this site up to the 18th century. This may have influenced the overall layout of the current garden. The current garden and its pavilions were designed and built in the 19th century, during the Qajar era. The garden was established in 1824 by Muhammad Qoli Khan Ilkhani, the chief of the Qashqai tribe. At this time, it included a three-story residential pavilion with a front porch supported by two columns. The estate was later sold to Nasir ol-Molk, who commissioned the architect Muhammad Hasan (the same architect who worked on the Nasir-ol-Molk Mosque) to rebuild the pavilion in its current form between 1875 and 1897. Today, Eram Garden is part of the Shiraz Botanical Garden of Shiraz University. It is open to the public as a historic landscape garden. They are a World Heritage Site and protected by Iran's Ministry of Cultural Heritage, Tourism and Handicrafts. Gallery See also Persian gardens Iranian architecture Qavam House Sources External links https://web.archive.org/web/20140922071450/http://www.eramgarden.org/ https://web.archive.org/web/20131219025742/http://eramgarden.shirazu.ac.ir/ Iran Tourism Center: Eram garden
Jardin d'Eram

Le jardin d'Eram (persan : باغ ارم Bagh-e Eram) est un jardin persan historique situé à Chiraz, en Iran. Son nom en langue persane signifie « jardin du Paradis ». Il a été conçu au XXe siècle (à l'emplacement d'un jardin du XVIIIe siècle) autour d'un palais de l'ère qadjare (construit au milieu du XIXe siècle) pour l'élite administrative et féodale de la province du Fars, puis il est devenu propriété du chah d'Iran. Sous la dynastie Pahlavi, l'ensemble a été mis sous la protection de l'université de Chiraz et son palais a servi d'école de droit, dirigée par Arthur Pope et Richard Nelson Frye. Toujours propriété de l'université, le jardin, d'une superficie de 110 380 m2 est ouvert au public et protégé par l'Organisation du patrimoine culturel iranien. Voir aussi Jardin persan Jardin de Fin Jardin de Shahzadeh Architecture iranienne Tourisme en Iran Références Liens externes Portail de l’Iran et du monde iranien Portail du jardinage et de l’horticulture
Giardino Eram

Il giardino Eram è un giardino persiano situato a Shiraz, in Iran. Detto in persiano باغ ارم, Bāgh Eram, ossia "giardino del paradiso", è un vasto giardino concepito durante il XX secolo che ospita al suo interno un palazzo, costruito nell'era Qajar da Mirza Ibrahim Khan. Il complesso fu utilizzato dall'élite feudale e dai capi della provincia di Fars, poi divenne di proprietà dei reali dell'Iran. Il complesso passò sotto la protezione dell'università di Shiraz durante il periodo di governo della Dinastia Pahlavi e fu utilizzato come scuola di Diritto, diretta da Arthur Pope e Richard Nelson Frye. Ad oggi è di proprietà dell'università ed è aperto al pubblico come museo, protetto dall'Iranian Cultural Heritage Organization. Oltre alla visita degli interni della casa Qavam è possibile visitare in piccolo museo con alcuni reperti. Galleria d'immagini Voci correlate Giardino persiano Architettura iraniana Persia e Iran Dinastia Qajar Storia dei giardini Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file sul Giardino Eram Collegamenti esterni (EN) Scheda sul giardino, su untoldiran.com. URL consultato il 30 dicembre 2015.
Eramtuin

De Eramtuin (Perzisch: باغ ارم; "Bāgh van Eram") is een Perzische tuin (bagh) in de Iraanse stad Shiraz. De tuin en het Qavamhuis erbinnen bevinden zich in het noorden van de stad, op de noordelijke oever van de rivier de Khosk. Eram is de gepersianiseerde versie van het Arabische woord "Iram" wat "hemel" betekent in de Koran. De naam verwijst naar de schoonheid en esthetische attracties van de tuin die op de 'hemel' zouden lijken. Door zijn schoonheid, grootte en oudheid vormt de Eramtuin een van de bekendste tuinen van Shiraz. De tuin wordt gedomineerd door het centraal gelegen Qavamhuis, dat wordt geaccentueerd door een centrale vijver ervoor. Deze vijver loopt ook door in de kelder van het huis. De tuin telt vele cipressen, bloesemdragende bomen en rozen. Geschiedenis De tuin werd aangelegd in de 11e eeuw tijdens de heerschappij van de Seltsjoeken en stond toen bekend als 'Bagh-e-Shah' ("Tuin van de Koning"). Deze tuin had een eenvoudig quadripartiet ontwerp. In de 18e eeuw werd deze tuin beschreven door de Nederlandse reiziger Cornelis de Bruijn. Jani Khan, een lid van de Quashqai-stam en het Il-kanaat maakte in de 18e eeuw het huidige ontwerp voor de tuin en liet er een kleine behuizing bouwen. In de 19e eeuw werd de tuin verkocht aan Kadjarenvorst Mirza Hasan Ali Nasir al Molk. Al Molk, die ook de Nasir al Molkmoskee liet bouwen, gaf opdracht tot de bouw van het Qavamhuis tussen 1879 en 1886 door Mirza Ibrahim Khan. Voor het ontwerp van het Qavamhuis werd architect Haji Mohammad Hasan aangetrokken. Het huis telt 32 kamers verdeeld over twee verdiepingen en de kelder. Het is versierd met tegels met gedichten van Perzische dichters als Saadi, Hafez en de vooral lokaal bekende Shurideh. Voor het huis werd een grote vijver aangelegd. Onder de Pahlavidynastie werd veel geïnvesteerd in de tuin om deze qua grandeur te promoveren tot internationale proporties. In 1963 werd de tuin onderdeel van de Pahlavi-universiteit (de tegenwoordige Universiteit van Shiraz), die er de Faculteit Rechtsgeleerdheid vestigde en binnen het Qavamhuis het Azië-instituut. In 1980 vestigde de universiteit in en rondom de Eramtuin de Botanische Tuin van Shiraz. Tegenwoordig is de botanische tuin ook opengesteld voor bezoekers en is in het Qavamhuis een huismuseum ingericht. In 2011 werd de Eramtuin samen met 8 andere Perzische tuinen aangewezen als Unesco Werelderfgoed. Externe link (en) Universiteit van Shiraz: 'Eram Botanical Garden'[dode link]
Врт Ерам

Врт Ерам (перс. باغ ارم‎‎) (персијски: - Баг-е Ерам) је историјски персијски врт у граду Ширазу, Иран. Врт, и зграда унутар њега, налазе се на северној обали реке Хошк, у провинцији Фарс. Историја Врт и зграда су изграђени током средине тринаестог века од стране Илханат или највећег начелника Кашкајског племена Парс. Међутим, оригинални изглед врта, са својим посебном персијском структуром четири рајска врта је највероватније постављен у једанаестом веку од стране Селџука, а затим је означен као "Баг-е Шах" (Краљев врт на персијском) и био је много мање компликована или орнаменталан. Корнелије де Бруин, путник из Холандије, написао је опис вртова у осамнаестом веку. Током 150 година, структура Врта је модификована, обновљена или стилски промењено од стране разних учесника. То је био један од некретнина у власништву један од племића Шираза, тј. породица Кавамија. Зграда гледа на југ дуж дуге осе. Њу је Дизајнирао локални архитекта, Хаџи Мохамад Хасан. Структуру зграде чине 32 собе смештене на два спрата, украшене плочицама на којима су писани стихови иранског славног песника Хафеза. Зграда је подвргнута реновирање за време владавине династије Занда и Каџара. Данас, Врт Ерам и зграде су у саставу Ботаничке баште Шираза (основана 1983.) од стране Универзитета у Ширазу. Врт и зграда су отворени за јавност, као историјск споменик културе Они су део светске баштине, а заштићено од стране Организације културне баштине Ирана. Референце Литература Hobhouse, Penelope; Hunningher, Erica; Harpur, Jerry (2004). Gardens of Persia. Kales Press. стр. 126. Спољашње везе Еramgarden Iran Tourism Center: Eram garden
Bagh-e Eram

Bagh-e Eram ligger i staden Shiraz och har omvandlats till en botanisk trädgård av Shiraz universitet sedan början på 1980-talet e.Kr. Trädgården är en av Irans mest välbesökta trädgårdar. Bagh-e Eram ingår i Unesco världsarvet persiska trädgården som utsågs år 2011. Bilder Källor
Ayatollah Hashemi Rafsanjani Airport

Ayatollah Hashemi Rafsanjani Airport (Persian: فرودگاه بین‌المللی آیت‌الله هاشمی رفسنجانی) (IATA: KER, ICAO: OIKK) is an airport in Kerman, Iran. The airport is used for commercial, general aviation and military training purposes. Flights began operating in 1970. Previously named the Kerman International Airport, the airport received its current name in 2017, after the death of the former Iranian president Akbar Hashemi Rafsanjani, earlier that year. Mahan Air flight crew's simulator centre and cabin crew training centre is located at the airport. It is also the main hub for Bootia-Mahan Aviation College. Airlines and destinations See also List of airports in Iran List of the busiest airports in Iran References
Aéroport international de Kerman

L’aéroport international Ayatollah Hachemi Rafsandjani (code IATA : KER • code OACI : OIKK) , anciennement connu sous le nom d’Aéroport international de Kerman, est un aéroport desservant Kerman, en Iran. L’aéroport est utilisé à des fins de formation dans les domaines commercial, de l’aviation générale et militaire. Les vols commerciaux ont commencé en 1970. Le 10 juin 2017, l'aéroport a été rebaptisé en son nom actuel en l'honneur de l'ancien président Hachemi Rafsandjani, natif de Kerman. Le centre de simulation et le centre de formation d'équipage de conduite de Mahan Air sont situés à l'aéroport de Kerman. C'est également la principale plaque tournante du Bootia-Mahan Aviation College à des fins de formation de pilote professionnel dans le cadre du programme de pilotage des cadets de Mahan Air . Situation Compagnies aériennes et destinations Édité le 05/10/2019 Voir également Liste des aéroports en Iran Liste des aéroports les plus fréquentés en Iran Références Portail de l’Iran et du monde iranien Portail de l’aéronautique
Zračna luka Kerman

Zračna luka Kerman (IATA kod: KER, ICAO kod: OIKK) smještena je nedaleko od grada Kermana u jugoistočnom dijelu Irana odnosno Kermanskoj pokrajini. Nalazi se na nadmorskoj visini od 1750 m. Zračna luka ima dvije asfaltirane uzletno-sletne staze dužine 2029 i 3847 m, a koristi se za tuzemne letove. Zračni prijevoznici koji nude redovne letove u ovoj zračnoj luci uključuju Iran Air (iz/u: Isfahan, Teheran-Mehrabad, Zahedan) i Mahan Air (iz/u: Kiš, Mašhad, Teheran-Mehrabad). Vanjske poveznice (engl.) DAFIF, World Aero Data: OIKK Arhivirana inačica izvorne stranice od 6. prosinca 2007. (Wayback Machine) (engl.) DAFIF, Great Circle Mapper: KER
Port lotniczy Kerman

Port lotniczy Kerman (IATA: KER, ICAO: OIKK) - port lotniczy położony w Kerman, w ostanie Kerman, w Iranie. Linie lotnicze i połączenia Iran Air (Isfahan, Teheran-Mahrabad, Zahedan) Mahan Airlines (Kish, Maszhad, Teheran-Mahrabad)
Aeroportul Kerman

Aeroportul Kerman (IATA: KER, ICAO: OIKK) este un aeroport din Kerman, Central District⁠(d), Kerman County⁠(d), Kerman⁠(d), Iran ce deservește zona Kerman. Aeroportul a fost tranzitat în 2019 de 768.096 de pasageri. A fost deschis în 1956. Situat la o altitudine de 1.750 m, aeroportul dispune de o singură pistă. Este operat de Iranian Airports Holding Company⁠(d). Infrastructură Piste Terminale Note Vezi și
Forūdgāh-e Kermān

Forūdgāh-e Kermān är en flygplats i Iran. Den ligger i provinsen Kerman, i den centrala delen av landet, 800 km sydost om huvudstaden Teheran. Forūdgāh-e Kermān ligger 1 749 meter över havet. Terrängen runt Forūdgāh-e Kermān är huvudsakligen platt, men västerut är den kuperad. Terrängen runt Forūdgāh-e Kermān sluttar österut. Runt Forūdgāh-e Kermān är det glesbefolkat, med 13 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Kerman, 12,3 km öster om Forūdgāh-e Kermān. Runt Forūdgāh-e Kermān är det i huvudsak tätbebyggt. Kommentarer Källor
Керман (аеропорт)

Міжнародний аеропорт імені Аятоли Гашемі (IATA: KER, ICAO: OIKK) — міжнародний аеропорт у Кермані, Іран. Використовується цивільною та військовою авіацією, починаючи з 1970 року. Отримав нинішню назву у 2017 році на честь померлого 4-го президенту Ірану Алі Акбар Гашемі Рафсанджані. Примітки
Персеполис

Персеполис (на старогръцки: Περσέπολις – букв. град на персите е гръцкото име на древния персийски град Парса на староперсийски: Pārsa) е град, възникнал през VI – V век пр.н.е., една от столиците на Персийската империя по време на Ахеменидите. Завладян от Александър Македонски през 330 пр.н.е. и разрушен от пожар. Останките му са разположени в Иран, на 70 км североизточно от град Шираз, на 900 км южно от Техеран. Административно е разположен в шахрестан Марвдащ, остан Фарс. История Предполага се, че строителството на града е започнато около 515 пр.н.е. от цар Дарий I. Персеполис е опожарен от Александър Македонски през 330 пр.н.е. И след това градът продължава да служи за столица на провинция Персия, но скоро е изоставен и центърът на областта е пренесен в съседния Истахр. През 1979 останките на Персеполис са включени в Списъка на световното наследство на ЮНЕСКО. Разкриването на Персеполис Разкриването на Персеполис започва едва през 1930-те години. Археологическа експедиция от САЩ разкрива монументалното стълбище към залата за приеми, наричана ападана, под осемметров слой от пепел – свидетелство, че градът бил опожарен от Александър Велики. По-късно с помощта на самолетни снимки били регистрирани повече от 40 постройки. В съкровищницата на двореца е открит архив от глинени плочки с клинопис, по които историците възстановили уредбата и начина на управление на Персийската империя. Описание В центъра е разположена основната престолна зала на Персеполис ападана, издигната на 4 метра над терасата. Към нея водят две полегати парадни стълби, по които е възможно да са минавали на колесници. Украсени са с барелефи. Други забележителни съоръжения на двореца са стоколонната зала за приеми, носена от 72 колони, високи по 20 метра, която побирала 10 хил. души. Източници
Persepolis

Persepolis (oldpersisk: Pārsa, persisk: تخت جمشید, Takht-e Jamshid) ca. 70 km nordøst for den moderne by Marvdasht i Fars provinsen i Iran var en ældgammel ceremoniel hovedstad fra det andet iranske dynasti, Achæmenide-dynastiet. De gamle persere kendte byen under navnet Pārsa, "persernes by". Persepolis er den græske form (Πέρσης "perser" + πόλις "by"). På iransk hedder det Takht-e Jamshid ("Jamshids trone"). Den største og mest komplekse bygning i Persepolis var tilskuerhallen, Apadana, med 72 søjler, der var tilgængelig ad to store trapper. Persepolis blev optaget på UNESCOs Verdensarvsliste i 1979.
Persepolis

Persepolis (persană: تخت جمشيد‎ Tacht-e Dschamschid „Tronul lui Dschamschid“, persana veche: 𐎱𐎠𐎼𐎿, transliterat: Pārsa, uneori Parseh) este capitala Imperiului Persan din Antichitate, imperiu care a fost întemeiat prin anii 520 î.Hr. în timpul domniei lui Darius I din dinastia achemizilor. Numele provine din limba greacă și înseamnă „Orașul perșilor”, pe când numele persan se referă la „ Dschamschid” un rege legendar. Pe timpul când s-a mutat aici capitala de la reședința inițială „Pasargadae” care se afla la 50 km distanță de Persepolis, s-a construit la poalele muntelui Kuh-e o terasă de 15 ha. Orașul Persepolis va fi distrus în anul 330 î.Hr. de Alexandru cel Mare, ruinele rămase au fost declarate pe o rază de 60 km patrimoniu UNESCO. Galerie de imagini Legături externe Persepolis – straveche cetate persana Arhivat în 14 mai 2010, la Wayback Machine., 12 mai 2010, Revista Magazin
Гробница на Хафез

Гробницата на Хафез, по-известна като Хафезие (на персийски: حافظیه), е разположена в град Шираз, Иран, където е и роден поетът Хафез. Самата гробница и свързаната с нея зала, са две мемориални структури, издигнати в северната част на град Шираз, в памет на прочутия персийски поет Хафез. Отворените структури се намират в градините „Мусала“. Настоящите сгради, които са построени през 1935 г. и са проектирани от френския архитект и археолог Андре Годар, се намират на мястото на предишни пристройки, най-известната от които е построена през 1773 г. Мемориалът, градините и заобикалящите го гробници на други велики фигури, са фокус на туризма в Шираз. Хафезие е разположен на площ от 20 000 кв. м. Комплексът има 4 входно-изходни врати. Главната порта е разположена в северната част, други две врати са разположени в западната, а последната – в източната част. Осем колони, всяка от които е висока по десет метра, поддържат меден купол, който е във формата на шапка на дервиш. Вътрешната страна на купола е покрита с цветни фантастични мозайки. Оригиналната четириколонна мемориална зала, която е построена през 1773 г. от Карим хан Занд, е много разширена. Шестнадесет колони са добавени към четирите оригинала, образувайки дълга веранда, а върху някои от фасадите, са гравирани газели и други откъси от поезията на Хафез. За иранците, посещението на гробницата на Хафез е като да отидат на гробницата на свой роднина. Някои носят розова вода, за да измият надгробния камък и поставят цветя на гроба. Други посетители се молят на гробницата на поета, като искат от него да им предскаже състоянието, в което се намират чрез поемите си, или да им даде мъдри съвети чрез стиховете си. След това, отваряйки очи, те отварят книгата на случайна страница и написаното на нея, дава отговор на въпросите им. Източници ((en)) The tomb of Hafez ((fa)) www.karnaval.ir
Mausolée de Hafez

Le mausolée de Hafez et son mémorial (Hāfezieh), sont deux structures commémoratives érigées au nord de Chiraz, en Iran, à la mémoire du célèbre poète persan Hafez. Le pavillon abritant la tombe en marbre de Hafez est situé dans les jardins Musalla sur les rives d'une rivière saisonnière, au sud de la porte du Coran. Les monuments actuels, construits en 1935 et conçus par l'architecte et archéologue français André Godard, sont à l'emplacement d'anciennes structures, la plus connue desquelles date de 1773. Actuellement, le complexe Hafeziyeh comprend la tombe de Hafez, des orangers, deux grandes étangs piscines, les murs de la cour nord (où quelques poèmes lyriques du Divan de Hafez sont écrits sur des carreaux et du marbre), la bibliothèque, le réservoir d'eau et les tombes de certains grands Iraniens, notamment celle du poète Fereidun Tavallali. Ce mausolée est situé près de la porte du Coran. Hafezieh est le site historique et culturel le plus populaire d'Iran. La tombe, ses jardins, et les mémoriaux environnants dédiés à d'autres grandes personnalités sont des attractions majeures du tourisme à Chiraz. Références Liens externes The Tomb of Hafez - Hot Spots [consulté le 10 mars 2026] آرامگاه حافظ شیرازی در نوروز - فتو پارسی Photos du Tombeau de Hafez à Norouz [consulté le 10 mars 2026] Images de l'ancien mausolée de 1901 [consulté le 10 mars 2026] Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de l’Iran et du monde iranien
Eram Amusement Park

Eram Amusement Park پارک ارم, formerly known as Khorram Park, is a theme park in Iran. The park was established in 1972 by Rahimali Khorram, after whom the park was named until 1979. Eram Park consists of two lunaparks with 28 facilities and more than 120 devices for children and adults, Tehran Zoological Garden with more than 110 species, and an 8-hectare (20-acre) lake for barefoot skiing, cable skiing, canoeing, rowing, and kayaking. It also has various fast food restaurants, cafés, and other restaurants. References Media related to Eram Amusement Park at Wikimedia Commons
Парк Эрам

Эрам — крупнейший парк развлечений в Иране. Парк был создан в 1972 году Ассадоллой Хорамом, чьё имя он носил до 1979 года. Парк Эрам расположен в остане Тегеран и занимает площадь 70 га. Парк состоит из двух луна-парков и включает в себя 28 объектов с более чем 120 аттракционами для взрослых и детей, Тегеранский зоопарк, озеро для занятий академической греблей, плаванием на каноэ и каяках, воднолыжным спортом. Здесь также расположены различные рестораны, кафе и фаст-фуды. Примечания
Парк Ерам

Ерам — найбільший парк розваг в Ірані, створений у 1972 Ассадоллою Хорамом, ім'я якого він носив до 1979. Розташований в Тегерані і займає площу 70 га. Складається з двох луна-парків і включає 28 об'єктів з більш ніж 120 атракціонами для дорослих і дітей, Тегеранський зоопарк, озеро для занять академічним веслуванням, плаванням на каное і каяках, воднолижним спортом. Тут також розташовані різні ресторани, кафе та фаст-фуди. Примітки