Abu Musa

Abu Musa (perz. ابوموسی) je otok u istočnom dijelu Perzijskog zaljeva u blizini ulaza u Hormuški tjesnac. Otokom trenutno upravlja Iran i dio je pokrajine Hormuzgan, ali na njega pravo polažu i Ujedinjeni Arapski Emirati. Zbog dubine mora, tankeri za naftu i drugi veliki brodovi moraju prolaziti između Abu Muse i Velikog i Malog Tunba, što ove otoke čini jednom od strateški najvažnijih točaka u Perzijskom zaljevu. Otok je pod upravom Irana, kao dio okruga Abumusa pokrajine Hormozgan. Međutim, Ujedinjeni Arapski Emirati polažu pravo na njega kao dio svog emirata Sharjah. Na otoku se nalazi civilna i vojna Zračna luka Abu Musa. Otok je u medijima naveden kao mogući američki vojni cilj u iranskom ratu 2026. Etimologija Iranski stanovnici Abu Muse nazivaju ga "Gap-sabzu", što na perzijskom znači "veliko zeleno mjesto". Na starim perzijskim kartama otok se zove: "Boum-Ouw" ili "Boum-Ouf" što na perzijskom znači "Vodena zemlja". "Boum-Souz" ili "Boum-Sou"/"Boum-Souw" ili "Gap-Sabzou" što na perzijskom znači "zelena zemlja". U posljednjim stoljećima nazivan je i Bum Musa, perzijski za "zemlju Muse/Mojsija", umjesto "Boum-Sou". U arapskim izvorima, "Abu Musa" dolazi od Abu Muse al-Ash'arija, Muhamedovog pratitelja, koji je boravio na otoku 643. godine prije nego se borio protiv Perzijanaca. Geografija Otok Abu Musa nalazi se 70 km južno od Bandar-e Shenasa i 59 km sjeverno-sjeverozapadno od grada Sharjaha. Od 14 otoka pokrajine Hormuzgan, najudaljeniji je od iranske obale. Najbliži susjedni otoci su Siri i Mali Tunb. Otok ima površinu od 12,8 km2. Njegova najviša točka je planina Halva, visine 110 m/nm. Grad Abu Musa je središte otoka. Vrijeme u Abu Musi je toplo i vlažno, što je bolja klima u usporedbi s drugim otocima u Perzijskom zaljevu. Ima najraznolikiji ekosustav, ali mu nedostaje prikladno tlo i voda za poljoprivredu. Gospodarstvo otoka tradicionalno se temelji na uzgoju datulja i ribarstvu. Povijest Rani sporovi Suverenitet Abu Muse sporan je između Irana, koji upravlja otokom, i UAE-a, koji polažu pravo na otok od osnivanja federacije 1971. godine, kao nasljednik prethodne uprave emirata Sharjah. Uz obostrani pristanak, otok je bio pod kontrolom vladara Al-Qasimija iz emirata Sharjah. Otok je bio obuhvaćen ugovorom o zaštiti potpisanim između vladara Zaljeva i Velike Britanije još 1819. godine. Spor oko vlasništva nad otokom prethodio je osnivanju UAE, a prvi povijesni zapis o sporu datira iz 1904. godine, kada su Iranci spustili lokalnu zastavu Trucijalnih država i zamijenili je iranskom. Vlasti Britanskog Carstva brzo su se tome usprotivile, što je dovelo do povlačenja iranskih snaga ubrzo nakon okupacije otoka. Pokušali su ih ponovno okupirati 1923. godine. Godine 1906., Salim bin Sultan, ujak vladara Sharjaha Saqra bin Khalida, dodijelio je koncesiju za otkrivanje nalazišta željeznog oksida na otoku trojici Arapa, čiji su radnici vadili mineral i pristali ga prodati njemačkom poduzeću Wonckhaus. Međutim, Saqr bin Khalid je to otkrio i nije se složio s tim činom, pa je otkazao koncesiju. Radnici su potom uz pomoć Britanaca uklonjeni s otoka, što je rezultiralo međunarodnim incidentom. Nakon 1908. godine, UK je kontrolirao otok zajedno s ostalim otocima u Perzijskom zaljevu koje su držali Britanci, uključujući i ono što je danas UAE. Krajem 1960-ih, UK je prenio upravu nad otokom na grad Sharjah, koju su imenovali Britanci, jedan od sedam šeika koji će kasnije formirati UAE. Iranske snage su 1964. godine okupirale teritorij na 20 dana, tvrdeći da je iskrcavanje bio vojni manevar, nakon čega su napustili otok. Nakon što je UK 1968. objavio da će okončati svoje administrativne i vojne položaje u Perzijskom zaljevu, Iran je ponovno pokušao politički pripojiti otok kopnu. Dana 30. studenog 1971., dva dana prije službenog osnivanja UAE, Iran i Sharjah potpisali su Memorandum o razumijevanju. Složili su se da će Sharjahu dopustiti lokalnu policijsku postaju i da će Iran stacionirati trupe na otoku prema karti priloženoj Memorandumu o razumijevanju. Sporazumom su energetski resursi otoka podijeljeni između dvaju potpisnika. "Pristankom na pakt, mali emirat spriječio je invaziju Irana, koji je dva dana ranije zauzeo dva druga sporna otoka, Veliki i Mali Tunb, koji su bili još manji i nenaseljeni." Iransko preuzimanje Dana 30. studenog 1971., dan prije nego što je UK službeno napustio regiju, Iran je premjestio trupe na otok koje je službeno dočekao šeikov brat, šeik Saqer. Teritorijalni zahtjevi UAE UAE su iznijele svoj zahtjev za suverenitet nad Abu Musom i dva otoka Tunb na sastanku Vijeća sigurnosti Ujedinjenih naroda 9. prosinca 1971. Na tom sastanku odlučeno je da se "razmatranje ovog pitanja odgodi za kasniji datum". Irak (era Ahmeda Hassana al-Bakra), Sirija, Kuvajt, Alžir, Južni Jemen i Libija smatrale su da teritorij s pravom pripada UAE. Od tada, UAE su dosljedno u javnim izjavama pozivale na bilateralne pregovore ili upućivanje pitanja Međunarodnom sudu pravde (ili drugom obliku međunarodne arbitraže). Sadam Husein pokušao je opravdati iransko-irački rat tvrdeći da je jedan od ciljeva bio "oslobođenje" Abu Muse i Tunba u Perzijskom zaljevu. Godine 1992. Iran je protjerao "strane" radnike koji su upravljali školom, medicinskom klinikom i elektranom koju su sponzorirali UAE. Spor je izazvao ozbiljne trenja između Ras al-Khaimaha i Sharjaha s jedne strane i nekih drugih emirata UAE s druge strane. Ras Al Khaimah zagovara oštre mjere protiv Irana. Emirat Dubai smatra da je sukob nepotreban. Sadašnji vladar Dubaija, koji je ujedno i potpredsjednik, premijer i ministar obrane UAE, Mohammed bin Rashid Al Maktoum, ranije je javno izjavio da "vjeruje da su napetosti oko otoka izmislile Sjedinjene Države". Godine 2012., posjet iranskog predsjednika Ahmedinedžada otoku izazvao je diplomatski incident. Iransko povijesno pravo na vlasništvo nad otocima seže, između ostalog, do Partskog i Sasanijskog carstva. Iran smatra da je otok okupirala Velika Britanija i poziva se na sporazum između Irana i emirata Sharjah iz 1971. Stanovništvo U 2012. godini otok je imao oko 2131 stanovnika, što ga čini okrugom s najmanje stanovnika u Iranu. Grad Abu Musa imao je 1953 stanovnika u 2012. godini, što je 248 više nego 2006. godine. Većina domaćih stanovnika otoka govori "Bandari", perzijski dijalekt. Građani UAE-a koji žive na otoku navodno se suočavaju s "velikim poteškoćama" zbog nedostatka odgovarajućih klinika i škola. Na otoku postoji samo jedna škola, koju koristi 150 učenika. Pacijente je potrebno prevesti u Sharjah kako bi primili liječenje, ali to ponekad nije izvedivo zbog iranskih vlasti. Iran navodno odgađa ili blokira ulazak školske i medicinske opreme iz UAE-a na otok. Klima Klima na otoku je vruća i suha. Klasificirana je kao BWh prema Köppenovoj klasifikaciji klime. Otok ima toplo do vruće vrijeme tijekom cijele godine, s prosjekom od 20°C u svim mjesecima. Gotovo sve godišnje oborine padaju tijekom zimske sezone. Povezani članci Odnosi Irana i Ujedinjenih Arapskih Emirata Zauzimanje Abu Muse i Velikog i Malog Tunba Sir Abu Nu'ayr Dodatak:Popis svjetionika u Iranu Dodatak:Popis otoka u Iranu Bilješke Izvori Literatura Haghshenas, Seyeed Ali, Iran Historical Sovereignty over the Tunbs and BuMusa Islands. 2010, Tehran. (engl.) Cottrell, Alvin J.; Ehlers, Eckart. 15. prosinca 1983. i. Description, ii. Recent History. Abu Musa. Encyclopædia Iranica. Columbia University. New York. (engl.) Mirfendereski, Guive. 15. kolovoza 2006. iii. Diplomatic Dispute. Abu Musa. Encyclopædia Iranica. Columbia University. New York. (engl.) Mojtahed Zadeh, Pirouz. 2006. Boundary Politics and International Boundaries of Iran. Universal Publishers. Boca Raton, Florida. ISBN 9781581129335. OCLC 182432238 Daljnje čitanje Schofield, Richard. 2003. Unfinished Business: Iran, the Uae, Abu Musa and the Tunbs. Royal Institute of International Affairs. London. ISBN 0-905031-90-3 Vanjske poveznice "ABU MUSĀ" na Encyclopædia Iranica History, description, map of Abu Musa and nearby islands (Archived 2009-10-24) History of Abu Musa and The Tunbs UAE Interact Abu Musa News Abu Musa's military garrison Arhivirana inačica izvorne stranice od 31. ožujka 2021. (Wayback Machine) Dispute between Iran and Sharjah Report of the International symposium on Modern Boundaries of Iran – Problems and practices of Iranian boundaries Arhivirana inačica izvorne stranice od 27. kolovoza 2019. (Wayback Machine), Pirouz Mojtahed-Zadeh, 10/15/02 Picture of Abu Musa Lighthouse