NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Siberut

Siberut è un'isola dell'Indonesia occidentale, appartenente all'arcipelago delle isole Mentawai localizzate a 150 km ad ovest di Sumatra, e separate da questa dallo Stretto delle Mentawai. La parte occidentale dell'isola rientra all'interno del Parco nazionale di Siberut, istituito nel 1993. Buona parte dell'isola è coperta da foresta pluviale. Siberut si estende su una superficie di 4.030 km², ed è l'isola più vasta e settentrionale delle isole Mentawai. Appartiene alla provincia di Sumatra Occidentale. A nord-ovest è situato l'arcipelago delle isole Batu, mentre a sud est Sipora. Tra le piccole isole adiacenti a Siberut vi sono Karamajet e Masokut. L'isola fu investita nel 2004 dal potente tsunami che devastò il sud-est asiatico. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Siberut Collegamenti esterni (EN) Siberut Island, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc.
Siberut

Siberut is een eiland van 3828,5 km² net ten westen van Sumatra, Indonesië. Het eiland maakt deel uit van de Mentawai-eilanden en is onderdeel van de provincie West-Sumatra. De zeestraat tussen Siberut en Sipora werd door de Nederlanders in het koloniale tijdperk Zeebloemstraat genoemd. De helft van het eiland is beschermd als Nationaal Park, het Nationaal Park Siberut. Het eiland is grotendeels begroeid met regenwoud. Buiten het reservaat wordt er op commerciële wijze bos gerooid. Fauna Van de zwartnekmonarch (Hypothymis azurea), een zangvogel uit de familie Monarchidae (monarchen), is een ondersoort (H. a. leucophila) endemisch op Siberut. Verder is er een makakensoort Macaca siberu endemisch op het eiland.
Siberut

Siberut – wyspa w Indonezji na Oceanie Indyjskim w prowincji Sumatra Zachodnia; największa z wysp Mentawai. Na północy cieśnina Siberut oddziela ją od wysp Batu, na południu cieśnina Bungalaut od Sipury. Powierzchnia 4030 km²; porośnięta lasem równikowym. Wyspę zamieszkuje 37 506 osób. 1905 km² zajmuje rezerwat Siberut Biosphere Reserve objęty patronatem UNESCO z unikatowymi gatunkami fauny i flory. Uważa się, że 15% wszystkich zwierząt zamieszkujących wyspę jest endemitami. W przypadku ssaków współczynnik ten jest jeszcze wyższy, wynosi on ok. 65%. Jest to spowodowane odizolowaniem wyspy przez ponad 500 000 lat. Na wyspie uprawia się sago, tytoń, maniok, bataty, pieprz, groszek, mango i ananasy. Na wybrzeżu znajdują się plantancje kokosowe. Przypisy Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne z Google Maps
Сиберут

Сиберу́т (индон. Pulau Siberut) — самый большой и самый северный из Ментавайских островов, лежащих в 150 километрах к западу от центральной части Суматры в Индийском океане. Основное население — ментавайцы. В 2004 году Сиберут пострадал от цунами, вызванным подводным землетрясением в Индийском океане, но сообщений о человеческих жертвах не было. География Климат острова экваториальный, температура колеблется от 22 до 31 °C, а влажность — от 81 до 85 %. Среднегодовой уровень осадков — 4000 мм. Восточный берег состоит из заливов и коралловых рифов и покрыт мангровыми зарослями, которые сменяются мангровыми пальмами. Значительная часть острова покрыта влажными тропическими лесами, также присутствуют участки первобытного леса. К Сиберуту примыкают мелкие острова, к наиболее крупным из которых относятся Масокут, Нгиау и Карангмаджат. Разнообразие биологических видов Сиберут отделился от материнского Зондского шельфа в среднем плейстоцене. Длительная изоляция привела к тому, что нам нём образовалось множество эндемичных видов, в том числе более 900 видов сосудистых растений и более 30 уникальных видов животных. 65 % млекопитающих и 15 % других животных острова эндемичны. Из 134 видов птиц эндемичны 19. Сиберут известен тем, что на нём обитает множество приматов, таких как карликовый гиббон или гиббон Клосса (Hylobates klossii), одноцветный носач (Simias concolor или Nasalis concolor), ментавайский лангур (Presbytis potenziani), сиберутский макак (Macaca siberu). Окружающая среда Сиберут был признан биосферным заповедником в 1981 году, а в 1993 году западная часть острова была объявлена национальным заповедником «Национальный парк „Сиберут“» с территорией в 190,5 тысяч гектаров. Около 70% оставшихся дождевых лесов за пределами заповедника вырублены в коммерческих целях. В 2001 году ЮНЕСКО начало новую фазу в программе сохранения экосистемы Сиберута посредством местного развития. Эта фаза включает в себя создание партнёрства местных сообществ, природоохранных групп и местных органов власти. Тем не менее, плохое управление и коррупция по-прежнему является причиной значительных нелегальных вырубок. Примечания Дополнительная литература Page 437 of — Indonesia Eighth edition. Lonely Planet Publications Pty Ltd, Footscray, Victoria ISBN 978-1-74104-435-5
Сіберут

Сіберут (індонез. Pulau Siberut; англ. Siberut) — найбільший острів групи островів Ментавай (Малайський архіпелаг, Південно-Східна Азія), розташований в Індійському океані, на захід від острова Суматра, входить до складу Індонезії. Географія Острів адміністративно належить до провінції Західна Суматра. Розташований за 150 км на захід від острова Суматра, омивається водами північно-східної частини Індійського океану з заходу, та Ментавайською протокою — зі сходу. За 40 км на північний захід розташований невеличкий острівець Боче, а зразу ж за ним острів Танах-Бала, за 1 км на південний схід розташований острівець Масокут, а за 45 км — острів Сипора. Острів простягся з північного заходу на південний схід на 115 км, при максимальній ширині до 50 км, довжина берегової лінії становить 396,5 км. Острів має площу: за одними даними 4030 км², за іншими — 3828,5 км² (20-те місце в Індонезії та 141-ше у світі). Найбільша висота (вершина без назви) — 384 м. Клімат острова теплий та вологий екваторіальний, температура коливається від 22 до 31 °C, а вологість — від 81 до 85 %. Середньорічний рівень опадів — 4000 мм. Населення Населення острова Сіберут у 2010 році становило 35,091 особу. Найчисельніша народність острова — ментавайці. Фауна та флора Сіберут відокремився від материнського Зондського шельфу в середньому плейстоцені. Тривала ізоляція привела до того, що нам ньому утворилося безліч ендемічних видів, у тому числі понад 900 видів судинних рослин і понад 30 унікальних видів тварин. 65 % ссавців і 15 % інших тварин острова ендемічні. З 134 видів птахів ендемічні 19. Острів славиться своїм ареалом приматів, у тому числі: гібон клосса (Hylobates klossii), кирпач або сімакобу (Simias concolor), ментавайський лангур (Presbytis potenziani), макака пагайський (Macaca pagensis), макака сіберутський (Macaca siberu). Східне узбережжя має безліч острівців, бухт, заток і коралових рифів і покритий мангровими лісами шириною до 2 км, які поступово переходять у зарості мангрових пальм. Західне узбережжя має переважно ліси Баррінгтонія, і до нього важко добратися через бурхливе море та круті скелі. Значна частина острова покрита вологими тропічними заболоченими лісами, також присутні ділянки пралісу. Сіберут був визнаний біосферним заповідником в 1981 році, а в 1993 західна частина острова була оголошена національним заповідником «Національний парк "Сіберут"» з територією в 1905 км². Близько 70 % дощових лісів, що залишилися за межами заповідника були вирубані в комерційних цілях. У 2001 році ЮНЕСКО започаткувало нову фазу в програмі збереження екосистеми острова за допомогою місцевого розвитку. Ця фаза включає в себе створення партнерства місцевих громад, природоохоронних груп і місцевих органів влади. Проте, погане управління і корупція як і раніше є головною причиною значних нелегальних вирубок. Див. також Список островів за площею Примітки Посилання UN SYSTEM-WIDE EARTHWATCH Web Site. Siberut (англ.) Острови Ментавай // Большая советская энциклопедия : у 30 т. / гл. ред. А. М. Прохоров. — 3-е изд. — М. : «Советская энциклопедия», 1969—1978. (рос.).
Musée d'Aceh

Le musée d'Aceh se situe à Banda Aceh, dans la province d'Aceh au nord de l'île de Sumatra. Ouvert pendant la colonisation néerlandaise en 1915, il présente une collection qui retrace l'histoire de la région, du sultanat d'Aceh et de la culture achinaise. Histoire Le bâtiment historique du musée est une maison traditionnelle achinaise (Rumoh Aceh) construite en 1914 pour l'exposition coloniale organisée du 20 août au 22 novembre 1914 à Semarang dans les Indes néerlandaises. Désigné meilleur pavillon de l'exposition, il est décidé de le démonter et de l'installer à Koetaradja pour en faire un musée provincial. Il est inauguré le 31 janvier 1915. En 1974, une donation permet d'agrandir le musée avec la construction de nouveaux bâtiments modernes qui abritent l'exposition permanente, une bibliothèque, un laboratoire de recherche et un amphithéâtre. Collections Initialement, le musée abritait la collection personnelle de l'ethnographe Friedrich Stammeshaus qui a fondé le musée et a été le premier conservateur. En 1933, il revend sa collection à l'institut colonial d'Amsterdam, aujourd'hui le Tropenmuseum. Parmi les objets vendus et aujourd'hui conservés aux Pays-Bas se trouvait la veste de Teuku Umar, l'un des dirigeants de la guérilla achinaise contre les néerlandais lors de la guerre d'Aceh. Références Voir aussi Article connexe Indes orientales néerlandaises Liens externes (id) Site officiel Portail de l’Indonésie Portail des musées
Flughafen Sultan Syarif Kasim II

Der internationale Flughafen Sultan Syarif Kasim II (indonesisch Bandara Internasional Sultan Syarif Kasim II, IATA-Code: PKU, ICAO-Code: WIBB) ist der Flughafen von Pekanbaru, der Hauptstadt der Provinz Riau auf der indonesischen Insel Sumatra. Der Flughafen wird auch militärisch als Militärflugplatz "Roesmin Nurjadin" (Pangkalan TNI Angkata Udara "Roesmin Nurjadin"), der nach einem langjährigen Luftmarschall der Luftwaffe (TNI-AU) benannt ist. Hier ist das 31. Geschwader der TNI-AU der Tentara Nasional Indonesia (TNI) stationiert. Geschichte Der Flughafen hieß früher Simpang Tiga. Der heutige Name bezieht sich auf Sultan Syarif Kasim II aus Riau aus der Zeit vor der Unabhängigkeit Indonesiens. Es ist geplant, den Flughafen weiter außerhalb der Stadt zu verlegen. Militärische Nutzung Der Flughafen beheimatet (Stand 2026) das 31. Geschwader, Wing Udara 3.1, der TNI-AU. Dem Geschwader sind zwei fliegende Staffeln unterstellt. Skadron Udara 12, 12. Fliegerstaffel, seit 2026 ausgerüstet mit Rafale B/C Skadron Udara 16, 16. Fliegerstaffel, von 2014 bis 2018 ausgerüstet mit F-16A/B und seit 2017 mit der F-16C/D Zivile Nutzung Ziele sind Kuala Lumpur und Malakka in Malaysia, Singapur sowie Jakarta auf Java, Medan auf Sumatra und Batam auf den Riau-Inseln. Siehe auch Liste der Verkehrsflughäfen Weblinks Flughafendaten der Betreibergesellschaft PT. Angkasa Pura II (indonesisch) FlughafenInfo WIBB bei World Aero Data (englisch) FlughafenInfo PKU bei Great Circle Mapper (englisch) Flughafendaten im Aviation Safety Network (englisch) Einzelnachweise
Aéroport international Sultan-Syarif-Qasim-II

L'aéroport international Sultan Syarif Kasim II (code IATA : PKU • code OACI : WIBB) est un aéroport international situé à Pekanbaru, (Riau), sur l'île de Sumatra en Indonésie. Avec plus de 2,6 millions de passagers en 2013, c'est le 13e aéroport le plus fréquenté d'Indonésie. Auparavant nommé aéroport Simpang Tiga, l'aéroport prit le nom du Sultan Syarif Kasim II, dernier souverain du sultanat de Siak Sri Indrapura, et héros national indonésien. L'aéroport partage son espace et sa piste avec la base aérienne Roesmin Nurjadin de l'armée de l'air indonésienne. Au début de l'année 2010, la première phase de l'expansion de l'aéroport démarre avec la construction d'un nouveau terminal, remplaçant celui construit dans les années 1980, qui sera démoli pour accroitre le parking. Situation Compagnies aériennes et destinations Édité le 07/02/2018 Statistiques Galerie Accidents Le 28 avril 1981, Un Douglas C-47 d'Airfast Indonesia s'écrase en phase d'approche de l'aéroport, causant la mort de 9 des 17 personnes à bord. Le 29 septembre 1999, un Antonov An-12 de Mandala Airlines se pose 1 300 mètres avant la piste 36, cassant l'appareil en deux. Pas de morts. Le 14 janvier 2002, un Boeing 737-200 de la Lion Air s'écrase au décollage, pas de morts. Le 14 février 2011, le vol 392 de la Lion Air dépasse la piste de l'aéroport à l'atterrissage, ni morts ni blessés. Le 15 février 2011 un autre appareil de la Lion Air dépasse la piste. À la suite de ces deux incidents, le Ministère des Transports interdit aux Boeing 737-900 l'atterrissage sur cet aéroport lorsque la piste est humide. La Lion Air remplacera ses appareils au profit de Boeing 737-400 plus petits. Base aérienne L'aéroport abrite également la base aérienne Roesmin Nurjadin de l'armée de l'air indonésienne. Y sont stationnés les : Skadron Udara 12, équipé de BAe Hawk 100 et 200 et Skadron Udara 16, équipé de F-16. Références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Sultan Syarif Kasim II International Airport » (voir la liste des auteurs). Liens externes Portail de l’aéronautique Portail de l’Indonésie
Port lotniczy Pekanbaru

Port lotniczy Pekanbaru (indonez. Bandara Sultan Syarif Kasim II) – krajowy port lotniczy w Indonezji; 8 km na południe od centrum miasta Pekanbaru w miejscowości Timpang Siga. Linie lotnicze i połączenia AirAsia Indonesia AirAsia (Dżakarta, Kuala Lumpur, Singapur) Garuda Indonesia (Dżakarta, Singapur) Malaysia Airlines Firefly (Kuala Lumpur-Subang) Lion Air (Dżakarta, Batam, Medan) Merpati Nusantara Airlines (Dżakarta, Medan) Riau Airlines (Malakka)
Aeroportul Sultan Syarif Kasim II

Aeroportul Sultan Syarif Kasim II (IATA: PKU, ICAO: WIBB) este un aeroport din Pekanbaru, Riau⁠(d), Indonezia ce deservește zona Pekanbaru. Aeroportul a fost tranzitat în 2018 de 4.135.762 de pasageri. A fost deschis în 1940. Situat la o altitudine de 32 m, aeroportul dispune de o singură pistă. Este operat de InJourney Airports⁠(d). Infrastructură Piste Terminale Note Vezi și
Sultan Syarif Kasim II International Airport

Sultan Syarif Kasim II International Airport (engelska: Simpang Tiga Airport) är en flygplats i Indonesien. Den ligger i provinsen Kepulauan Riau, i den västra delen av landet, 1 000 km nordväst om huvudstaden Jakarta. Sultan Syarif Kasim II International Airport ligger 31 meter över havet. Terrängen runt Sultan Syarif Kasim II International Airport är mycket platt. Runt Sultan Syarif Kasim II International Airport är det mycket tätbefolkat, med 2 181 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Pekanbaru, 8,1 km norr om Sultan Syarif Kasim II International Airport. Trakten runt Sultan Syarif Kasim II International Airport består till största delen av jordbruksmark. Kommentarer Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Sultan Syarif Kasim II International Airport.
Muara Bungo Airport

Muara Bungo Airport (IATA: BUU, ICAO: WIJB) is an airport in Muara Bungo, Jambi, Indonesia. The airport started operating on November 25, 2012. Until October 2014 only Aviastar used the airport three times a week due to the runway being only 1,350 meters long. Runway extension is still ongoing; it was predicted to be 1,500 meters at the end of 2014 and expected to reach its final 2,000 meters at the end of 2015. Around 2016, runway extension for Muara Bungo Airport was finished. On July 3, 2016, Sriwijaya Air inaugurated four weekly flight from Jakarta to Muara Bungo using Boeing 737-500 aircraft. Sriwijaya Air later transferred this route to NAM Air and increased the frequency to daily flights. Airlines and destinations References
Aeroportul Muara Bungo

Aeroportul Muara Bungo (IATA: BUU, ICAO: WIPI) este un aeroport din Bungo⁠(d), Jambi⁠(d), Indonezia ce deservește zona Pasar Muara Bungo⁠(d)​. aeroportul dispune de o singură pistă. Infrastructură Piste Terminale Note Vezi și
Rokot Airport

Rokot Airport (IATA: RKI, ICAO: WIBR), also known as Mentawai Airport, is an airport located in Sipora, Mentawai Islands, West Sumatra, serving Tuapeijat, the largest town in the Mentawai Islands. The airport serves as the primary gateway to the Mentawai Islands. It currently operates only regional flights to and from Padang, the provincial capital of West Sumatra. The airport was built and completed in 1980. It originally had a 900 × 23 meter runway. However, due to erosion near the shoreline, the airport was at risk of sinking. The runway, which was originally around 900 meters long, has eroded to approximately 800 meters. This is due to the close proximity between the runway and the shoreline. In addition to coastal erosion, the airport is also at risk of submersion due to local communities extracting coral stones for house construction. To accommodate the growing passenger traffic to the Mentawai Islands, a new terminal and runway were built and completed on 25 October 2023, at a cost of approximately 547 million Rupiah. They were inaugurated by President Joko Widodo, replacing the old terminal and runway, which were at risk due to erosion and could only accommodate small aircraft as they could not be extended further. Facilities and development The new terminal, located 2.4 km from the old terminal, covers an area of 1,600 square meters and can accommodate up to 53,881 passengers annually. The airport also features an apron measuring 175 meters by 75 meters and a taxiway sized 75 meters by 15 meters, allowing it to accommodate larger aircraft such as the ATR-72. The new runway, measuring 1,500 meters by 30 meters, is significantly longer than the old runway, which was only 900 meters by 23 meters and could only accommodate smaller aircraft like the Cessna 208 Caravan. There are plans to extend the runway by 400 to 700 meters in the future to accommodate even larger aircraft, such as the Boeing 737. Airlines and destinations Statistics Gallery References
Aeroportul Rokot

Aeroportul Rokot (IATA: RKI, ICAO: WIBR) este un aeroport din Sipora Utara⁠(d), Kepulauan Mentawai⁠(d), Sumatera Barat⁠(d), Indonezia ce deservește zona Pulau Sipora⁠(d)​. Situat la o altitudine de 7 m, aeroportul dispune de o singură pistă. Infrastructură Piste Terminale Note Vezi și
Rokot Airport

Rokot Airport (engelska: Sipora Airport, indonesiska: Bandar Udara Rokot, engelska: Sipura Airport) är en flygplats i Indonesien. Den ligger i provinsen Sumatera Barat, i den västra delen av landet, 900 km nordväst om huvudstaden Jakarta. Rokot Airport ligger 7 meter över havet. Den ligger på ön Sipura Island. Terrängen runt Rokot Airport är platt åt sydväst, men västerut är den kuperad. Havet är nära Rokot Airport åt nordost. Kommentarer Källor
Susoh

Susoh is an administrative district (kecamatan) in Southwest Aceh Regency, Aceh, Indonesia. It is bound by the Indian Ocean to the south and Blangpidie District to the north, east and west, and it also borders Jeumpa District to the north, Kuala Batee District to the west and Setia District to the east. Mukims and villages There are five mukims (townships/subdistricts) in Susoh, which are Mukim Rawa, Mukim Palak Kerambil, Mukim Durian Rampak, Mukim Pinang, and Mukim Sangkalan, with 29 villages (kampong). Mukim Durian Rampak Barat Durian Jangek Durian Rampak Palak Hilir Palak Hulu Pantai Perak Rumah Dua Lapis Mukim Palak Kerambil Kedai Palak Kerambil Kedai Susoh Ladang Panjang Baru Mukim Pinang Padang Baru Pawoh Pinang Baharu Pulau Kayu Rumah Panjang Ujung Padang Geulima Jaya Mukim Rawa Gadang Kepala Bandar Padang Hilir Tangah Mukim Sangkalan Cot Mancang Lampoh Drien Meunasah Padang Panjang Rubek Meupayong Blang Dalam References
Moro District, Riau Islands

Moro District is an administrative district (kecamatan) within Karimun Regency (kabupaten), part of the Riau Islands Province of Indonesia. It was one of the three original districts of the regency, and encompassed 86 islands in the east of the regency, of which the largest (from west to east) are Moro (or Sugibawah) Island, Sugi Besar Island and Citlim (or Combol) Island; however, in 2022 seven of the villages (desa) on Sugi Besar and Citlim islands were cut out of the district to form a new district of Sugie Besar. The district now comprises the two urban villages (kelurahan) of Moro and Moro Timur, plus three rural villages (desa). Of the villages on Moro District, Moro, East Moro, Moro Island and Pauh are situated on Moro Island, while Jang is situated on Durian Island to the south. Of the 7 villages in Sugie Besar District, Sugi, Keban, Niur Permai and Rawa Jaya are situated on Sugi Besar Island, while Selat Mie, Tanjung Pelanduk and Buluh Patah are situated on Citlim Island. References
Singkil Utara

Singkil Utara (indonez. Kecamatan Singkil Utara) – kecamatan w kabupatenie Aceh Singkil w okręgu specjalnym Aceh w Indonezji. Kecamatan ten znajduje się w północnej części Sumatry, obejmując także mniejsze wyspy: Pulau Birahan, Pulau Mangkirgadang i Pulau Mangkirketek. Od zachodu graniczy z kecamatanem Singkil, od północy z kecamatanami Gunung Meriah, Simpang Kanan i Danau Paris, a od wschodu z prowincją Sumatry Północnej. W 2019 roku kecamatan ten zamieszkiwało 11 727 osób, z których wszystkie stanowiły ludność wiejską. Mężczyzn było 5721, a kobiet 6006. W 2010 roku 8444 osób wyznawało islam, a 408 chrześcijaństwo. Znajdują się tutaj miejscowości: Gosong Telaga Barat, Gosong Telaga Selatan, Gosong Telaga Timur, Gosong Telaga Utara, Kampung Baru, Ketapang Indah, Telaga Sakti. Przypisy
Bakongan Timur

Bakongan Timur (indonez. Kecamatan Bakongan Timur) – kecamatan w kabupatenie Aceh Selatan w okręgu specjalnym Aceh w Indonezji. Kecamatan ten znajduje się w północnej części Sumatry, nad Oceanem Indyjskim. Od północy graniczy z kecamatanem Bakongan, a od południowego wschodu z kecamatanem Trumon. Przebiega przez niego droga Jalan Lintas Barat Sumatrea. W 2010 roku kecamatan ten zamieszkiwało 5208 osób, z których wszystkie stanowiły ludność wiejską. Mężczyzn było 2 613, a kobiet 2 595. 5206 osób wyznawało islam. Znajdują się tutaj miejscowości: Kampung Baru, Ladang Rimba, Sawah Tingkeum, Seubadeh, Seulekat, Simpang, Ujung Pulo Cut, Ujung Pulo Rayeuk. Przypisy
Kecamatan Galang (distrikt i Indonesien, Kepulauan Riau)

Kecamatan Galang är ett distrikt i Indonesien. Det ligger i provinsen Kepulauan Riau, i den västra delen av landet, 800 km norr om huvudstaden Jakarta. Kecamatan Galang ligger på ön Pulau Galang. Kommentarer Källor
Pulo Aceh

Pulo Aceh is a district of Aceh Besar Regency, Indonesia. It comprises a number of islands off the north-western tip of Sumatra, of which the largest are Pulau Breuh, Pulau Nasi and Pulau Teunom. It covers a land area of 90.56 km2 and had a population of 3,796 at the 2010 Census and 4,463 at the 2020 Census; the official estimate as at mid 2024 was 4,942, of which 972 were on Pulo Breuh Utara, 2,214 on Pulo Breuh Selatan, 1,566 on Pulo Nasi and 190 on Pulo Teunom; The district encompasses 17 villages (gampong), listed below with their areas and their official estimates of population as at mid 2024, which all share a post code of 23991. References