NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Roti (wyspa)

Roti, także Rote – wyspa w Indonezji w archipelagu Małe Wyspy Sundajskie pomiędzy morzem Sawu (od północy) i morzem Timor (od południa). Całkowita powierzchnia wynosi 1210 km². W najdłuższym punkcie ma długość 80 km, a w najszerszym 23 km. Wyspę zamieszkuje ok. 100 tys. osób. Roti leży na południowy zachód od wyspy Timor, oddzielona od niej cieśniną Roti. Ma powierzchnię nizinną, najwyższe wzniesienie sięga 430 m n.p.m. Uprawa ryżu, kukurydzy, palmy kokosowej; rybołówstwo. Administracyjnie należy do indonezyjskiej prowincji Małe Wyspy Sundajskie Wschodnie; stanowi część dystryktu Rote Ndao. Główne miasto Baa. Zobacz też władcy Roti Przypisy Linki zewnętrzne Zdjęcie satelitarne z Google Maps
Roti (ilha)

Roti (também escrita "Rote") é uma das ilhas mais a sul da Indonésia, apenas ultrapassada pela próxima Ilha Pamana, atravessada pelo Paralelo 11 S. É uma das Pequenas Ilhas da Sonda e fica a sudoeste de Timor, a 500 km da costa australiana e a 170 km das ilhas Ashmore e Cartier. Tem uma área de 1 200 km². Está incluída na província de Sonda Oriental.
Роти (остров)

Роти (индон. Pulau Rote) — остров в Индонезии, который является частью Малых Зондских островов. В административном отношении входит в состав провинции Восточная Нуса-Тенгара. Площадь Роти составляет 1226,5 км²; длина береговой линии — 291,2 км. Самая высокая точка — 430 м над уровнем моря. Расположен примерно в 500 км к северу от побережья Австралии и в 170 км от архипелага Ашмор и Картье, к юго-западу от острова Тимор. На севере омывается водами моря Саву, на юге — водами Тиморского моря; к западу от Роти располагается остров Саву. К югу от Роти находится маленький необитаемый остров Ндана, площадь которого составляет 14 км². Вместе с близлежащими маленькими островками образует округ Роти-Ндао, население которого (в основном ротийцы), по данным переписи 2010 года, составляет 119 711 человек. Крупнейший населённый пункт — город Баа, расположен на северном побережье острова. Имеется паромное сообщение с Купангом. Местная экономика основана на сельском хозяйстве и рыболовстве. Примечания
Pulau Roti

Pulau Roti är en ö i Indonesien. Den ligger i provinsen Nusa Tenggara Timur, i den sydöstra delen av landet. Arean är 1 242 kvadratkilometer. Strax söder om öm ligger Pamanaön som är den sydligaste platsen i världsdelen Asien. Terrängen på Pulau Roti är lite kuperad. Öns högsta punkt är 447 meter över havet. Den sträcker sig 56,9 kilometer i nord-sydlig riktning, och 68,6 kilometer i öst-västlig riktning. Kommentarer Källor
Lautém Municipality

Lautém (Portuguese: Município Lautém, Tetum: Munisípiu Lautein) is one of the municipalities (formerly districts) of Timor-Leste, at the eastern end of the country. It has a population of 64,135 (census 2010) and an area of 1,813 km2. Its capital is Lospalos, which lies 248 km east of the national capital, Dili. Toponymy The word Lautém is a Portuguese approximation of the local Fataluku language word Lauteinu. That word, in turn, is a portmanteau of the Fataluku words lau ('cloth') and tein ('sacred'), ie 'sacred cloth'. The mythical ancestors of today's municipal population were known as Lauteinu or Lauteira. Geography To the west the municipality borders the municipalities of Baucau and Viqueque. To the north lies the Banda Sea, and to the south the Timor Sea. The municipality also includes the easternmost point of the island, Cape Cutcha in the administrative post of Tutuala, and the small island Jaco. The borders of the municipality of Lautém are identical to those of the council of the same name in Portuguese Timor. At that time, many of the localities had Portuguese names, such as Vila Nova de Malaca (today Lautém), Nova Nazaré (Com), Nova Sagres (Tutuala) and Nova Âncora (Laivai). Lautém has beautiful sand beaches and a wild, mountainous, and raw rugged unspoilt landscape. Many of the endemic birds of Timor-Leste live here. Near the city of Lautém there are cave drawings. Numerous stone sarcophagi and animistic shrines are found throughout the district. There is also a fossilized lagoon called Lua Ira, known among locals for its crystal-clear, blue-green waters. It is a 10-minute drive from the village of Com, a popular tourist area on the coast. Lautém municipality is known for its birding. Its municipal flag has the head of a yellow-crested cockatoo. Administrative posts The municipality's administrative posts (formerly sub-districts) are: Iliomar Lautém Lospalos Luro Tutuala Demographics In addition to the official languages of Portuguese and Tetum, in the municipality there are 30,000 speakers of the Papuan language Fataluku, mainly in the east of the district, many of whom do not speak a second language and many of them speak Tetum as second language. References Notes Bibliography External links Media related to Lautém (Municipality) at Wikimedia Commons Lautém Municipality – official site (in Tetum with some content in English) Lautém Municipality – information page on Ministry of State Administration site (in Portuguese and Tetum) Fataluku language website Ethnologue page for Fataluku
Distrito de Lautem

Lautem (en tetun Lautein) es uno de los 14 distritos administrativos de Timor Oriental, localizado en la punta oriental de la isla de Timor e incluye el islote de Jaco. Posee 57 453 habitantes (censo de 2004) y un área de 1702 km². Su capital es la ciudad de Lospalos que está a 248 km al este de Dili, la capital del país. El distrito de Lautem es idéntico al concejo del mismo nombre en la época del Timor Portugués. En aquel tiempo, muchas localidades tenían nombres portugueses, a comenzar por la villa de Lautem, que se llamaba Vila Nova de Malaca, pero había también Nova Nazaré (hoy Com), Nova Sagres (hoy Tutuala), Nova Âncora (Laivai) y Silvícola (Loré), entre otras. El distrito de Lautem incluye los subdistritos de Iliomar, Lautém Moro, Lospalos, Luro y Tutuala. Se hablan las lenguas oficiales de Timor Oriental, el tetun y el portugués, en el distrito de Lautem cerca de 30.000 personas se expresan en fataluco, idioma con raíces en las lenguas papúas, habladas en la isla de Nueva Guinea.
Distretto di Lautém

Lautém è un distretto del Timor Est. Il capoluogo Lospalos è la città più popolata e importante del distretto. Lautém è uno dei più grandi distretti del Timor Est ed è in assoluto il più Orientale e viene bagnato da due mari, il Mar di Timor e il Mar di Banda. Il distretto ha anche confini terrestri con altri distretti del Timor Est come il Distretto di Viqueque e quello di Baucau entrambi a Occidente. A Oriente poco lontano dalla costa si trova la piccola isola di Jaco. Il portoghese e il tetum sono le lingue ufficialmente riconosciute dallo stato ma sono parlate anche alcune Lingue papuasiche come il Fataluku. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su distretto di Lautém
Lautém (gemeente)

Lautém (In het Tetun: Lautein) is een van de gemeenten van Oost-Timor. Het gemeente ligt in het oosten van het land en heeft zo'n 65.240 inwoners (telling 2015). De hoofdstad is Lospalos en is 248 km verwijderd van de hoofdstad Dili. Het gemeente grenst aan de gemeenten Baucau en Viqueque. Ten noorden ligt de Bandazee, en in het zuiden de Timorzee. In het uiterste oosten, in het posto administrativo Tutuala ligt Kap Cutcha, tevens het meest oostelijk punt van het eiland. Verder ligt er voor de kust nog het heilige eiland Jaco. Het gemeente staat bekend om zijn mooie en nog onaangetaste natuur. Nabij de stad Lautém zijn pre-historische muurtekeningen gevonden. In het hele gemeente liggen er stenen sarcofagen. In de Portugese tijd heette de stad Lautém Vila Nova de Malaca . Bevolking In de census van 2022 telde de gemeente Lautém 69.836 inwoners, waarvan 34.647 man en 35.189 vrouw. Lautém heeft een geslachtsverhouding van 985 mannen per 1000 vrouwen (landelijk: 1024 mannen per 1000 vrouwen). Lautém is hiermee de enige gemeente met een vrouwenoverschot in Oost-Timor. Ongeveer 5,2% van de totale bevolking van Oost-Timor woont in Lautém. Ongeveer 43% van de bevolking is jonger dan 15, terwijl 9% van de bevolking 65 jaar of ouder is. De gemiddelde leeftijd van de bevolking bedraagt 17,5 jaar. In 2015 bedraagt het gemiddeld kindertal per vrouw zo’n 5,2 kinderen, een fikse daling vergeleken met 7,7 kinderen per vrouw in 2004. Behalve het Portugees en Tetun zijn er ongeveer 30.000 mensen die het Fataluku spreken, een Papoea taal. Daarnaast wordt er in Lautém ook Makuva, Makalero en Makasae gesproken. De geletterdheid in het gemeente bedraagt 87%. Zie ook Bestuurlijke indeling van Oost-Timor
Dystrykt Lautém

Dystrykt Lautém (tetum Lautein) – jeden z 13 dystryktów Timoru Wschodniego, znajdujący się we wschodniej części kraju. Stolicą dystryktu jest miasto Lospalos, leżące 248 km na wschód od stolicy kraju Dili. W skład dystryktu wchodzi malutka wyspa Jaco. Graniczy z dystryktami: Baucau oraz Viqueque od zachodu. Północna część dystryktu leży nad Morzem Banda, a południowa nad Morzem Timor.
Lautém (município)

Lautém (em tétum Lautein) é um dos 14 municípios administrativos de Timor-Leste, localizado na ponta oriental da ilha de Timor e inclui o ilhéu de Jaco. Possui 59787 habitantes (Censo de 2010) e uma área de 1.702 km². A sua capital é a cidade de Lospalos que fica 248 km a leste de Díli, a capital do país. É uma região reconhecida pelas suas praias de areia, florestas de vegetação luxuriante e paisagens montanhosas acidentadas. O seu carácter remoto permitiu preservar muita da sua fauna e flora, bem como as ligações ao passado como as pinturas rupestres, sarcófagos de pedra e santuários animais. Destaca-se o Parque Nacional Nino Konis Santana. História O município de Lautém é idêntico ao concelho do mesmo nome do tempo do Estado Novo. Naquele tempo, muitas localidades tinham nomes portugueses, a começar pela vila de Lautém que se chamava Vila Nova de Malaca, mas havia também Nova Nazaré (hoje Com), Nova Sagres (hoje Tutuala) e Nova Âncora (Laivai), entre outras. Sub-divisões O município de Lautém inclui os postos administrativos de: Iliomar, Lautém Moro, Lospalos, Luro e Tutuala. Para além das línguas oficiais do país, o tétum e o português, no município de Lautém cerca de 30 mil pessoas expressam-se em fataluco, idioma com raízes nas línguas papuas, faladas na ilha da Nova Guiné. Economia Nesta região do Leste de Timor-Leste as principais fontes de rendimento das comunidades são a pesca artesanal e a agricultura de subsistência. Estas actividades são complementadas, em algumas áreas, com a venda dos tradicionais tais (tecelagem tradicional) bem como a produção de cestas e outros tipos de artesanato. Também existe uma pequena amostra de turismo situada junto a Com, Ilha de Jaco e a praia de Valou. Património Nesta região são notáveis e interessantes os aldeamentos, com casas rústicas de formato característico e coloridas. Pontos turísticos Lago de Muapitine Lago de Lautém Referências
Лаутен

Лаутен (тетум Lautein, порт. Lautém) — один из 13 округов Восточного Тимора. Занимает крайнюю восточную оконечность острова Тимор. Площадь территории составляет 1813,11 км². Административный центр — город Лоспалос, расположен в 248 км к востоку от Дили. География и климат На западе район граничит с округом Баукау, на юго-западе — с округом Викеке. На севере омывается водами моря Банда, а на юге — водами Тиморского моря. В состав округа входят также крайняя восточная точка острова Тимор, мыс Кутча, расположенный вблизи деревни Тулуала, а также небольшой остров Жаку. Преобладает холмистый и гористый рельеф. Высшая точка провинции, гора Легумау, составляет 1297 м над уровнем моря и располагается в подокруге Луро. В подокруге Тутуала расположено самое большое озеро Восточного Тимора Ира-Лаларо с площадью зеркала около 2200 га. Уровень воды в нём сильно варьирует в зависимости от сезона года. Основные реки включают: Веру, Ирасикеру, Раумоку, Дасидара, Малайлада, Иребере, Намалуту и многие др. Сухой сезон продолжается с августа по октябрь, однако его продолжительность сильно изменяется в зависимости от конкретного района. Ливни, обрушивающиеся на округ во время сезона дождей, зачастую приводят к наводнениям и значительным разрушениям. Так, в июне 2001 года основная дорога, ведущая из Лоспалоса в Баукау, была сильно повреждена. Средние температуры изменяются в течение года от 23,6 до 31,8 °C, однако могут превышать и 38 °C. Население Население округа по данным на 2010 год составляет 59 787 человек; для сравнения, в 2004 году оно насчитывало 55 921 человек. Средняя плотность населения составляет около 32,97 чел./км². Средний возраст населения по данным на 2010 год составляет 17 лет. В период с 1990 по 2004 годы ежегодный прирост населения насчитывал в среднем 1,72 %. Детская смертность на 2002 составляла в Лоспалосе — 68 (для сравнения на 1996: 102), в Лаутене — 89 (126), в Луру — 101 (152), в Илиомаре — 129 (119) и в Тутуале 140 (81) на 1000 новорождённых. В среднем по округу этот показатель составил 98 на 1000 новорождённых. 62,5 % населения говорят на языке фаталуку; 22,7 % — на макасаи и 12,5 % — на макалеру. 33,5 % населения говорят на языке тетум как на втором; 10,1 % владеют португальским; 41,1 % — индонезийским. Уровень неграмотности составляет 61,1 % (65,9 % у женщин и 56,0 % — у мужчин). Среднюю школу закончили лишь около 40 % населения, а высшее образование имеет только 2,7 % населения. Административное деление В административном отношении подразделяется на 5 подрайонов: Галерея Примечания
Лаутен

Лаутен (тетум Lautein, порт. Lautém) — один з 13 районів Східного Тимору. Займає крайній східний край острова Тимор. Площа території складає 1813,11 км². Адміністративний центр — місто Лоспалос, розташований за 248 км на схід від Ділі. Географія і клімат На заході район межує з районом Баукау, на південному заході — з районом Вікеке. На півночі омивається водами моря Банда, а на півдні — водами Тиморського моря. До складу району входять також крайня східна точка острова Тимор, мис Кутча, розташований поблизу села Тулуала, а також невеликий острів Жаку. Переважає горбистий і гористий рельєф. Найвища точка провінції, гора Легумау, становить 1297 м над рівнем моря і розташовується в підрайоні Луро. У підрайоні Тутуала розташоване найбільше озеро Східного Тимору Іра-Лаларо з площею дзеркала близько 2200 га. Рівень води в ньому суттєво змінюється залежно від пори року. Основні річки: Віру, Ірасикеру, Раумоку, Дасидара, Малайлада, Іребере, Намалуту та багато ін. Сухий сезон триває з серпня по жовтень, однак його тривалість сильно змінюється в залежності від конкретного району. Під час сезону дощів сильні зливи, часто призводять до повеней і значних руйнувань. Так, в червні 2001 року основна дорога, що веде з Лоспалос в Баукау, була сильно пошкоджена. Середні температури змінюються протягом року від 23,6 до 31,8 °C, однак можуть перевищувати і 38 °C. Населення Населення району за даними на 2010 рік становлять 59 787 осіб; для порівняння, в 2004 році воно налічувало 55 921 особи. Середня щільність населення становить близько 32,97 чол./км². Середній вік населення за даними на 2010 рік становить 17 років. У період з 1990 по 2004 роки щорічний приріст населення налічував в середньому 1,72 %. Дитяча смертність на 2002 становила в Лоспалос — 68 (для порівняння на 1996: 102), в Лаутені — 89 (126), в Луру — 101 (152), в Іліомарі — 129 (119) і в Тутуалі 140 (81) на 1000 новонароджених. В середньому по району цей показник склав 98 на 1000 новонароджених. 62,5 % населення розмовляють мовою фаталуку; 22,7 % — на макасаї та 12,5 % — на макалеру. 33,5 % населення розмовляють мовою тетум як на другій; 10,1 % володіють португальською; 41,1 % — індонезійською. Рівень неписьменності становить 61,1 % (65,9 % у жінок і 56,0 % — у чоловіків). Середню школу закінчили лише близько 40 % населення, а вищу освіту має лише 2,7 % населення. Адміністративний поділ В адміністративному відношенні поділяється на 5 підрайонів: Галерея Примітки
Пура Далем Агунг Падангтегал

Пура Далем Агунг Падангтегал (Големият храм на смъртта в Падангтегал) е един от трите хиндуистки храма, образуващи храмов комплекс, разположен в резервата „Свещената гора на маймуните“ (наричан обикновено „Гората на маймуните в Убуд“). Намира се в Падангтегал, Убуд, Бали, Индонезия. Храмът се намира в югозападната част на територията на Гората на маймуните и се използва за почитане на бог Санг Хянг Видхи Васа като олицетворение на бог Шива Преобразувателя. Смята се, че е построен около 1350 г., както и другите два храма в комплекса. Храмовият комплекс играе важна роля в духовния живот на местната общност. Отстрани на главното стълбище се виждат издълбани статуи на кралицата на вещиците Рангда с нейните стърчащи зъби, висящи гърди и дълъг език. Районът пред храма е дом на една от петте групи явански макаци в Гората на маймуните в Убуд. Галерия Източници
Pura Dalem Agung Padangtegal

Pura Dalem Agung Padangtegal (Balinese script: ᬧᬸᬭᬤᬍᬫ᭄ᬅᬕᬸᬂᬧᬤᬗ᭄ᬢᭂᬕᬮ᭄), or Padangtegal Great Temple of Death, is one of three Hindu temples making up a temple complex located in the Sacred Monkey Forest Sanctuary – commonly called the "Ubud Monkey Forest" – of Padangtegal, Ubud, Bali, Indonesia. Also called the "Main Temple," Pura Dalem Agung Padangtegal lies in the southwestern part of the Ubud Monkey Forest grounds and is used for worshiping the god Hyang Widhi in personification of Shiva, the Recycler or Transformer. Like the other two temples in the complex, it is thought to have been built around 1350. The temple complex plays an important role in the spiritual life of the local community. The area in front of the temple is the home territory of one of the Ubud Monkey Forest's five groups of crab-eating macaques. See also Hinduism in India List of Hindu temples in Indonesia References External links Media related to Pura Dalem Agung Padangtegal at Wikimedia Commons
Pura Dalem Agung Padangtegal

Pura Dalem Agung Padangtegal, o gran templo de la Muerte de Padangtegal, es uno de los tres templos hindúes que forman un complejo de templos ubicado en el santuario del bosque sagrado de los monos, comúnmente llamado 'bosque de los monos de Ubud', en Padangtegal, Ubud, Bali, Indonesia.​​​ También llamado el 'templo principal' (Kuil Utama), Pura Dalem Agung Padangtegal se encuentra en la parte suroeste del recinto del bosque de los monos de Ubud, en su parte más alta, y se utiliza para adorar al dios Hyang Widhi como la personificación del dios Shiva, "el reciclador" o "el transformador".​ Al igual que los otros dos templos del complejo, se cree que fue construido alrededor de 1350.​ El complejo del templo juega un papel importante en la vida espiritual de la comunidad local.​ Flanqueando la escalera principal, puede verse talladas estatuas de la bruja reina Rangda con sus colmillos salientes, senos colgantes y larga lengua. Dos de las estatuas de Rangda están representadas devorando a niños. El área frente al templo es el territorio y el hogar de uno de los cinco grupos de monos, los macacos cangrejeros (Macaca fascicularis) en el bosque de monos de Ubud.​ Véase también Pura Luhur Uluwatu Galería Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Pura Dalem Agung Padangtegal.
Pura Dalem Agung Padangtegal

O Templo Dalem Agung Padangtegal (em balinês: Pura Dalem Agung Padangtegal) ou Grande Templo da Morte de Padangtegal é um dos três puras ( templos hindus balineses) situados na reserva natural do Santuário da Floresta do Macaco Sagrado (também conhecida como Floresta do Macaco de Ubud), em Padangtegal, perto de Ubud, kabupaten (regência) de Gianyar, Bali, Indonésia. Também conhecido como "templo principal", o Pura Dalem Agung Padangtegal fica na parte sudoeste da floresta e é dedicado ao deus Xiva na sua forma de Hyang Widhi. Como os outros dois templos do complexo, supõe-se que tenha sido construído em meados do século XIV. O templo desempenha um papel importante da vida espiritual da população local. Na área em frente ao templo vive um dos cinco grupos de macacos-caranguejeiros que vivem na reserva natural. Notas e referências
Далем Агунг Падангтегал

Далем Агунг Падангтегал (Великий Храм Смерти Падангтегал) — один из трёх индуистских храмов, составляющих храмовый комплекс, расположенный в Святилище Священного Обезьяньего Леса, обычно называемом «Лесом обезьян в Убуде», Падангтегал, Убуд, Бали, Индонезия. Храм находится в юго-западной части территории Обезьяньего леса и используется для поклонения богу Санг Хьянг Видхи Васа в олицетворении Шивы Преобразователя. Как и другие два храма в комплексе, считается, что он был построен около 1350 года. Храмовый комплекс играет важную роль в духовной жизни местного сообщества. Территория перед храмом является домашней территорией одной из пяти групп макак-крабоедов в Убуде. Галерея Ссылки Внешние ссылки На Викискладе есть медиафайлы по теме Далем Агунг Падангтегал
Serangan Island

Serangan is a small island located 500 m south of Denpasar, Bali, Indonesia. The island has a length of 2.9 km and a width of 1 km. Serangan is administratively part of the city of Denpasar, Bali. This island is known principally for its turtles and one of Bali 's six most sacred temples Pura Dalem Sakenan. It is connected with Bali by a road bridge. References
Kelimutu National Park

Kelimutu National Park (Indonesian: Taman Nasional Kelimutu) is located on the island of Flores, East Nusa Tenggara, Indonesia. It consists of a region with hills and mountains, with Mount Kelibara (1,731 m) as its highest peak. Mount Kelimutu, which has the three coloured lakes, is also located in this national park. This natural attraction is a destination for tourists. Some endangered plant species are protected in this national park, such as: Toona spp., Anthocephalus cadamba, Canarium spp., Diospyros ferra, Alstonis scholaris, Schleichera oleosa, Casuarina equisetifolia and Anaphalis javanica. Some endangered animals can also be found here, such as: Javan rusa, wild boar sp., red junglefowl, Elanus sp. and drongo sp. (Dicrurus sulphurea). The four endemic mammals in the park include two montane rodents: Bunomys naso and Hainald's rat (Rattus hainaldi). In this area, there is also an arboretum, a mini jungle (4.5 ha) represent flora biodiversity of Kelimutu National Park. The arboretum consists of 78 types of tree plants which are grouped into 36 families. Some of the Kelimutu's endemic flora collections are uta onga (Begonia kelimutuensis), turuwara (Rhododendron renschianum), and arngoni (Vaccinium varingiaefolium). See also List of national parks of Indonesia Geography of Indonesia References External links Media related to Kelimutu at Wikimedia Commons Kelimutu National Park UNEP-WCMC World Database on Protected Areas: Kelimutu
Parque nacional de Kelimutu

El parque nacional de Kelimutu (en indonesio, Taman Nasional Kelimutu) es un parque nacional situado en la isla de Flores, Islas menores de la Sonda orientales. Compreende una región con colinas y montañas, con el monte Kelibara (1.731 m s. n. m.) como su pico más alto. El monte Kelimutu, que tiene tres lagos coloridos, se encuentra también en este parque nacional. Esta atracción natural es un destino turístico. Algunas especies de plantas en peligro están protegidas en este parque nacional son: Toona spp., Anthocephalus cadamba, Canarium spp., Diospyros ferra, Alstonis scholaris, Schleichera oleosa, Casuarina equisetifolia y Anaphalis javanica. Algunos animales en peligro también se encuentran aquí, como por ejemplo: sambar de Java, jabalí sp., gallo bankiva, Elanus sp. y drongo sp. (Dicrurus sulphurea). Los cuatro mamíferos endémicos en el parque incluyen dos roedores de montaña: Bunomys naso y Rattus hainaldi).​ En esta zona, hay también un arboretum, una minijungla (4,5 ha) que representa la biodiversidad de flora del parque nacional de Kelimutu . El arboterum está formado por 78 tipos de plantas arbóreas que se agrupan en 36 familias. Algunas de las colecciones de flora endémica de Kelimutu son "uta onga" (Begonia kelimutuensis), "turuwara" (Rhododendron renschianum), y "arngoni" (Vaccinium varingiaefolium).​ Véase también Anexo:Parques nacionales de Indonesia Geografía de Indonesia Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Parque nacional de Kelimutu. P. N. Kelimutu UNEP-WCMC World Database on Protected Areas: Kelimutu (enlace roto disponible en Internet Archive; véase el historial, la primera versión y la última).