NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Gilbert Hill

Gilbert Hill is a 200 ft (61 m) monolith column of black basalt rock at Andheri, in Mumbai, India. The rock has a sheer vertical face and was formed when molten lava was squeezed out of the Earth's clefts during the Mesozoic Era about 66 million years ago. During that era, molten lava had spread around most of the Indian states of Maharashtra, Gujarat and Madhya Pradesh, covering an area of 50,000 square kilometres (19,000 sq mi). The volcanic eruptions were also responsible for the destruction of plant and animal life during that era. According to experts, this rare geological phenomenon was the remnant of a ridge and had clusters of vertical columns in nearby Jogeshwari which were quarried off two decades ago. These vertical columns are similar to the Devils Tower National Monument in Wyoming, and the Devils Postpile National Monument in eastern California, USA. Gilbert Hill was declared a National Park in 1952 by the Central Government under the Forest Act. In 2007, after years of lobbying by geologists, the hill was declared a Grade II heritage structure by the Municipal Corporation of Greater Mumbai (MCGM), and all quarrying and other activities around the monument were prohibited. Over the period of time, Gilbert Hill has faced severe erosion problems too. Atop the rock column, two Hindu temples, the Gaodevi and Durgamata temples, set in a small garden, are accessed by a steep staircase carved into the rock. The hill offers a panoramic view of suburban Mumbai. Gallery See also Devils Postpile National Monument Deccan Trap References
Gilbert Hill

La Gilbert Hill è un monolito in basalto colonnare nero alto circa 200 ft (61 m) e situato a Andheri, località posta nella parte occidentale della città di Mumbai, in India. Caratteristiche Il monolito ha una parete verticale a picco e si è formato circa 66 milioni di anni fa nel Mesozoico. In quel periodo le colate di lava si sparsero su gran parte del territorio degli odierni stati indiani di Maharashtra, Gujarat e Madhya Pradesh, coprendo un'area di 50.000 km2. Le eruzioni vulcaniche furono responsabili anche della distruzione di piante e vita animale durante quel periodo. Secondo i geologi, la collina rocciosa visibile oggi è quanto resta di una cresta montuosa ed era formata da un grappolo di colonne verticali nella vicina Jogeshwari, che furono poi utilizzate come cave per la roccia. Queste colonne basaltiche sono simili alla Torre del Diavolo nello Stato americano del Wyoming e al Devils Postpile National Monument, situato nella California orientale. Nel 1952, la Gilbert Hill è stata dichiarata Area naturale protetta dal Governo centrale indiano in base all'Indian Forest Act del 1927. Nel 2007, su pressione dei geologi, la collina fu dichiarata struttura protetta di II grado dalla Municipal Corporation of Greater Mumbai (MCGM) e l'attività estrattiva nei pressi del monumento fu vietata. Nel corso del tempo la Gilbert Hill è andata incontro a importanti fenomeni di erosione. Sulla sommità del monolito si trovano due templi Hindu, i templi di Gaodevi e di Durgamata, attorniati da un piccolo giardino e raggiungibili tramite una ripida scalinata scavata nella roccia. Dalla sommità della collina si gode una vista panoramica della sottostante città di Mumbai. L'ente del turismo dello Stato del Maharashtra, Maharashtra Tourism Development Corporation, sta cercando di far diventare il monolito una meta di attrazione turistica, includendolo come fermata nel giro turistico della città di Mumbai. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Gilbert Hill
Centre de recherche atomique Bhabha

Le Centre de recherche atomique Bhabha (anglais : Bhabha Atomic Research Centre (BARC) ; hindi : भाभा परमाणु अनुसन्धान केंद्र Bhābhā Paramānu Anusandhān Kendra) est le centre principal de recherche en physique nucléaire de l'Inde basé à Trombay près de Mumbai. Il est nommé en l'honneur du physicien Homi Jehangir Bhabha. Les réacteurs servant ou ayant servi sont : Apsara (1956), CIRUS (1960), ZERLINA (1961 ; Zero Energy Reactor for Lattice Investigations and Neutron Assay), Purnima I (1972), Purnima II (1984), Dhruva (1985), Purnima III (1990) et KAMINI (Kalpakkam Mini reactor). Références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Bhabha Atomic Research Centre » (voir la liste des auteurs). Annexes Articles connexes Programme nucléaire de l'Inde Liens externes Portail de l'industrie Portail de l’énergie Portail du nucléaire Portail de l’Inde
Bhabha atomforskningscentrum

Bhabha atomforskningscentrum (Bhabha Atomic Research Centre) är uppkallat efter forskaren Homi Bhabha (1909–1966), och är Indiens centrum för forskning om kärnfysik, kärnkraft och kärnvapen. Anläggningen är belägen i Trombay i delstaten Maharashtra och invigdes den 20 januari 1957 av Indiens förste premiärminister Nehru.
Coves de Bhaja

Les coves de Bhaja (en maratí: भाजा) són un grup de 22 coves tallades en la roca que es remunten al segle ii aC, situades al costat del poble de Bhaja, districte de Puna, estat de Maharashtra (Índia). Les coves estan en una important ruta antiga que anava del mar d'Aràbia a la regió de Dècan, traçant la divisió entre l'Índia del Nord i la del Sud. Les inscripcions i els temples de les coves tenen la consideració de monument nacional per part del Servei Arqueològic de l'Índia. És un dels centres més importants de la secta budista hinayana. Les coves tenen diverses stupa a l'aire lliure i són importants també per la seua arquitectura en fusta. Arquitectura Les coves de Bhaja comparteixen disseny amb les coves de Karla. El seu aspecte més important és la capella allargada —chaityagriha— que té una entrada oberta amb arc de ferradura. Diverses coves tenen una nau i passadissos laterals, amb un absis que conté una stupa sòlida, i un passadís que envolta l'absis. Les capelles contenen algunes imatges de Buda. Una inscripció de la cisterna mostra el nom d'un donant, Maharathi Kosikiputa Vihnudata, del s. II. Una biga de fusta té altres dues inscripcions més, datades del s. II ae. Les escultures testimonien pentinats elaborats, garlandes i joieria; originàriament havien d'estar pintades en colors vius, però més tard es cobriren amb algeps. Tenien representacions simbòliques de Buda, i això és un tret de budisme primitiu. Després del s. IV es pintava a Buda de manera figurativa. Prop de la darrera cova hi ha una cascada: en l'època del monsó, aboca sobre una petita bassa. Aquestes coves proporcionen també informació sobre la història de la tabla, un instrument tradicional indi. Stupa Una part important del conjunt monumental són els seus catorze stupa, cinc a l'interior i nou a fora. Els stupa són relíquies de monjos que visqueren i moriren a Bhaja, i contenen una inscripció amb el nom de tres monjos: Ampinika, Dhammagiri i Sanghdina. Els stupa estan molt llaurats i dos en tenen una caixa de relíquies a la part superior. Galeria d'imatges Referències Enllaços externs "Indian Tourist sites – In the footsteps of the Buddha"
Cuevas de Bhaja

Las cuevas de Bhaja (en maratí भाजा) son un grupo de 22​ cuevas talladas en la roca que se remontan al siglo II a. C. localizadas junto al pueblo de Bhaja, distrito de Puna, estado de Maharashtra (India). Las cuevas están en una importante ruta antigua que iba del mar de Arabia a la región de Decán, trazando la división entre la India del Norte y la del Sur.​ Las inscripciones y los templos de las cuevas tienen la consideración de monumento nacional por parte del Archaeological Survey of India.​ Este es uno de los centros más importantes de la secta budista hinayana. Las cuevas tienen varias estupas al aire libre​ y son importantes también por su arquitectura en madera. Arquitectura Las cuevas de Bhaja comparten diseño con las cuevas de Karla. El aspecto más importante de las cuevas es la capilla alargada —chaityagriha— que tiene una entrada abierta con arco de herradura. Varias cuevas tienen una nave y pasillos laterales, con un ábside que contiene una estupa sólida, y un pasillo que rodea el ábside.​ Las chaityagriha contienen algunas imágenes de Buda. Una inscripción de la cisterna muestra el nombre de un donante, Maharathi Kosikiputa Vihnudata, del siglo II. Una viga de madera tiene otras dos inscripciones más, datadas en el siglo II a. C. Las esculturas testimonian peinados elaborados, guirnaldas y joyería; originalmente debían estar pintadas en colores vivos, pero más tarde se cubrieron con yeso. Originalmente las cuevas tenían representaciones simbólicas de Buda, lo cual es un rasgo del budismo primitivo. Después del siglo IV se pintó a Buda de forma figurativa.​ Cerca de la última cueva hay una cascada que, durante la época del monzón, vierte sobre una pequeña poza.​ Estas cuevas proporcionan también información sobre la historia de la tabla, un instrumento musical tradicional indio. Estupas Una parte importante del conjunto monumental son sus catorce estupas, cinco en el interior y nueve en el exterior. Las estupas son reliquias de monjes que vivieron y murieron en Bhaja, y contienen una inscripción con el nombre de tres monjes: Ampinika, Dhammagiri y Sanghdina. Las estupas están muy trabajdas y dos de ellas tienen una caja de reliquias en su parte superior. Galería de imágenes Véase también Cuevas de Karla Cuevas de Bedse Cuevas de Nasik Referencias Bibliografía Zukas, Kulamitra David (Junio de 2023). «Early Indian Buddhist Monasteries: Bhaja, Bedsa, and Karla from 200 BCE to 700 CE». International Journal of Buddhist Thought & Culture (en inglés) 33 (1): 61-92. doi:10.16893/IJBTC.2023.06.33.1.61. Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Cuevas de Bhaja. "Indian Tourist sites – In the footsteps of the Buddha"
Бхаруч (окръг)

Окръг Бхаруч е разположена в щата Гуджарат, Индия с площ от 6524 км2 и население 1 370 656 души (2001). Главен град е Бхаруч. Административно деление Окръга е разделен на 8 талука. Население Населението на окръга през 2001 година е 1 370 656 души, около 74,41 % от населението е неграмотно. Религия (2001) 1 059 796 – индуисти 293 459 – мюсюлмани 8824 – джайнисти Източници Външни препратки
Bharuch (Distrikt)

Bharuch (Gujarati: ભરૂચ) ist ein Distrikt im westindischen Bundesstaat Gujarat. Die Fläche beträgt 6509 km². Verwaltungssitz ist die gleichnamige Stadt Bharuch. Bevölkerung Die Einwohnerzahl lag bei der Volkszählung 2011 bei 1.550.822. Weblinks Einzelnachweise
Distretto di Bharuch

Il distretto di Bharuch è un distretto del Gujarat, in India, di 1 370 104 abitanti. Il suo capoluogo è Bharuch. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su distretto di Bharuch Collegamenti esterni (EN, GU) Sito ufficiale, su bharuch.nic.in. Broach (distretto), su sapere.it, De Agostini.
Бхаруч (округ)

Бха́руч (гудж. ભરૂચ; англ. Bharuch) — округ в индийском штате Гуджарат. Административный центр — город Бхаруч. Площадь округа — 5253 км². По данным всеиндийской переписи 2001 года население округа составляло 1 370 104 человека. Уровень грамотности взрослого населения составлял 74,41 %, что выше среднеиндийского уровня (59,5 %). Доля городского населения составляла 25,72 %.
Bharuch (distrikt)

Bharuch är ett distrikt i delstaten Gujarat i Indien. Administrativ centralort är Bharuch. Vid folkräkningen 2001 hade Bharuch 1 370 656 invånare. 1 018 096 av dessa bodde på landsbygden och 352 560 bodde i tätorter. Demografi Av befolkningen i Bharuch är 74,41% läskunniga (82,98% av männen och 65,11% av kvinnorna). Hinduism är den vanligaste religionen med 1 059 796 troende, islam näst störst med 293 459 troende. 8 824 personer är kristna. Referenser Befolkningssiffror, religion och läskunnighet kommer från statistiksidan [1], läst 13 juli 2011.
Бхавнагар (окръг)

Бхавнагар е окръг в щата Гуджарат, Индия с площ от 11 155 км2 и население 2 469 630 души (2001). Главен град е Бхавнагар. Административно деление Окръга е разделен на 11 талука. Население Населението на окръга през 2001 година е 2 469 630 души, около 66,20 % от населението е неграмотно. Религия (2001) 2 264 062 – индуисти 172 740 – мюсюлмани 28 921 – джайнисти Източници Външни препратки
Bhavnagar (Distrikt)

Der Distrikt Bhavnagar (Gujarati ભાવનગર જિલ્લો) ist ein Distrikt im westindischen Bundesstaat Gujarat. Die Fläche beträgt 7034 km². Verwaltungssitz ist die gleichnamige Stadt Bhavnagar. Geographie und Klima Der Distrikt Bhavnagar liegt im Osten der Halbinsel Kathiawar, an der Westküste des Golfs von Khambhat, eines langgestreckten Seitenarms des Arabischen Meeres. Die Nord-Süd-Ausdehnung des Distrikts beträgt etwa 151,7 Kilometer und die Ost-West-Ausdehnung etwa 108,6 Kilometer. Die angrenzenden Distrikte sind Amreli im Westen, Botad im Nordwesten und Ahmedabad im Norden. Knapp fünf Kilometer vor der Küste liegt die kleine Insel Piram. Größere Fließgewässer sind der Shetrunji und der Malan, die beide in den Golf von Khambhat münden, aber nur saisonal Wasser führen. Das Klima im Distrikt ist durch heiße Sommer und allgemeine Trockenheit gekennzeichnet, mit Ausnahme der Küstenregion. Es lassen sich vier Jahreszeiten unterscheiden: die kalte Jahreszeit von Dezember bis Februar, die heiße Jahreszeit von März bis Mai, die Monsunzeit von Juni bis September und die Nachmonsunzeit im Oktober und November. Heißester Monat ist der Mai mit Maximaltemperaturen über 45 °C und kältester der Januar mit Minimaltemperaturen bis etwa 8 °C. Der Jahresniederschlag variiert sehr stark (in den Jahren 2001 bis 2011 zwischen minimal 390 mm und maximal 995 mm) und fällt fast ausschließlich während der Monsunzeit. Geschichte Zur Zeit der britischen Kolonialherrschaft befand sich das Gebiet von Bhavnagar, wie die gesamte Halbinsel Kathiawar unter der Herrschaft zahlreicher kleiner Fürstenstaaten. Der heutige Distrikt trögt seinen Namen von dem ehemaligen Fürstenstaat Bhavnagar, auch bekannt unter dem Namen Gohilwad, nach der regierenden Dynastie der Gohil-Rajputen. Nach der Unabhängigkeit Indiens 1947 bildete sich unter dem Namen Saurashtra eine Union von Fürstenstaaten, die Teil Indiens wurde. Im States Reorganisation Act 1956 wurde Saurashtra aufgelöst und in den Bundesstaat Bombay eingegliedert. Letzterer hatte nicht lange Bestand, sondern wurde 1960 in die Bundesstaaten Mahrashtra und Gujarat aufgeteilt. Seitdem gehört Bhavnagar zur Gujarat. Bevölkerung Nach der Volkszählung 2011 lag die Einwohnerzahl des Distrikts in seinen Grenzen ab 2013 bei 2.410.211 (1.248.670 männlich, 1.161.541 weiblich). 999.077 Personen (41,45 Prozent) der Bevölkerung lebten in städtischen Siedlungen. Der Urbanisierungsgrad lag damit etwa im Durchschnitt Gujarats (42,6 Prozent). 6,5 Prozent der Bevölkerung gehörten registrierten unterprivilegierten Kasten (Scheduled Castes) an. Im Distrikt gab es so gut wie keine Angehörigen der registrierten indigenen Stammesbevölkerung (Scheduled Tribes, Adivasi). Wirtschaft Die Wirtschaft ist durch die Landwirtschaft geprägt. Hauptackerbaufrüchte sind Erdnüsse, Baumwolle, Weizen, Bajra, Zwiebeln, Sesam, Hülsenfrüchte und Sorghum. Die Abwrackwerften bei Alang gehören zu den größten Abwrackwerften weltweit. Weblinks Einzelnachweise
Distrito de Bhavnagar

Bhavnagar (en guyaratí; ભાવનગર જિલ્લો ) es un distrito de India en el estado de Guyarat . Código ISO: IN.GJ.BV.​ Comprende una superficie de 9 980 km². El centro administrativo es la ciudad de Bhavnagar. Demografía Según censo 2011 contaba con una población total de 2 877 961 habitantes.​ División territorial Se divide en nueve tehsiles: Bhavnagar], Sihor, Umarana, Gariyadhar, Palitana, Mahuva, Talaja, Ghogha y Vallbhipur.​ Referencias Enlaces externos Sitio web oficial. Archivado el 8 de septiembre de 2011 en Wayback Machine.
District de Bhavnagar

Le district de Bhavnagar est un district de l'état du Gujarat en Inde. http://www.census2011.co.in/census/district/195-bhavnagar.html Géographie Le district a une population de 2 880 365 habitants pour une superficie de 10 034 km2. Liens externes Liens internes Districts du Gujarat Références Portail de l’Inde
Distretto di Bhavnagar

Il distretto di Bhavnagar è un distretto del Gujarat, in India, di 2 469 264 abitanti. Il suo capoluogo è Bhavnagar. Nel 2013 ha ceduto una parte di territorio per l'istituzione del distretto di Botad. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su distretto di Bhavnagar Collegamenti esterni (EN, GU) Sito ufficiale, su bhavnagar.nic.in.
Бхавнагар (округ)

Бхавнагар (гудж. ભાવનગર જિલ્લો; англ. Bhavnagar) — округ в индийском штате Гуджарат, на востоке полуострова Катхиявар у побережья Камбейского залива Аравийского моря. Административный центр — город Бхавнагар. Площадь округа — 9940 км². По данным всеиндийской переписи 2001 года население округа составляло 2 469 630 человек. Уровень грамотности взрослого населения составлял 66,20 %, что выше среднеиндийского уровня (59,5 %). Доля городского населения составляла 37,86 %.
Bhavnagar (distrikt)

Bhavnagar är ett distrikt i delstaten Gujarat i Indien. Administrativ centralort är Bhavnagar. Vid folkräkningen 2001 hade Bhavnagar 2 469 630 invånare. 1 534 592 av dessa bodde på landsbygden och 935 038 bodde i tätorter. Demografi Av befolkningen i Bhavnagar är 66,20% läskunniga (78,02% av männen och 53,73% av kvinnorna). Hinduism är den vanligaste religionen med 2 264 062 troende, islam näst störst med 172 740 troende. 28 921 personer är jainister. Referenser Befolkningssiffror, religion och läskunnighet kommer från statistiksidan [1], läst 13 juli 2011.
Bhimashankar-Wildreservat

i3i6 Das Bhimashankar-Wildreservat ist ein Schutzgebiet im indischen Bundesstaat Maharashtra. Es liegt im Distrikt Pune, hat eine Fläche von 131 km² und ist Teil der Westghats (Sahyadri Ranges). Das Reservat wurde 1984 gegründet. Hier liegen neun ursprüngliche Stammesdörfer. Von der International Union for Conservation of Nature and Natural Resources wurde das Gebiet in die Kategorie IV eingestuft. Flora Die biologische Vielfalt wurde dadurch erhalten, dass eine Gruppe von heiligen Hainen über Generationen bewahrt wurde. Diese Haine wirken als Genpool dieser Gegend, von dem aus sich Pflanzensamen verteilen. In Ahupe, einem Stammesdorf mit heiligem Hain, wurde im Jahr 1984 eine immergrüne Kletterpflanze des Spezies Xantolis tomentosa gefunden, deren Alter auf 800 bis 1000 Jahre geschätzt wird. Fauna Das Schutzgebiet soll in erster Linie den Lebensraum des Königsriesenhörnchens bewahren. Weblinks Bhimashankar Sanctuary in der World Database on Protected Areas (englisch)
Bhimashankar Wildlife Sanctuary

Bhimashankar Wildlife Sanctuary was created in the Ambegaon and Khed talukas of Pune District, in the Western Indian state of Maharashtra in order mainly to protect the habitat of the Indian Giant Squirrel. It spreads through 3 districts of Maharashtra; Pune District, Raigad District and Thane District. Details Bhimashankar Wildlife Sanctuary has an area of 131 km2 (51 mi2) and is a part of the Western Ghats (Sahyadri Ranges), which itself is recognised as one of the 12 biodiversity hotspots of the world. The sanctuary was notified by the state government of Maharashtra in 1985 with the total area of is 130.78sq. km., under the Wildlife Protection Act 1972. The sanctuary includes nine tribal villages. The area's bio-diversity has been retained as it will be preserved as a cluster of sacred groves for generations. These sacred groves act as gene pools of this area, from where seeds were dispersed. In Ahupe - a tribal (Mahadev Koli) village's sacred grove in the sanctuary, a climber Khombhal - Xantolis tomentosa was found to be 800–1000 years old in 1984. Flora and Fauna The sanctuary harbours large diversity of endemic & specialised flora and fauna. Sanctuary is home to the state animal of Maharashtra- Ratufa indica elphistonii, sub species of the Indian Giant squirrel that is one of three threatened Indo-Malyan squirrel species. The particular sub species found here is endemic to Bhimashankar. Important mammals reported from the sanctuary are carnivores like Leopard Panthera pardus, and Golden Jackal (Canis aureus), Sambar (Cervus unicolor), Barking Deer (Muntiacus muntjak), Wildboar (Sus scrofa), Common Langur (Semnopithecus entellus), Rhesus Macaque (Macaca mulatta) and the Mouse Deer (Moschiola meminna). The Indian Pangolin (Manis crassicaudata) is also reported. Sanctuary is rich in specialised and endemic reptiles, amphibians, butterflies and insects. During the monsoon (rainy season), various species of mosses and epiphytes including bioluminescent fungi can be seen on the trees. See also Bhimashankar Kanhargaon Wildlife Sanctuary References External links Wildlife tour travelworld.com: Bhimashankar Wildlife Sanctuary Archived 20 July 2014 at the Wayback Machine https://www.bhimashankar.in https://www.bhimashankar.net.in
Cathedral of the Holy Name, Mumbai

The Cathedral of the Holy Name or Holy Name Cathedral is a Roman Catholic cathedral in the Indian city of Mumbai (Bombay), that has the seat and is the headquarters of the Archbishop of Bombay. The cathedral is located in the Colaba area of South Bombay, built in the Gothic Revival style that was favoured by British architects. The Holy Name Cathedral was built in 1905 as a church, but designated a cathedral in 1964. It is contained within the premises of the Holy Name High School, founded in 1939. During the Bombay plague epidemic that struck the city of Bombay (present-day Mumbai) in the early 1900s, the church worked to aid the victims of plague by providing them food and shelter. Architecture References External links Media related to Cathedral of the Holy Name, Mumbai at Wikimedia Commons Parish of the Holy Name Archdiocese of Bombay
Catedral del Santo Nombre (Bombay)

La Catedral del Santo Nombre es una catedral católica de la India situada en la ciudad de Bombay y la sede de la arquidiócesis de Bombay. La catedral está situada en el distrito Colaba, sur de Bombay. La residencia del arzobispo se encuentra junto a la catedral. Esta iglesia, de estilo neogótico, fue construida para reemplazar a otra catedral más antigua que se ubicaba en el distrito Bhuleshwar de la ciudad, donde hay pocos cristianos residentes. Ese sitio fue vendido, y la iglesia parroquial del Santo Nombre, en Colaba, se ascendió a Pro-Catedral. El solar donde está construida esta iglesia se encuentra muy cerca del solar de la antigua Iglesia de Nuestra Señora de la Esperanza, o Nuestra Señora de la Esperanza (en portugués Igreja de Nossa Senhora da Esperança), que fue confiscada por un inglés desde el patronato y entregada a la propaganda del vicario apostólico Hartmann Atanasio. Nossa Senhora da Esperança fue demolida por los propagandistas, poco después, y en su lugar se ubica el actual Edificio Esperança , también llamado Edificio del Congreso Eucarístico, situado tras la Catedral del Santo Nombre, que fue construido para albergar a los delegados del XXXVIII Congreso Eucarístico Internacional en la década de 1960. Es conocida por sus frescos, su órgano de tubos, un bordado de oro de gran valor regalado por el papa Juan XXIII, y otro por el papa Pío XII que contiene un sombrero rojo dado al cardenal Valerian Gracias, y una campana regalada por el papa Pablo VI durante el XXXVIII Congreso Eucarístico Internacional celebrado en Bombay en 1964. Es una de las dos catedrales más conocidas de la ciudad, la otra es la iglesia anglicana más antigua de la ciudad, la Catedral de Santo Tomás Apóstol. Otras catedrales de la ciudad son las de la iglesia ortodoxa siria y la de la iglesia católica siro-malankara. Además, hubo al menos otros dos edificios que, aunque no estrictamente fueron catedrales, eran llamados popularmente como Pro-catedrales del obispo Padroado de Damán; que residía normalmente en una propiedad del gobierno portugués, la Capilla del Santísimo Sacramento, situada en el Medio Colaba; la Iglesia de San Francisco Javier, en el distrito Dabul y la Iglesia de Nuestra Señora de la Gloria (en portugués Igreja de Nossa Senhora da Gloria) o Iglesia de la Gloria, en el distrito de Byculla.