Нафтохімічні виробництва у Вадодарі (IOCL)

Нафтохімічні виробництва у Вадодарі (IOCL) – складові потужного виробничого комплексу компанії Indian Oil Corporation Ltd (IOCL), що розташований у штаті Гуджарат на північних околицях міста Вадодара та має в основі нафтопереробний завод Гуджарат, який почав діяльність ще у 1965 році. Лінійний алкілбензен В 2004-му на його майданчику запустили похідне нафтохімічне виробництво лінійного алкілбензену (LAB), що є основою для продукування алкілбензенсульфонату (широко використовується при продукуванні сучасних миючих засобів). Технологія отримання LAB передбачає такі етапи, як: - попередню сепарацію гасу з метою вилучення фракції С10 – С13; - сепарацію фракції С10 – С13 з метою відділення лінійних алканів від розгалужених та циклічних (модуль Molex); - селективну дегідрогенізацію лінійних алканів у лінійні олефіни (модуль Pacol); - конверсію отриманих лінійних діолефінів у олефіни з метою збільшення виходу цільового продукту (модуль Define); - очистку отриманої суміші від ароматичних вуглеводнів (модуль PEP); - алкілювання олефінів бензеном (модуль Detal). Первісно потужність секції LAB становила 120 тисяч тон на рік. Під час модернізації, активний етап якої почався у першій половині 2020-х, мають збільшити цей показник до 162 тисяч тон. Поліпропілен У другій половині 2010-х запроектували масштабний процес модернізації НПЗ, що мав за мету збільшити його потужність з 13,7 до 18 млн тон на рік. При цьому серед нових об’єктів є сучасна установка каталітичного крекінгу у псевдозрідженому шарі (fluidized catalytic cracking, FCC), що матиме річну потужність у 2,7 млн тон та завдяки використанню розробленої самою IOCL технології INDMAX повинна забезпечувати підвищений вихід пропілену на рівні у 20%. Продукований нею газ проходитиме через установку вилучення пропілену з проектною потужністю 580 тисяч тон на рік. Окрім газу з INDMAX FCC установка також прийматиме потоки з підвищеним вмістом пропілену з двох раніше зведених об’єктів – установки уповільненого коксування та старої FCC, втім, на них припадатиме лише біля 22% сировини (по вазі). Більшість вилученого пропілену призначається для лінії полімеризації річною потужністю 420 тисяч тонн поліпропілену, яку зводять неподалік від INDMAX FCC. У березні 2025-го IOCL повідомила, що модернізація наближається до завершення і нові технологічні установки скоро будуть введені у дію. Бутілакрилат Частина пропілену призначається для забезпечення нового комплексу з виробництва бутилакрилату, який включає три виробництва: - установку з виробництва н-бутанолу річною потужністю 92 тисяч тон (як супутній продукт вона також випускатиме 9 тисяч тон ізо-бутанолу), сировиною для якої є пропілен та моноксид вуглецю. Для отримання останнього модернізують існуючу установку продукування водню, що споживатиме як naphtha (суміш легких рідких вуглеводнів фракції С5 – С9), так і природний газ (варто відзначити, що з 2022 року НПЗ у Вадодарі отримав власний газопровід Дахедж – Коялі); - установку акрилової кислоти (результат окиснення пропілену) річною потужністю 90 тисяч тон; - установку бутилакрилату (резульатат реакції н-бутанолу та акрилової кислоти) потужністю 153 тисяч тон на рік. Установку н-бутанолу розмістили на старому майданчику НПЗ, тоді як два інші виробництва знаходяться на новому майданчику у Думад (за сім кілометрів на схід від старого). При цьому необхідний для випуску акрилової кислоти пропілен повинен постачатись як зі старого майданчика, так і, за потреби, за допомогою цистерн із іншого належного IOCL НПЗ у Матура. Є вдомості, що запуск виробництва н-бутанолу припав на перший квартал 2025 року. Паливні присадки Ще в 1999 році у складі НПЗ ввели в дію установку з виробництва високооктанової паливної присадки — метилтретинного бутилового етеру (MTBE). Цільовий продукт отримують шляхом взаємодії ізобутилену та метанолу, при цьому через установку пропускають нерозділену фракцію С4, наявний у якій ізобутилен і вступає у реакцію. Потужність установку дорівнює 37 тисяч тон MTBE на рік. В 2019-му на майданчику у Вадодарі запустили експериментальну установку, яка використовує розроблену самою IOCL технологію AmyleMax для продукування метил-трет-амілового ефіру (МТАЕ або ТАМЕ). Останній отримують шляхом взаємодії ізоамілену та метанолу, при цьому через установку пропускають нерозділену фракцію С5, наявний у якій ізоамілен і вступає у реакцію. Річна потужність цієї установки дорівнює 42 тисячі тон ТАМЕ. Примітки