NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
SDAT Tennis Stadium

Sports Development Authority of Tamil Nadu Tennis Stadium, commonly known as SDAT Stadium, sometimes also called Nungambakkam Tennis Stadium, is located in Nungambakkam, Chennai, Tamil Nadu, India. The stadium was built in 1995 by the Government of Tamil Nadu on the occasion of South Asian Federation Games held in Chennai that year. The stadium was the venue for the Chennai Open ATP Tennis championships held in the first week of January from 1997 to 2017. The stadium witnessed some dramatic scenes in 1998 when legends like Boris Becker and Patrick Rafter took part in the then named Goldflake Open. Rafter went on to win the tournament. Since 2022 it has been the host of the Chennai Open, also known as the Indian Open, held on the WTA Tour. The stadium also witnessed the birth of the celebrated Indian doubles pair of Leander Paes and Mahesh Bhupathi who won the first three editions of the Goldflake Open. The complex has five hardcourts including the floodlit centre court which has a seating capacity of about 5,800. The third round Davis Cup tie in Asia/Oceania Group I between India and Australia took place at the SDAT Tennis Stadium in May 2009. The stadium again hosted a Davis Cup tie from 17 to 19 September 2010. The India Davis Cup team defeated the Brazil Davis Cup team in the 2010 Davis Cup World Group play-offs to advance to the 2011 Davis Cup World Group. Renovation In October 2013, the Tamil Nadu government ordered renovation of the stadium at a cost of ₹ 45 million. See also List of tennis stadiums by capacity References External links Chennai Open website Davis Cup Group I Asia/Oceania 2009, 3rd Round
SDAT Tennis Stadium

Sports Development Authority of Tamil Nadu Tennis Stadium lub SDAT Tennis Stadium – kompleks tenisowy w hinduskim Ćennaju, w stanie Tamilnadu. Obiekt wybudowany został w 1995 roku, a w jego skład wchodzi pięć kortów o nawierzchni twardej PlayPave. Największą areną jest kort centralny, który pomieści 5800 widzów. W latach 1997–2017 w SDAT Tennis Stadium odbywał się turniej tenisowy mężczyzn Chennai Open kategorii ATP Tour 250. Oprócz rozgrywania turnieju organizowane są również mecze Pucharu Davisa z udziałem reprezentacji Indii. Przypisy Linki zewnętrzne Aircel Channai Open. aircelchennaiopen.org. [dostęp 2013-04-27]. [zarchiwizowane z tego adresu (2014-01-04)]. (ang.).
SDAT Tennis Stadium

O Sports Development Authority of Tamil Nadu Tennis Stadium conhecido como SDAT Stadium é um complexo de tênis, localizado em Nungambakkam, Chennai, Tamil Nadu, Índia. Ele foi inaugurado em 1995, pelo governo de Tamil Nadu, e foi sede do ATP de Chennai, torneio de tênis realizado até 2017, que pertenceu ao ATP World Tour. Referências Ligações externas Sítio oficial (em inglês)
Тениски стадион SDAT(-а)

Тениски стадион SDAT-а (познат као Sports Development Authority of Tamil Nadu Tennis Stadium) је спортски стадион који се налази у Ченају у Индији. Налази се у делу Ченаја који се зове Нунгамбакам, па је стадион познат и под називом Nungambakkam Tennis Stadium. На њему се одржава Отворено првенство Ченаја у тенису сваке године прве недеље у јануару. Стадион је саграђен 1995. године од стране владе Тамил Надуа због јужноазијских игара које су се те године одржавале у Ченају. На стадиону се тениски турнир игра од 1997. године. Током година су на стадиону играли Патрик Рафтер, Јевгениј Кафељников, Пет Кеш, Борис Бекер, Тод Вудбриџ, Рафаел Надал и многи други познати светски тениски играчи. На овом стадиону су, такође, и познати индијски тениски пар Леандер Паес и Махеш Бупати освојили своју прву професионалну титулу у конкуренцији парова. Комлекс се састоји од једног главног терена и четири помоћна и на свима је постављена тврда подлога. Може да прими 5800 гледалаца. На стадион долазе студенти и ђаци из разних школа у Ченају због тениских тренинга. Стадион је неколико пута био организатор мечева Дејвис купа. Године 2013, је најављена реконструкција стадиона у износу од 45 милиона индијских рупија (око 680.000 Евра). Референце Спољашње везе "Званичан сајт тениског турнира" "Тениски стадион SDAT-а" на Фејсбуку
Vivekananda Kendra

Vivekananda Kendra is a spiritually-oriented service mission founded in 1972, based near the Vivekananda Rock Memorial in Kanyakumari (Tamil Nadu, India). It claims to focus on "man making and nation building" through various activities, including education, women's empowerment, rural development, promoting Indian culture, as well as youth empowerment, and free yoga classes to promote healthy mind and body. Established in 1972 Founded by Eknath Ranade as a "living memorial" to Swami Vivekananda's vision, following the construction of the Vivekananda Rock Memorial in Kanyakumari. Recognition Vivekananda Kendra received the Gandhi Peace Prize for 2015 for its contribution to rural development, education, and development of natural resources. Educational initiatives Runs Vivekananda Kendra Vidyalaya (VKV) is a network of 84 schools across India, including Arunachal Pradesh, Assam, Tamil Nadu, and the Andaman Islands, claiming to focus on holistic education inspired by Swami Vivekananda's teachings. Gallery See also Eknath Ranade References Further reading Beckerlegge, G. (2003). "Saffron and Seva: The Rashtriya Swayamsevak Sangh's Appropriation of Swami Vivekananda". In A. Copley (ed.). Hinduism in Public and Private. Oxford University Press. pp. 31–65. ISBN 0198062826. Beckerlegge, Gwilym (2010). "'An ordinary organisation run by ordinary people': A study of leadership in Vivekananda Kendra". Contemporary South Asia. 18 (1): 71–88. doi:10.1080/09584930903561689. S2CID 145311756. Pandya, Samta (2014). "Seva and Institution Building in Hindu Inspired Faith Movements". Global Journal of Human-Social Science Research. 14 (3). External links Official website
Udayagiri Fort

Fort in Tamil Nadu (Kanyakumari District) Location The fort in Tamil Nadu is located 14 kilometres (8.7 mi) from Nagercoil in Thuckalay Town, Kanyakumari District on the Thiruvananthapuram-Nagercoil National highway at Puliyoorkurichi. This was the most important military barracks of the rulers, when Padmanabhapuram was their capital. History Originally built in the 17th century, the fort was rebuilt by Maharaja Marthanda Varma of Travancore in the 18th century. Spanning about 90 acres (36 ha), including an isolated 260 feet (79 m) hillock. The fort contains an old foundry which was used for casting guns. The fort was rebuilt during the reign of Marthanda Varma, between 1741-44 under the supervision of Eustachius De Lannoy, a Flemish naval commander of the Dutch East India Company, who later served as the Chief of the Travancore Army. In the early days, the fort was of strategic importance. Prisoners captured in the campaign against Tippu Sultan were confined in the fort for some time. In 1810, the East India Company's Army under Colonel Leger marched into Travancore through the Aramboly Pass (Aralvaimozhi) to quell a rebellion under the leadership of Velu Thambi Dalava. In later years, English East India Company troops were stationed at the fort until the middle of the 19th century. A foundry for the manufacture of guns, mortars, and cannonballs was established within the fort under the supervision of the resident General. Architecture The fort is built of massive granite blocks around an isolated hillock. The tombs of the Dutch Admiral Eustachius De Lannoy, (in whose honour the fort was once called Dillanai Kottai— De Lennoy's Fort), and of his wife and son can still be found inside a partly ruined chapel in the fort. De Lannoy's body was buried within the fort and a chapel was built at his burial site. De Lannoy's tombstone lies within the walls of the ruined chapel. The inscriptions on his stone are both in Tamil and in Latin. His wife and son were buried by his side. In addition to this, there are two tombs. They belong to Shree Mudiyil M K Kesava Pillai, who died in 1968, and his wife, Mrs. M K Kesava Pillai alias L Gourikutty Amma, who died on 19-07-1971. M K Kesava Pillai and his wife, who were the custodians of this property until the Tamil Nadu government acquired this for social forestry. This Fort was a gift from the then Maharaja to Divan Peshkar of Travancore, Sree MK Kesava Pillai. Now, a case is still pending in Chennai against the acquisition. Recently, officials of the Department of Archaeology found a tunnel within the fort. Presently, the fort has been turned into a bio-diversity park by the Tamil Nadu forest department, with sites of historical importance, such as De Lannoy's tomb, remaining as protected archaeological sites under the Archaeological Department of India. References External links Official website of Kanyakumari
Mathur Aqueduct

Mathur Aqueduct is an aqueduct in Thiruvattar taluk of Kanniyakumari district of Indian state of Tamil Nadu. It was built in 1966 over the Pahrali River and takes its name from Mathoor, a hamlet near the aqueduct, which is about 3 km from Thiruvattar town and about 60 km from Kanniyakumari. Purpose Mathoor Aqueduct was constructed in 1966 as a drought relief measure over the river Pahrali to carry water for irrigation from an elevated level of one hill to another. The irrigation water feeds the taluks of Vilavancode and Kalkulam. Construction The aqueduct is built across the Parali river, a small river that originates in the Mahendragiri, Tamil Nadu hills of the Western Ghats. Mathoor Aqueduct itself carries water of the Pattanamkal canal for irrigation over the Parali, from one hill to another, for a distance of close to 1 km. This aqueduct is needed because of the undulating land terrain of the area, which is also adjacent to the hills of the Western Ghats. Mathoor Aqueduct is a concrete structure supported by 28 huge pillars, the maximum height of the pillars reaching 115 ft. The trough structure is 7 ft in height, with a width of 7.5 ft. The trough is partly covered with concrete slabs, allowing people to walk on the bridge and to see the water going through the trough. Some of the pillars are set in rocks of the Pahrali river, though some of the pillars are set in hills on either side.The bridge has been constructed at Mathoor across the river Parazhiyar at a cost of Rs. 12.90/- lakhs There is road access to one end of the aqueduct and to the foot of the aqueduct (the level where the Pahrali flows) on the opposite side. There is a huge flight of stairs, made more recently, that allows one to climb from the level of the Pahrali river to the trough. Irrigation water flows through the trough for a large part of the year, except in the summer (from February to May). Tourist attraction In recent times, Mathoor Aqueduct has become a popular tourist attraction in Kanyakumari district. The tourism department and the local Panchyat office have improved facilities for visiting tourists. From the centre of the aqueduct, one can see a vast expanse of greenery, with rolling hills of the Western Ghats in the background, and the meandering Pahrali river flowing below. Mathoor Aqueduct is about 60 km from the tourist town of Kanyakumari and about 60 km from the city of Trivandrum, the capital of Kerala state. Technical specifications Notes External links A bridge too far - plus photo Hanging bridge to get facelift
Acueducto Mathur

El Acueducto Mathur​ (en tamil: மாத்தூர் தொட்டிப் பாலம) es un acueducto en el sur de la India, en el distrito de Kanyakumari del estado de Tamil Nadu. Construido sobre el río Pahrali (también llamado Parazhiyar), que toma su nombre de Mathur, una aldea cerca del acueducto, el cual está a una distancia de unos 3 kilómetros de la ciudad Thiruvattar y a unos 60 km del Kanyakumari, la ciudad más al sur de la India. Es uno de los acueductos más largos y más altos en el sur de Asia], y también es un lugar turístico popular en el distrito de Kanyakumari. La estación de tren más cercana es la estación de tren Kullithurai que está a unos 15 kilómetros y el aeropuerto más cercano es el Aeropuerto Internacional de Trivandrum, que es de unos 70 kilómetros. Véase también Acueducto Agua Referencias
Aqueduto Mathur

O Aqueduto Mathur (em tâmil: மாத்தூர் தொட்டிப் பாலம) é um aqueduto no sul da Índia, no distrito de Kanyakumari, estado de Tâmil Nadu. Construído sobre o rio Pahrali (também chamado Parazhiyar), toma o nome de Mathur, uma aldeia perto do aqueduto, o qual se situa a cerca de 3 km de Thiruvattar e a cerca de 60 km de Kanyakumari, a cidade mais a sul da Índia. É um dos aquedutos mais longos e mais altos no sul da Ásia], e também é lugar turístico popular no distrito de Kanyakumari. A estação ferroviária mais próxima é Kullithurai que está a cerca de 15 km, e o aeroporto mais próximo é o Aeroporto Internacional de Trivandrum, a cerca de 70 km. Referências
Fuerte Dindigul

El Fuerte Dindigul o Dindigul Malai Kottai es una fortificación del siglo XVII, construido por Madurai Nayak situado en la ciudad de Dindigul en el estado de Tamil Nadu en India. Etimología Dindigul deriva su nombre de un portmanteau de Thindu.​ Appar, el poeta Saiva visitó la ciudad y lo plasmó en sus trabajos en Tevaram. Dindigul se menciona en el libro Padmagiri Nadhar Thenral Vidu thudhu escrito por el poeta Palupatai Sokkanathar. También menciona que Dindigul era originalmente llamado Dindeecharam.​ Arquitectura El cerro donde se ubica el fuerte es de 270 m de alto y tiene una circunferencia de 2,75 km. Cañones de artillería se encontraban ubicados en el fuerte durante el siglo XVII. El fuerte está hormigonado con paredes dobles de artillería pesada. Los cañones estuvieron instalados en una veintena de puntos alrededor del fuerte con armas y munición en un almacé construido con medidas de seguridad. Las habitaciones amuralladas estaban plenamente protegidas contra amenazas externas y estaba bien ventilado por agujeros en el techo.​ Un ladrillo delgado amurallado ayudaba a los soldados a huir en caso de emergencia. Cultura El fuerte está mantenido por el Servicio Arqueológico de la India y lo mantiene como monumento protegido. Un coste de entrada de 5 rupias se cobra a los ciudadanos indios y 100 para extranjeros. El fuerte recibe pocos visitantes en alumnado universitario y escolar y los turistas extranjeros son ocasionales. Los visitantes tienen libertad para andar alrededor de los túneles y trincheras que revela las características de seguridad de la estructura. El templo tiene algunas esculturas y tallas, hechas con cortes de la montaña. Los visitantes pueden ver las ruinas dentro de las paredes del fuerte, depósitos de arsenal, establos de animales y salas decorardas con columnas de piedra. Los visitantes tienen libertad para remontar al punto de cañón y mirar a través de los agujeros de espía. La parte superior del fuerte también ofrece una vista escénica de Dindigul en el lado oriental y los pueblos y granjas en los otros lados. Referencias Bibliografía Nelson, James Henry (1989). The Madura Country: A Manual. Nelson, James Henry (1989). The Madura Country: A Manual. Asian Educational Services. ISBN 9788120604247. Nelson, James Henry (1989). The Madura Country: A Manual. Asian Educational Services. ISBN 9788120604247. Enlaces externos Sitio web oficial
Bharathiar University

Bharathiar University is a public state university in Coimbatore, Tamil Nadu, India. Named after Tamil poet Subramania Bharati, the university was established in February 1982 under the provision of Bharathiar University Act, 1981 (Act 1 of 1982) and was recognized by the University Grants Commission (UGC) in 1985. Bharathiar University celebrated its silver jubilee celebrations on 24 February 2007. Former President of India, A. P. J. Abdul Kalam and former chief minister of Tamil Nadu, M. Karunanidhi, were the chief guests. Bharathiar University provides graduate, masters, M.Phil. and Ph.D. programs in various subjects. The university is known for its stringent Ph.D. evaluation guidelines. Affiliated colleges and institutes Institutes affiliated to the university include 13 Government Colleges, 1 Air Force Administrative College, 3 Constituent Colleges, 1 University PG Extension and Research Centre, 16 Aided Colleges and 99 Self Financing Colleges. Departments Applied Mathematics Bharathiar School Of Management And Entrepreneur Development (BSMED) Biotechnology Biochemistry Botany Bio-Informatics Chemistry Commerce Computer Science Computer Application Communication And Media Studies Electronics And Instrumentation Economics Educational Technology Education Extension, Career Guidance, And Student Welfare English And Foreign Language Environmental Science History Human Genetics and Molecular Biology Information Technology Library & Information Science Linguistics Microbial - Biotechnology Mathematics Medical Physics Nano Science And Technology Physical Education Psychology Physics Statistics Social Work Sociology and Population Studies Tamil Textiles and Apparel Design Women's Studies Zoology Education(SDE) Rankings Bharathiar University was ranked 44 overall and 26th among universities by the National Institutional Ranking Framework in 2024. The university was ranked 221st in QS Asia University Rankings 2025. References External links Official website
Калланай

Калланай (також відома як Гранд Анікут, таміл.: கல்லணை) — давня гребля, яка побудована через річку Кавері в окрузі Тіруччираппаллі у штаті Тамілнад в Південній Індії. Розташована за 15 км від міста Тіручирапаллі. Гребля побудована правителем держави Чола королем Карікалою у I ст н. е. і є четвертою найстарішою водно-відвідною структурою в світі, яка досі використовується. Історія Гребля була побудована царем Карікалою приблизно у другому столітті. Метою будівництва греблі було відвести воду річки до районів зрошення у дельті Кавері. Гребля була перебудована британцями у 19-му столітті. У 1804 році капітан Колдуелл, військовий інженер, був призначений англійцями, щоб зробити дослідження вздовж річки Кавері і організувати зрошення у районі дельти. Він виявив, що більша частина води витікає північним рукавом Коллідам (у колоніальний період вона називалася Колерун), залишаючи лише невелику кількість води для відводу води у райони зрушення. . Колдуелл запропонував наростити греблю на 69 см, тим самим збільшуючи пропускну здатність греблі. Згодом майор Сім запропонував ідею шлюзів, які відкриють торгові шляхи через річку Коллідам та запобігатимуть замуленню річку. Гребля Нижній Анаїкут, що побудована сером Артуром Коттоном в 19-м столітті через Коллідам, основну притоку Кавері, називається реплікаційною структурою Калланай. Географія Річка Кавері розпадається на дві частини за 32 км захід від дамби Калланай. Обидва рукави утворюють острів Шрірангам до їхнього сходження поблизу дамби. Північний канал називається Коллідам; а інший зберігає ім'я Кавері, і впадає в Бенгальську затоку поблизу міста Пумпухар. У дельті річки розташовані морські порти Нагапаттінам і Карікал. Опис Метою Калланаю було відведення вод річки Кавері через родючі області дельта для зрошення за допомогою каналів. Гребля ділить річку Кавері на 4 потоки, відомих як Коллідам Ару, Кавірі, Веннару і Путу Ару. Дамба побудована з неотесаних каменів, сягає завдовжки 329 м, завширшки 20 м і заввишки 5,4 м. Дамба все ще знаходиться у відмінному стані, і є моделлю для більш пізніх інженерів, включаючи сера Артура Коттона, що побудував у 19-му столітті греблю через Коллідам. Площа стародавньої зрошувальної мережі становила близько 69000 акрів. До початку 20-го століття, площа зрошуваних земель була збільшена до близько одного мільйона акрів (400 000 га) Примітки Посилання
Thousand Lights Mosque

The Thousand Lights Mosque (Tamil: ஆயிரம்விளக்கு மசூதி) is a Shi'ite mosque in Anna Salai in Chennai, in the state of Tamil Nadu, India. It is one of the largest mosques in the country and is a revered place of worship and azadari for Shia Muslims. History The mosque was built in 1810 by Arcot Nawab Umdat ul-Umara. It was constructed in medieval architecture. The site of the mosque was previously occupied by an assembly hall. There was a tradition of lighting thousand oil lamps to illuminate the assembly hall. The mosque thus gets its name from this tradition. The chief Shia Qazi of Chennai functions from the mosque, and the post has been continuously held by the same family. See also Islam in India List of mosques in India References External links Official website chennai.org.uk indiafascinates.com
Мечеть Тысячи Огней

Мечеть Тысячи Огней или Тысячесветная (араб. مسجد ألف نور‎) — шиитская мечеть в Ченнаи, Тамилнад, Индия. Расположена на площади Тысячи огней на стыке Питерс Роуд и Анна Салаи. Название происходит от способа освещения здания, построенного на этом месте в начале XIX века для собраний шиитской общины во время месяца Мухаррам. Первоначально на этом месте находился Зал собраний (Ashoorkhana) в форме клина, ограниченного двумя улицами, который был построен в 1810 году членом семьи наваба Аркота. В дальнейшем на нужды местной мусульманской ощины был пожертвован участок земли, примыкающий к залу, где к 1820 году была возведена мечеть. Она была перестроена в 1900 году и реконструирована в 1936 году. В 1970-е здание было признано нуждающимся в капитальном ремонте и расширении, и в 1981 была построена мечеть, которую мы можем увидеть сегодня. В современных луковичных куполах мечети, прослеживается влияние архитектуры Абу-Даби. Минареты-близнецы высотой 15 метров с внутренними лестницами обращены к Мекке. Мечеть имеет пять куполов, четыре 4,8 метров высотой по углам, 9 метров высотой и 6 метров диаметром в центре, при общей высоте здания 15,8 метров. Еще одной особенностью мечети является зеленые керамические плитки-панели, которыми выложены её стены внутри и снаружи. На плитках выведены коранические стихи с использованием арабских и персидских рукописных шрифтов. В мечети отведено специальное место для женщин-паломников на специальном мезонине с доступом с внешней лестницы и скрытым за экраном из деревянных планок. В комплекс мечети также входит резервуар с водой для омовений 20×12 футов, сад, библиотека и гостевой дом. Примечания
Мечеть Тисячі Вогнів

Мечеть Тисячі Вогнів або Тисячосвітна (араб. مسجد ألف نور — шиїтська мечеть в Ченнаї, Тамілнад, Індія. Розташована на площі Тисячі вогнів. Назва походить від способу освітлення будівлі, побудованого на цьому місці на початку XIX століття для зборів громади шиїтів під час місяця Мухаррам. Спочатку на цьому місці знаходився Зал зборів (Ashoorkhana) у формі клина, обмеженого двома вулицями, який був побудований в 1810 членом сім'ї наваба Аркота. Надалі на потреби місцевої мусульманської громади пожертвовано ділянку землі, що примикає до зали, де до 1820 зведено мечеть. Перебудована у 1900 та реконструйована у 1936. У 1970-і будівля потребувала капітального ремонту і розширення, і в 1981 побудована мечеть, яку ми можемо побачити сьогодні. У сучасних цибулинних куполах мечеті простежується вплив архітектури Абу-Дабі. Мінарети-близнюки висотою 15 метрів із внутрішніми сходами звернені до Мекки. Мечеть має п'ять куполів, чотири 4,8 метрів заввишки по кутах, 9 метрів заввишки та 6 метрів діаметром у центрі, при загальній висоті будівлі 15,8 метрів. Ще однією особливістю мечеті є зелені керамічні плитки-панелі, якими викладені її стіни всередині та зовні. На плитках виведено коранічні вірші з використанням арабських та перських рукописних шрифтів. У мечеті відведено спеціальне місце для жінок-прочанок на спеціальному мезоніні з доступом із зовнішніх сходів та прихованим за екраном з дерев'яних планок. У комплекс мечеті також входить резервуар з водою для обмивань 20×12 футів, сад, бібліотека та гостьовий будинок. Примітки
Linganamakki Dam

The Linganamakki Dam was constructed by the Karnataka State Government in 1964. Located in the Linganamakki village of Sagara taluk, the dam has a length of 2.74 kilometres (1.70 mi) stretching across the Sharavathi river. It is located about 9 km from Jog Falls on the same river. It has an effective storage capacity of 4.29 cubic km or 151.52 tmc ft of water. The dam is used for generation of hydroelectricity in Sharavathi Valley Hydro Electric Project. References