NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Bandh Baretha

Bandh Baretha is a freshwater man-made wetland and wildlife sanctuary covering an area of 10 square kilometers. It is located approximately 50 kilometers south of Bharatpur city, in the Bayana tehsil of Bharatpur, India. This sanctuary serves as a significant winter resort for migratory birds and plays a crucial role in storing drinking water for the region. History It is a historic wildlife reserve that was formerly maintained by the rulers of Bharatpur. In 1866, Jaswant Singh of Bharatpur initiated the construction of a dam on the Kakund River, which was completed under the rule of Ram Singh in 1897. An area of approximately 192.76 square kilometers surrounding the dam was designated as a wildlife sanctuary in 1985 by the Government. In 2021 additional 197.855 square kilometers area was added from Karauli district into the wildlife sanctuary making the total area of the sanctuary to 368.5048 square kilometers. Geography The sanctuary is situated near the small river Kakund, which enters the south-western border of Bayana tehsil from Karauli district. Here, the river's waters are held in the Baretha reservoir. During low rainfall years, the population of water birds increases, making it a large, permanent, and legally protected wetland. Gambhir and Ruparel rivers flow through the sanctuary. Fauna Bundh Baretha wildlife sanctuary is home to Striped hyena, Bengal fox, Chinkara, Chital, Sambar deer, Wild boar and Nilgai. The sanctuary's varied habitats support the conservation of critically endangered species such as the Indian Pangolin, as well as vulnerable species like the Sloth Bear. It has a diverse avian population of over 200 species, with a total of 67 water bird species, including six globally threatened species. Bird species include Black Bittern, Avocets, Bee-eaters, Herons, and Kingfishers. It is an essential refuge for birds, especially when adverse conditions prevail in the nearby Keoladeo National Park wetlands. The aquatic vegetation in this sanctuary is similar to that found in Keoladeo National Park, further highlighting its ecological significance. References
Мирза Наджаф Хан

Мирза Наджаф Хан Бахадур, также известный как Наджаф хан (1723 — 26 апреля 1782) — персидский авантюрист сефевидского происхождения, который прибыл в Дели около 1740 года из Ирана после того, как Надир-шах сместил династию Сефевидов в 1736 году. Он стал придворным императора Великих Моголов Шах Алама II (1740—1782). Он женился на его сестре из семьи шиитского наваба Ауда, в результате чего он получил титул заместителя вазира Ауда. Он служил во время битвы при Буксаре и был высшим командующим армии Великих Моголов с 1772 года до своей смерти в апреле 1782 года. Карьера Он был более успешным, чем его предшественник Наджиб ад-Даула, афганский рохилла, назначенный Ахмад шахом Дуррани для защиты трона Великих Моголов. У него был приемный сын Наджаф Кули Хан (не то же самое, что Кули Хан, похороненный в археологическом парке Мехраули). После его смерти возник спор о его владениях, поскольку он не оставил детей, его вдовая сестра попросила императора отдать её приемного сына на должность заместителя вазира, но с этим требованием соперничал Мирза Шафи хан, у которого была большая армия и значительные ресурсы при дворе Великих Моголов, Мирза также был ближайшим из родственники Наджафа . Соперником Наджаф хана при дворе шаха Алама был Наваб Маджад-уд-Даула, который использовал сикхские заблуждения, чтобы вызвать панику среди моголов, чтобы постоянно отвлекать силы Наджаф хана. Ему также приписывают переименование города Алигарх, ранее известного как Кол. Смерть Он умер 26 апреля 1782 года, прослужив на троне Великих Моголов сорок два года. Он начал страдать от продолжительных приступов лихорадки и болезни сразу после того, как в 1779 году в возрасте 42 лет был назначен Вакиль-и-Мутлаком или регентом Великих Моголов. При дворе ходили слухи, направленные против возвышения этого шиитского придворного. Кахир-уд-дин Иллахабади писал в «Ибратнаме», что Наджаф хан сблизился с евнухом Латафат Али ханом, который регулярно снабжал Наджаф хана вином и танцовщицами. Наджаф стал одержим опытной проституткой, представленной Латафатом. Нафадж проводил большую часть своего времени, развлекаясь в присутствии этой проститутки, пока не заболел серьезно, у него поднялась температура и он ослаб до такой степени, что «это уже нельзя было вылечить». На самом деле время его болезни прошло в «боли и страданиях, харкании кровью». Могила Мирзы Наджаф хана «Гробница Мизы Наджаф Хана» рядом с аэропортом Сафдарджанг находится ближе к гробнице Сафдарджанга в садах Лоди. Это незавершенная гробница. Эта гробница, окруженная пышным современным ландшафтным садом, находится внутри огороженной территории. На некотором расстоянии от основания гробницы находится красиво разрушенный вход в комплекс гробниц. В центре территории, огороженной границей, находится большая и красивая квадратная платформа из красного камня, на вершине которой находится еще одна платформа поменьше с плоской крышей и без купола. Могила Мирзы Наджаф хана и его дочери Фатимы (умерла в 1820 году), отмеченная надписью, находится внутри двух мраморных кенотафов. Примечания
Khumbalgarh

Khumbalgarh (també anomenada Kumbhalgarh, Kumbhalmer o Kumbalgarh) és una impressionant fortalesa a l'oest del Rajasthan a uns 82 km d'Udaipur (Rajasthan), en un cim rocós a 1.100 metres d'altitud enmig de muntanyes del grups dels Aravalli. Les muralles tenen un perímetre de 36 km (la segona muralla més llarga del món després de la Gran Muralla Xinesa; les muralles frontals tenen uns 5 metres d'amplada i fins a set torres. A l'interior hi ha uns 360 temples, mig centenar dels quals es poden veure només creuant la impressionant porta d'accés; uns 300 temples són jains i la resta hindús. La vista s'estén per dotzenes de quilòmetres cap als Aravalli. El palau de Badal Mahal (palau dels Núvols), a la part alta, tot i que sense decoració apreciable a l'interior, permet pujar a més altura per dominar encara més territori. Encara que es diu que les dunes del desert del Thar es poden veure des d'allí, això és una exageració. Una petita població viu a l'interior. Fou fundat per rana Khumba de Mewar entre 1443 i 1458, on ja hi havia abans una altra fortalesa que hauria estat construïda pel príncep jain Samprati al segle ii aC. El jove príncep Udai fou amagat en aquesta fortalesa el 1535, quan Chittor estava assetjada (més tard va fundar Udaipur). El 1576, fou conquerida pel general mogol Shahbaz Khan en mancar aigua a la guarnició. Al segle xix, la guarnició estava formada per sectaris sanyasi (ascetes) que es van revoltar, però el 1818 el capità Tod, agent polític, va aconseguir la seva submissió pagant les quantitats degudes i el fort fou restaurat al maharana. Referències Bibliografia Asawa, Dr. Krishnadas Nair. Kumbhalgarh the invicible fort. 5th. Jodhpur: =Rajasthani Granthagar, 2004. Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885. Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908. Enllaços externs Web de la fortalesa (anglès).
Kumbhalgarh

Kumbhalgarh (také nazývaná Kumbhalmer nebo Kumbalgarh) je Mewarská pevnost v distriktu Rajsamand v indickém státu Rádžasthán. Byla postavena v průběhu 15. století za vlády maharádži Rana Kumbha, rozšířena v 18. století. Kumbhalgarh je mimo jiné rodištěm maharádži Pratapa, velkého krále a válečník království Mewar. Až do devatenáctého století byla pevnost osídlena, nyní je otevřena veřejnosti jako muzeum. Pevnost se nachází 82 km na severozápad od Udaipuru a je přístupná po silnici (autobusem z Udaipuru nebo autem). Vedle pevnosti Chittaurgarh bývá označována jako nejdůležitější pevnost království Mewar. Stavba Pevnost je postavena na kopci 1100 metrů nad mořem, její hradby přesahují na délku 36 kilometrů, což z nich činí druhou nejdelší souvislou zeď na světě, hned po Velké čínské zdi. Kumbhalgarh má sedm opevněných bran, za jejichž branami uvnitř pevnosti je více než 360 chrámů (na 300 džainských, ostatní hinduistické). Z hlavního paláce je nádherný výhled na desítky kilometr Pohled z paláce top typicky rozšiřuje desítky kilometrů hor Aravalli. Údajně je za jasných dnů možné dohlédnout až na duny Thárské poušti. Legendy Podle legendy se maharádža Kumbha pokusil několikrát postavit pevnostní hradby, ale ty se vždy zřítily. V zoufalství tedy požádal o radu místního poustevníka. Ten navrhl, aby mu uťali hlavu a postavili chrám na místě, kam se hlava po useknutí dokutálí. Hradby a pevnost měly být postaveny tam, kam dopadne tělo. Jeho rady byly vyslyšeny a následně byla vybudována pevnost spolu s chrámem i hradbami, které přetrvaly dodnes. Podle jiné místní legendy nutil maharádža Kumbha místní zemědělce pracovat i v noci a aby na práci na poli v údolí pod pevností dobře viděli, rozsvěcel na hradbách velké lampy, které se skládaly z 50 kg tuku a 100 kg bavlny. Historie V místě, kde dnes stojí pevnost Kumbhalgarh, stávala kdysi jiná pevnost, které vládl princ Samprati (224-215 př. n. l.) a jeho dynastie. Kumbhalgarh ve své současné podobě byl postaven podle pověsti pod osobním dozorem maharádži Rana Kumbha. Jeho království Mewar se táhlo od Ranthambore po Gwalior a zahrnovalo velkou část dnešního Madhjapradéše a Rádžasthánu. Z 84 pevností v jeho panství jich maharádža Rana Kumbha vyprojektoval 32 z nichž Kumbhalgarh je ta největší a nejkomplikovanější. Pevnost Kumbhalgarh také oddělovala království Mewar a Marwar a byla často útočištěm vládců toho či onoho království. Za zmínku stojí případ Prince Udaje, který se ještě v dětském věku stal králem Mewaru a byl do pevnosti potají propašován roku 1535, kdy bylo jeho sídelní město Chittaur v obležení. Princ Udaj byl takto zachráněn, v dospělosti skutečně nastoupil na trůn a mimo jiné založil město Udajpur. Nicméně tehdy byla pevnost dobyta (pouze jedinkrát ve své historii) a na krátkou dobu obsazena spojenými vojsky tří okolních vládců. Tehdejší pád pevnosti je přičítán nedostatku pitné vody, kterým její obránci trpěli. Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kumbhalgarh na Wikimedia Commons Kumbhalgarh Fort of Rajasthan Ubytování v Kumbhalgarh
Kumbhalgarh

Kumbhalgarh (Hindi: कुंभलगढ़ oder कुम्भलगढ़, kumbhalagaṛh) oder Kumbhalmer ist der Name einer Festung aus dem 15. Jahrhundert im nordwestindischen Bundesstaat Rajasthan. Nach Chittorgarh ist es die flächenmäßig zweitgrößte Festungsanlage in Rajasthan und seit 2013 als eine von mehreren Bergfestungen (Hill Forts) als UNESCO-Welterbestätte anerkannt. Lage Kumbhalgarh befindet sich ca. 100 km (Fahrtstrecke) nördlich der Stadt Udaipur auf einem ca. 950 bis 1100 Meter hohen Bergrücken des Aravalligebirges. Die sehenswerten Jain-Tempel von Ranakpur sind nur etwa 30 km entfernt. Geschichte Erbaut wurde die Festung von Kumbha, dem Rana von Mewar, sowohl als Bollwerk gegen den vordringenden Islam als auch gegen die verfeindeten Rajputenstaaten – allen voran Marwar – in den Jahren 1443–58. Gemäß der Überlieferung wurde das Fort nur einmal eingenommen, weil die Verteidiger kein Trinkwasser mehr hatten. Im Jahr 1535 brachte man den erst 13-jährigen Prinz Udai Singh II. aus der belagerten Festung von Chittorgarh hierhin in Sicherheit. Architektur Die Anlage wird von einer ca. 36 Kilometer langen, im Durchschnitt 12 Meter hohen und 8 Meter dicken Mauer mit insgesamt 7 Toren (pol) umgeben; große Teile der Mauer sind im unteren Bereich mit ungewöhnlichen – und für die Militärarchitektur der damaligen Zeit sehr modern wirkenden – abgerundeten Böschungen versehen. Innerhalb dieser Mauern finden sich zahlreiche Gebäude: allein 360 Tempel wurden gezählt (darunter viele Jain-Tempel, aber auch ein Ganesha-Tempel und ein Hanuman-Tempel), aber auch ehemalige Wohnhäuser und ein Fürstenpalast. Die Gebäude sind über mehrere Hügel teilweise in größerem Abstand voneinander verteilt. Von höher gelegenen Tempeln und vor allem von den teilweise mit Malereien versehenen oberen Geschossen des Badal Mahal Palace bietet sich ein beeindruckender Ausblick auf das umliegende bewaldete Hügelland. Weblinks Rana Kumbha und die Festung Kumbhalgarh – Fotos + Infos (englisch) Kumbhalgarh – Fotos + Infos (englisch) Kumbhalgarh – Fotos + Kurzinfos (englisch) Kumbhalgarh – Fotos Einzelnachweise
Kumbhalgarh

Kumbhalgarh (hindiül: कुंभलगढ़ vagy कुम्भलगढ़) egy 15. században épült hatalmas erőd az indiai Rádzsasztán államban. Udaipurtól közúton kb. 100 km-re északra fekszik. A rádzsasztáni hegyi erődök egyikeként a kulturális világörökség része. Az erőd a 15. században épült, majd a 19. század folyamán még tovább kibővítették. Az Aravalli-hegység mélyén megbúvó erőd megközelítése még napjainkban is nehézkes, de megéri a fáradságot. A fellegvárat, amelybe hét erődített kapun keresztül lehet bejutni, roppant védművek övezik, valóságos sasfészekként trónol egy hegycsúcson. Az 1050 m magasan stratégiai helyet elfoglaló vár Mévár szeme néven is ismert volt, mert kitűnő rálátást nyújtott a környékre. Rádzsásztán egyik legbevehetetlenebb várának tartották. Falai olyan szélesek voltak, hogy hat lovas lovagolhatott rajtuk egymás mellett. A lőrésekkel ellátott várfalak a kisebb Kartárgarh-várat, számos palotát és templomot, víztározókat és istállókat zárnak közre. Galéria Jegyzetek Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben a Kumbhalgarh című angol Wikipédia-szócikk fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként. Források Útitárs: India, 2008 Nyitott szemmel: India, 2011.
Форт Кумбхалгарх

Форт Кумбхалгарх (хинди कुंभलगढ़ или कुम्भलगढ़) — крепость на горном хребте Аравали в округе Раджсаманд в индийском штате Раджастхан. Наряду с еще пятью фортами Раджастхана внесена в список Всемирного наследия ЮНЕСКО. История Крепость построил раджпутский правитель княжества Мевар Кумбха. Строительство было начато в 1448 году. Кумбалгарх был самой важной крепостью в Меваре после Читторгарха, столицы княжества. Он использовался как убежище для правящей династии княжества в случае опасности. Форт долго оставался неприступным, но в 1578 году после долгой осады он был захвачен войском правителя Империи Великих Моголов Акбара. Однако правитель Мевара Махарана Пратап продолжил борьбу с моголами, и отбил у них Кумбхалгарх. Крепость оставалась во владении правителей Мевара (Удайпура) до самого образования Индийской Республики. В настоящее время она открыта для свободного доступа. Описание Крепость расположена в живописной местности на высоте 1050 метров. Стены Кумбхалгарха называют Великой Индийской стеной, их длина составляет 36 километров, а ширина варьируется от 5 до 8 метров. Историки утверждают, что по стене могли ехать восемь лошадей в ряд. Из семи ворот, ведущих в крепость, пять располагаются по периметру стен, а двое ворот расположены отдельно. Внутри крепости находятся храмов, дворец Кумбха, бывший летней резиденцией правителей Мевара, а также построенный в XIX-XX веках большой дворец Бадал Махал. Примечания
Yamuna Bank metro station

The Yamuna Bank metro station is located on the Blue Line of the Delhi Metro. This station is a transfer point between the Noida and Vaishali branches of the Blue Line. Cross-platform transfer is provided in the same direction of travel through two island platforms. Free School Under The Bridge is situated close to the station. The Yamuna Bank depot is situated beside the at-grade station. Station layout See also List of Delhi Metro stations Transport in Delhi Delhi Metro Rail Corporation Delhi Suburban Railway List of rapid transit systems in India References External links Delhi Metro Rail Corporation Ltd. (Official site) Delhi Metro Annual Reports "Station Information". Delhi Metro Rail Corporation Ltd. (DMRC). UrbanRail.Net – descriptions of all metro systems in the world, each with a schematic map showing all stations.
Mansar-Surinsar Lakes Wildlife Sanctuary

Mansar-Surinsar Lakes Wildlife sanctuary is a wildlife sanctuary is situated in Mansar in Samba district in Indian union territory of Jammu and Kashmir. It is located 19 km from Samba town & 85 km from city of Jammu. It covers 3.5 square kilometers. It was established in 2005, under the Wildlife Protection Act of 1972. The sanctuary protects Mansar Lake - Surinsar Lake & wetland, which gained Ramsar Convention for International importance in 2005. Geography Mansar-Surinsar Lakes Wildlife sanctuary are two lakes 9 km physically apart but internally connected, located in the Samba district of Jammu and Kashmir (union territory) covering an area of 3.5 sq km. Instead of a lake usually found in depressions, Mansar-Surinsar lakes are located on top of a hill without any feeding water source with a low catchment area and a limited rainfall of about 1400 mm annually. Anticline structure and Artesian well like conditions results in perennial source of lake waters with A-Class TDS water. See also Bird sanctuaries of India Fauna of Jammu and Kashmir References
Pathankot Airport

Pathankot Airport (IATA: IXP, ICAO: VIPK) is a regional airport, 3 km from the nearest city Pathankot and 7 km from Pathankot Railway Station, located on the Pathankot – Majra Road. Pathankot airport serves domestic flights only. The airport, spread over an area of approximately 75 acres and is connected by road to Pathankot. Pathankot Airport was inaugurated by Mr. Praful Patel, the then Aviation Minister of India, on 21 November 2006. The facility was made possible by the efforts of Gurdaspur Member of Parliament and Bollywood actor Vinod Khanna, who had planned to make Pathankot a tourist destination and industrial hub. Commercial flights were resumed on April 5, 2018, after a hiatus of nearly seven years. by Alliance Air, the regional subsidiary of Air India under the Regional Connectivity Scheme. During the night of 10 May 2025, the Pathankot Air Force Station which shares the main airport's runway was claimed to be targeted by the Pakistan Armed Forces during the 2025 India-Pakistan conflict. However, satellite images clearly show intact runway and buildings at the IAF base. Airlines and destinations References
Pathankot Air Force Station

Pathankot Air Force Station är en flygplats i Indien. Den ligger i distriktet Gurdaspur och delstaten Punjab, i den norra delen av landet, 400 km norr om huvudstaden New Delhi. Pathankot Air Force Station ligger 308 meter över havet. Terrängen runt Pathankot Air Force Station är platt. Runt Pathankot Air Force Station är det tätbefolkat, med 881 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Pathankot, 4,9 km norr om Pathankot Air Force Station. Trakten runt Pathankot Air Force Station består till största delen av jordbruksmark. Kommentarer Källor
Rajouri Airport

Rajouri Airport är en flygplats i Indien. Den ligger i distriktet Rājauri och unionsterritoriet Jammu och Kashmir, i den norra delen av landet, 600 km nordväst om huvudstaden New Delhi. Rajouri Airport ligger 926 meter över havet. Terrängen runt Rajouri Airport är huvudsakligen kuperad. Rajouri Airport ligger nere i en dal. Runt Rajouri Airport är det ganska tätbefolkat, med 214 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Rajaori, 0,63 km sydväst om Rajouri Airport. Trakten runt Rajouri Airport består till största delen av jordbruksmark. Kommentarer Källor
Bagoriya

Bagoriya is a village located in Bhopalgarh Tehsil of Jodhpur District in Rajasthan. As of 2011, it has a population of 2,581. There is an ancient old temple known as Bagoriya Mata Temple, a Muslim Pujari temple situated on a hill. The main source of income for the inhabitants is farming. The village has rich farming soil and ground water level is low. References
Sangeen Darwaza

Sangeen Darwaza (Urdu pronunciation: [səŋɡiːn d̪əɾʋɑːzɑː] ; Kashmiri pronunciation: [sə̃ɡiːn d̪arʋaːzɨ]) is a historic gateway located in old city of Srinagar, built in 16th century by Mughal emperor Akbar. Sangeen Darwaza along with Kathi Darwaza serves as gateways to the citadel (Hari Parbat Fort) built on Koh-e-Maran hill. Overview Sangeen Darwaza, Kathi Darwaza and a citadel (Hari Parbat Fort) were built by the Mughal emperor Akbar in the 16th century CE. The rampart of the citadel covers an area of 5 km in circumference. It is pierced through a number of gates, out of which, Kathi darwaza on the south-east and Sangeen darwaza on the western side are the two prominent gateways. they were built, keeping in view of the security of the royal establishment and strategic importance of the hillock. Structure The Sangeen Darwaza is in the middle of the fortification wall on the west is more or less built on the same pattern as that of Kathi Darwaza. as it was intended for private entry only or for use of royal entourage. it is larger, more richly ornated and elegant in design, it has staircases on its both sides. References
Dungarpur Mews

The Dungarpur Mews is an automobile museum in Dungarpur, Rajasthan, India. Background Located within the Udai Bilas Palace complex, the building was originally used as a stable and for grain storage. It was later converted into an automobile museum by Harshvardhan Singh. At the end of the museum, there is a car bar. Collection The museum has more than 40 vehicles. Its collection includes: A 1947 Packard Clipper Deluxe A 1939 Fiat 7-seater saloon A 1942 Willys MB Jeep A 1952 Willys CJ-3A A 1950 Cadillac Series 62 convertible A Standard Vanguard A 1949 Standard Flying Fourteen A 1966 Volkswagen Beetle A 1975 Land Rover A 1937 Steyr 220 cabriolet A 1983 Mazda 929 Coupe A 1984 Jaguar XJS Coupe A 1984 Mercedes 380 SL A 1984 Mazda RX-7 A 1988 Honda Accord A 1990 BMW 730iL A 1995 BMW 740i The museum also houses a collection of motorcycles, including: A 1959 BMW R26 A 1976 BMW R45 A 1962 Royal Enfield Bullet A 1984 Royal Enfield Bullet A Rajdoot Bobby Besides these, it houses a 1910 Marshall steam engine road roller and a scaled-down model of the DH-5 aircraft. It also features posters, paintings, art installations, radiator grilles, mascots, and lamps. The museum also displays old horse carriages, a few British-made cannons, and two 19th-century double-carriage cannons. Gallery External links Udai Bilas Palace References