NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Shahdara metro station

The Shahdara metro station is located on the Red Line of the Delhi Metro. History Shahdara metro station was one of the first six metro stations on Delhi Metro's network. DMRC began its commercial operations on 25 December 2002, a day after then prime minister Atal Bihari Vajpayee had inaugurated its first stretch spanning 8.2 kilometres from Shahdara to Tis Hazari on the Red Line. Station layout Facilities A Yes Bank ATM is available at Shahdara metro station along with a Sulabh Toilet and DMRC Authorised Parking. See also List of Delhi Metro stations Transport in Delhi Delhi Metro Rail Corporation Delhi Suburban Railway List of rapid transit systems in India References External links Delhi Metro Rail Corporation Ltd. (Official site) Delhi Metro Annual Reports "Station Information". Delhi Metro Rail Corporation Ltd. (DMRC). Archived from the original on 19 June 2010. UrbanRail.Net – descriptions of all metro systems in the world, each with a schematic map showing all stations.
Minto Bridge

An Indian Railways underpass connecting Shivaji Bridge Railway Station to New Delhi Railway StationMinto Bridge is a railway underbridge in New Delhi. Vivekananda Road, once known as Minto Road, passes under the bridge, connecting Connaught Place to the Ajmeri Gate side of the New Delhi Railway Station and Old Delhi. Journalist and chronicler RV Smith places the date of construction as 1933. AK Jain, an architect and a planner at Delhi Development Authority, places the construction to 1926. It was built to carry a new railway line to New Delhi railway station. It is now a heritage structure; this designation comes into light during plans to redevelop the area. The bridge is named after Gilbert Elliot-Murray-Kynynmound, 4th Earl of Minto who was the viceroy and governor-general of India from 1905 to 1910. It was renamed Shivaji Bridge however the old name is more commonly used. The now shut restaurants 'Blue Star' and 'Splash Bar & Restaurant' were located in its vicinity. The underpass is known to face waterlogging since India's independence. References
National Rail Museum of India

Das National Rail Museum of India ist ein Eisenbahnmuseum in Indien. Das Museum liegt in Neu-Delhi, Chanakyapuri, und zeigt vornehmlich Fahrzeuge aus der Geschichte der indischen Eisenbahn. Es wurde 1977 zum 125-jährigen Bestehen der Eisenbahn in Indien eröffnet. Da in Indien eine sehr große Zahl technisch recht unterschiedlicher Bahnen in unterschiedlicher Trägerschaft entstanden – allein die Spurweiten bewegen sich zwischen 610 mm und 1676 mm – sind auch die Ausstellungsstücke entsprechend vielfältig. Ältestes Ausstellungsstück ist die „Fairy Queen“, eine Dampflokomotive aus dem Jahr 1855, die fahrtüchtig erhalten ist. Sie war die zweite Lokomotive, die nach Indien kam, und die erste Lokomotive, die in Indien montiert wurde. Daneben sind 22 weitere Lokomotiven ausgestellt. Außerdem werden 17 Salonwagen der Maharajas, der Regierung von Britisch-Indien und der britischen Königsfamilie gezeigt. Neben der Fahrzeugsammlung – die überwiegend unter freiem Himmel präsentiert wird – werden Modelle, Pläne, Eisenbahntechnik und Kommunikationsanlagen in einem Museumsgebäude ausgestellt. Literatur Günter Krause: Indiens Eisenbahnvielfalt. Ein Besuch im Museum Neu-Delhi. In: EisenbahnGeschichte 41. 2010, S. 58–61. Siehe auch Liste von Eisenbahnmuseen Weblinks Offizieller Internetauftritt (englischsprachig)
India National Rail Museum

Le National Rail Museum est un musée des chemins de fer indiens. Inauguré en 1977 il se trouve au sud de l'enclave diplomatique de Chanakyapuri, à New Delhi. Le musée présente notamment une importante collection d'anciennes locomotives et wagons retraçant l'histoire des chemins de fer du pays. C'est également un lieu d'attraction et de loisirs avec un petit train qui parcourt le site du musée. Présentation Disposant d'un important espace de 11 hectares, le musée est mis en scène par une disposition rappelant une gare de triage ou de jonction. Un bâtiment climatisé de forme octogonale permet la présentation de petits matériels, documents et maquettes sur les divers aspect des chemins de fer indiens à différentes époques. En extérieur sont présentés environ 100 pièces du patrimoine ferroviaire, mises en situation sur des voies de différentes largeurs. Les machines et wagons retracent près de 140 années de l'évolution du rail en Inde. Des locomotives à vapeur, électriques ou diesel, des wagons aménagés pour de riches propriétaires aussi bien que de petits engins de travail. La période couverte, recouvre aussi bien l'époque sous domination britannique que l'évolution depuis l'indépendance de l'Inde. Outre le parcours historique pour les passionnés des chemins de fer, le musée est aussi un parc d'attraction et de loisirs pour adultes et enfants, avec un petit train parcourant le site, et divers lieux permettant la détente, la restauration et l'achat d'ouvrages et d'objets souvenirs. Histoire L'idée d'un musée ferroviaire permettant de montrer des éléments du patrimoine des chemins de fer indiens date de 1932. Néanmoins la proposition d'un musée à Dehradun n'ayant pas été réalisée c'est en 1968 que le gouvernement indien concrétise ce projet par l'intermédiaire de son ministère des Chemins de fer qui propose une installation à New Delhi. Le 7 octobre 1971 a lieu la pose de la première pierre du musée qui est inauguré le 1er février 1977. Collection Locomotive à vapeur Notes et références Bibliographie Collectif, « Inde, le nouveau musée des chemins de fer de New-Delhi », dans la vie du rail, no 1597, 27 juin 1977. Voir aussi Articles connexes Chemins de fer indiens Transport ferroviaire en Inde Liens externes (en) Site officiel du musée Portail des musées Portail du chemin de fer en Inde Portail de Delhi
Amrita Hospital, Faridabad

Amrita Hospital is a private tertiary care hospital in Faridabad, NCR Delhi, India. It is the largest private multi-specialist and superspeciality hospital in Asia, and was inaugurated by Prime Minister Narendra Modi. It has 2,600 beds, 81 specialities, 64 fully-networked modular operation theatres and smart ICUs with 534 critical care beds and a helipad on the roof. It is one of the world's largest hospitals by capacity. It is affiliated to Amrita Vishwa Vidyapeetham School of medicine. Construction The hospital is spread over 130 acres with a built up area of 3.6 million square feet. It has nursing colleges and college for Allied Health Sciences and has a seven-story research block and eight centres of excellence. The price of construction was estimated to be 60 billion rupees. Inauguration The hospital was inaugurated on 24 August 2022 by Prime Minister of India, Narendra Modi and facilitated by Sadguru Mata Amritanandamayi Devi in the presence of Chief minister of Haryana Manohar Lal Khattar, Deputy chief minister Dushyant Chautala, and Governor of Haryana Bandaru Dattatreya. Stanford Medical school prof Dr. Michael Snyder was also keynote speaker in the event. References
Llac Sambhar

El Sambhar és un llac salat de l'Índia al districte de Jaipur (sud i est) i al districte de Nagaur (nord i oest) a uns 75 km al nord-est d'Ajmer i uns 50 km a l'oest de Jaipur (ciutat). Sovint s'asseca excepte quan plou. L'aigua és salada degut a la composició del terreny. El seu nom és una corrupció de Sakambar derivat de Sambakari, l'esposa de Xiva, que primer va crear el llac però després el va convertir en salat per aturar les ambicions de la seva possessió. No obstant se sap que essencialment fou l'obra d'Akbar i els seus successors. En temps d'Ahmad Shah Bahadur (1748-54), va passar als maharajas de Jodhpur i Jaipur. L'oest al primer i l'est i la ciutat de Sambhar en condomini. Amir Khan, al servei dels marathes, va dominar la comarca per un temps al final del segle xviii i començament del XIX. El 1835 els britànics, per compensar les despeses de la pacificació del Shekawati, va agafar l'administració de l'explotació de la sal fins al 1843. El 1870 el maharaja de Jodhpur i el de Jaipur van cedir l'explotació als britànics a canvi d'un pagament de 7,25 lakhs, 4 al primer i 2,75 al segon, però si la sal excedia de 63.400 tones en un any, el 40% del preu de la sal excedent seria pagat en la mateixa proporció als dos estats; l'acord fou modificat el 1884 i Jodhpur va passar a rebre 5/8 i Jaipur 3/8 i els dos estats rebrien una certa quantitat de sal lliures de taxes. Bibliografia Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908. Enllaços externs http://www.iirs-nrsa.gov.in/pdf/5039.pdfArxivat 2011-08-09 a Wayback Machine.
Lac Sambhar

Le lac Sambhar ou lac salé de Sambhar est un le plus grand lac salé d'Inde. C'est aussi un lac de soude. Il est situé au Rajasthan. Le lac est un important lieu de production de sel. Notes et références Liens externes Ressource relative à la géographie : Service d'information sur les Sites Ramsar Portail de l’Inde Portail des lacs et cours d'eau
Sambhar

Sambhar – słone jezioro bezodpływowe w Indiach w stanie Radżastan, 96 km na południowy zachód od Jaipur. Jest zasilane z obszaru o powierzchni 5700 km², a samo ma zmienną powierzchnię ok. 200 km² i położone jest w kotlinie, otoczonej górami Arawali. Jest to największe indyjskie jezioro wewnątrzlądowe (ustępuje powierzchnią lagunie Czilika), choć jego głębokość jest bardzo mała (od 60 cm w porze suchej do 3 m w czasie monsunów). Sambhar przedzielone jest zbudowaną przez Brytyjczyków drogę kolejową oraz długą na 5,1 km tamę – po wschodniej jej części (wielkość 80 km²) jest salina, w której od setek lat uzyskuje się sól poprzez parowanie. Rocznie wydobywa się tam 196 tys. ton soli, co daje znaczne dochody regionowi. Według legendy Sambhar zostało stworzone w VI wieku przez boginię Szakambari. System odzyskiwania soli został wdrożony dopiero za czasów dynastii Wielkich Mogołów, później było ono dzielone między księstwami Jaipur i Dźodhpur. Jezioro jest chronione przez konwencję ramsarską ze względu na liczne ptaki gniazdujące nad nim, a także żyjące w wodzie algi i bakterie. Bibliografia Sambhar Salt Lake, [w:] Encyclopædia Britannica [dostęp 2022-10-05] (ang.).
Lago Sambhar

O lago Sambhar é o maior lago salgado da Índia. Situa-se no Rajastão, nos distritos de Jaipur (sul e este) e de Nagaur (norte e oeste), a 75 km a nordeste de Ajmer e a 50 km a oeste de Jaipur. É um importante lugar de produção de sal. É um sítio Ramsar desde 1990. O lago muitas vezes seca, exceto quando chove e recebe a água de seis rios: Mantha, Rupangarh, Khari, Khandela, Medtha e Samod. Tem uma bacia de 5700 km2. A água é salgada devido à composição do solo. O seu nome é uma corruptela de Sakambar, que provém de Sambakari, a esposa de Shiva, que na mitologia hindu foi quem primeiro criou o lago, mas depois o transformou em salgado para impedir as ambições sobre a sua posse. No entanto, sabe-se que o lago resulta essencialmente de ações de Akbar e seus sucessores. Na época de Ahmad Shah Bahadur (1748-1754), passou para os marajás de Jodhpur e Jaipur, em regime de condomínio. Amir Khan, a serviço dos maratas, dominou a região por um período no final do século XVIII e início do século XIX. Em 1835, os britânicos, para compensar os custos da pacificação dos Shekawati, assumiram a administração da mina de sal até 1843. Em 1870, o marajá de Jodhpur e Jaipur cedeu o lago aos britânicos em troca de um pagamento de 7,25 lakhs, 4 no primeiro e 2,75 no segundo ano, mas se o sal ultrapassasse 63.400 toneladas num ano, 40% do preço do sal excedente seria pago na mesma proporção aos dois estados. O acordo foi alterado em 1884 e Jodhpur passou a receber 5/8 e Jaipur 3/8 e os dois estados receberiam uma certa quantidade de sal isento de impostos. Referências
Самбхар

Самбха́р (англ. Sambhar Lake) — крупнейшее солёное озеро Индии. Располагается на северо-западе страны в штате Раджастхан. В разгар сезона дождей площадь водной поверхности Самбхара может достигать 230 км². Площадь водосборного бассейна озера составляет 5700 км². Рапа озера Самбхар используется для добычи соли (санчал) на протяжении как минимум 15 последних веков, в нынешнее время объёмы производства достигают тысяч тонн в год. С марта 1990 года территория озера и его побережья общей площадью в 24 тысяч га включена в перечень водно-болотных угодий международного значения, подпадающих под действие Рамсарской конвенции. Примечания
Самбарське солоне озеро

Самбарське солоне озеро (Озеро Самбхар) — велике безстічне озеро в Індії. Розташоване за 96 км на південний захід від міста Джайпур (Індія північно-західна частина) і за 64 км до північного-сходу від Аджмір вздовж Національного шосе № 8 в Раджастані. Міфологія Епопея Махабхарата згадує це місце як частину королівства короля — демона Бришпарва і як місце його священика Сукрачарія, і як місце, де відбувся шлюб між його дочкою Деваяні і Королем Яяті. Храм, присвячений Деваяні, все ще можна помітити біля озера. Відповідно до індуської традиції, Шакамбхарі Деві, богиня Чаухан Раджпута перетворила ліс в рівнину дорогоцінних металів. Але люди занепокоїлись, що це багатство насправді є прокляттям, а не благословінням, і попросили її зректися своєї користі, вона перетворила Срібло на Сіль. Цьому місцю присвятили храм. Географія Озеро фактично є великим солевим заболоченим місцем, з водними глибинами, коливаючимися від кількох сантиметрів (60 см) протягом сухого сезону. До 3 м глибини в сезон мусонів. Озеро займає площу 190 — 230 км², залежно від сезону. Воно має еліптичну форму, 35.5 км завдовжки і 3 — 11 завширшки. Довжина обводу 96 км, оточено з усіх боків хребтом Аравалі. Басейн озера Самбхар розділений дамбою довжиною 5.1 км з каменю й піску. Після того, як солона вода сягає певної концентрації, вона буде випущена із західного басейну. На сході дамби лежать солоні випари, де сіль оброблялася протягом тисяч років. Ця східна область має площу 80 км² і включає солоні басейни і канали. На сході дамби проходить залізниця, побудована британцями (ще до набуття Індією незалежності), щоб забезпечити доступ від Міста Озера Самбхар до місць вироблення солі. Найближчий аеропорт Джайпур, найближча залізнична станція Самбар. Вода живить озеро від потоків з річок Мендха, Рунпангарх, Хандель і Каріан. Мендха і Рупангарх — головні потоки. Температура сягає 40 °C влітку залишається приблизно на рівні 11 °C взимку. Це — найбільше солене озеро Індії, що зробило Раджастхан, третім найбільшим штатом в Індії з виробництва солі. Солеварні на озері виробляють 196 000 тонн чистої солі щороку, що дорівнює 8.7% Солевого виробництва Індії. Його солеве виробництво зроблено процесом випари солоної води, всім виробництвом управляє Shambar Salts Ltd. (SSL), спільне підприємство Hindustan Salts Ltd і державного апарату штату. SSL належать 3% східного озера. Посилання Ashok Kumar Jain, "Conservation Planning of Sambhar Lake, Rajasthan using Satellite Remote Sensing and GIS", Andhra University thesis (2005). Indian Institute of Remote Sensing (англ.)
Jawaharlal Nehru University

La Universitat Jawaharlal Nehru, (hindi: जवाहरलाल नेहरू विश्वविद्यालय: जवाहरलाल नेहरू विश्वविद्यालय) també coneguda com a JNU, és una universitat central pública ubicada a Nova Delhi, la capital d'Índia. El 2012 el consell de valoració nacional li va donar la universitat un grau de 3.9 sobre 4, el grau més alt atorgat a qualsevol institució educativa del país. La universitat és considerada la segona més important entre les universitats públiques de l'Índia, segons el India Today Alumnes destacats Anjali Gopalan, Director Executiu de la Fundació Naz (Índia) Ali Zeidan, Primer ministre de Líbia Palagummi Sainath, periodista Ahmed galleda Saif Al Nahyan, president de Etihad Airways Muzaffar Alam, George V. Bobrinsky Professor d'Història, Universitat de Chicago, ENS Abhijit Banerjee, Professor de Fundació del Ford a Institut de Massachusetts de Tecnologia, ENS Baburam Bhattarai, anterior (36è) primer ministre i ministre de finança anterior de Nepal Gaiti Hasan, microbiòleg Seyed Ehtesham Hasnain, IIT de professor, Delhi, India Thomas Issac, ministre de finança anterior de Kerala, Membre de Comitè Central, Partit Comunista d'India (marxista) Aditya Jha, Canadenc entrepreneur; philanthropist i filòsof; actiu en afers públics canadencs Prakash Karat, Membre, Polit Agència, Partit Comunista d'India (marxista) Abhay Kumar, diplomàtic, Divisió de Diplomàcia Pública del Ministeri d'Afers Externs India Lalit Mansingh, Degà d'Institut de Servei Estranger, Nova Delhi Udayan Mukherjee, Notícia de CNBC Ranjit Nayak, Representant de País del Banc Mundial dins Kosovo Digvijay Singh, Ministre d'Unió anterior d'Estatal per Afers Estrangers Assolellat Singh, escriptor D.P. Tripathi, NCP de secretari general, Parlamentari, Rajya Sabha Nirmala Sitaraman, Ministre d'Estatal (Càrrec Independent) per Ministeri de Comerç & Indústria, així com un Ministre d'Estatal per Finança i Afers Corporatius. Fins que recentment va servir com a portaveu nacional per Bharatiya Janata Partit. També és una Parlamentària, Rajya Sabha per Bharatiya Janata Partit Ashok Tanwar, Secretari, Tot Comitè de Congrés de l'Índia i Parlamentari, Lok Sabha Sitaram Yechury, Secretari General, Partit Comunista d'India (marxista) Ajit Seth, Funcionari indi, Secretari de Gabinet de República d'India Amitabh Rajan, Funcionari indi, Secretari de Casa de Govern de Maharashtra H R Khan, Governador d'Ajudant, Banc de Reserva d'India Mahendra P. Lama, Professor, JNU BS Chimni, Professor, JNU i Canceller de Vici anterior WBNUJS Umesh Upadhyay, Notícia de President, Xarxa 18 Yogendra Yadav, Ex-Dirigent de Aam Aadmi Partit & Psephologist Referències
Université Jawaharlal-Nehru

L'université Jawaharlal-Nehru (en hindi : जवाहरलाल नेहरू विश्वविद्यालय ; en anglais : Jawaharlal Nehru University ou JNU), située à New Delhi, est une Université centrale indienne. C'est la plus prestigieuse université de sciences sociales en Inde. Historique L'université porte le nom de Jawaharlal Nehru, première personne à avoir tenu le poste de Premier ministre de la République indienne. Elle a été créée par Indira Gandhi, la fille de Nehru, et instituée en 1969 par un Acte du parlement. Selon India Today elle est classée deuxième des universités publiques en Inde. L'université Jawaharlal-Nehru est réputée pour être un bastion de la gauche, notamment marxiste. En mars 2010, le président de l’université a tenté de censurer certaines activités culturelles et politiques sur le campus, avant d'y renoncer face à la mobilisation d'étudiants. À partir de novembre 2019, les étudiants de l'université conduisent un mouvement de protestation la hausse des loyers étudiants et des droits d’inscription, ainsi que de nouvelles règles comme le couvre-feu après 22 h 30 et l’imposition d’un code vestimentaire. Une attaque d'une centaine de militants encagoulés, membres de l’Association des volontaires nationaux (RSS, extrême droite), fait 34 blessés en janvier 2020. Organisation L'université est constituée de dix écoles découpées en centres et de quatre centres indépendants : Écoles School of Arts & Aesthetics School of Biotechnology School of Computer and Systems Sciences School of Environmental Sciences School of Computational and Integrative Sciences School of International Studies School of Language Literature and Culture Studies School of Life Sciences School of Physical Sciences School of Social Sciences Centres Special Centre for Molecular Medicine Special Centre for Sanskrit Studies Centre for the Study of Law and Governance Special Centre for Nanoscience National Institute of Immunology Personnalités liées à l'université Professeurs Saraswati Raju, géographe en sciences sociales Kavita Singh, professeure d'histoire de l'art Étudiants Anjana Appachana, nouvelliste et romancière féministe Jamyang Phuntsok, physicien et auteur de bande dessinée tibétain Prem Chowdhry Miniya Chatterji, universitaire indienne. Umar Khalid (en), prisonnier politique. Personnalités politiques Thomas Issac, ministre des Finances de l'État du Kerala Digvijay Singh (Bihar), ancien ministre d'État des Affaires étrangères Baburam Bhattarai, ancien ministre des Finances du Népal Notes et références Annexes Articles connexes Université centrale indienne Liens externes Ressource relative à la recherche : Classement académique des universités mondiales Ressource relative à l'audiovisuel : IMDb (en) Site officiel Portail des universités Portail de Delhi
Университет Джавахарлала Неру

Университе́т Джавахарла́ла Не́ру (англ. Jawaharlal Nehru University) — государственный исследовательский университет в городе Дели, Индия. В университете обучается около 5500 студентов и работают около 550 преподавателей. В состав университет входят десять школ. Университет был учреждён в 1969 году парламентским декретом и назван в честь первого премьер-министра Индии Джавахарлала Неру. Инициатором создания вуза выступили дочь Неру, Индира Ганди, и Г. Партхасаратхи, занявший после учреждения университета пост вице-ректора. На протяжении десятков лет здесь преподавал видный индийский специалист по европейской и российской истории Мадхаван Кежкепат Палат. Его научная и исследовательская деятельность способствовала пониманию истории, культуры, литературы и общественной жизни России. В 2012 году почётным доктором университета стал президент России Дмитрий Медведев. Выпускники Бхаттараи, Бабурам — непальский революционер и марксистский теоретик. Джанвиджай, Анил — индийский поэт, переводчик, редактор, блогер. Зейдан, Али — ливийский политик и дипломат. Нараин, Винит — индийский журналист и антикоррупционный активист. Сотрудничество с Россией и исследования русской культуры При открытии Университета в 1969 году к нему был присоединён академический Институт русистики (Institute of Russian Studies, создан 14 ноября 1965 года), переименованный в Центр русских исследований. Этот Центр является одним из самых старых и крупных аналогичных научных и образовательных центров в Азии. В настоящее время его представляют такие исследователи, как Ранджана Банерджи, Аруним Бандйопадхиай, Йогеш Кумар Рай, Киран Сингх Верма, Рича Савант, Сону Саини, Манурадха Чаудхари и др. В Центре учатся более 350 студентов и аспирантов. Учёные ведут исследовательские работы по русскому языку, литературе, культуре и истории России. 5 мая 2015 года состоялось подписание Меморандума о взаимопонимании с Национальным исследовательским Томским государственным университетом, целью которого является научно-образовательное сотрудничество. Примечания Ссылки Официальный сайт Официальный блог JNU approves madrasas for BA First Year admission eligibility — TCN News
Університет Джавахарлала Неру

Університет Джавахарлала Неру (англ. Jawaharlal Nehru University, JNU, гінді जवाहरलाल नेहरू विश्वविद्यालय) — центральний університет в Делі, Індія. В університеті навчається близько 5500 студентів та працюють близько 550 викладачів. До складу університету входять десять шкіл. Університет був заснований в 1969 році парламентським декретом і названий на честь першого прем'єр-міністра Індії Джавахарлала Неру. Ініціатором створення вузу виступили дочка Неру, Індіра Ганді, і Г. Партхасаратхі, що зайняв після заснування університету посаду віце-ректора. Примітки
Indira Gandhi

Indira Priyadarshini Gandhi (इन्दिरा प्रियदर्शिनी गान्धी), indijska političarka, * 19. november 1917, Allahabad, † 31. oktober 1984, New Delhi. V zgodovino se je zapisala kot indijska predsednica vlade med 19. januarjem 1966 in 24. marcem 1977 ter od 4. januarja 1980 do svoje smrti, 31. oktobra 1984, ko je bil nanjo izveden atentat. Študirala je na Somerville College. Indira Gandhi je bila hči indijskega predsednika vlade Jawaharlala Nehruja (ni v sorodu z Mahatmo Gandhijem). Po smrti jo je na mestu predsednika vlade nasledil njen sin Rajiv Gandhi, ki je bil prav tako umorjen v atentatu. Sklici Glej tudi seznam indijskih politikov seznam predsednikov vlade Indije Zunanje povezave (Angleščina) Indira Gandhi na dmoz.org Arhivirano 2017-03-11 na Wayback Machine. indiragandhi.com Jawaharlal Nehru and Indira Gandhi na india-intro.com Arhivirano 2013-06-13 na Wayback Machine.