NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Calcutta Institute of Engineering and Management

The Calcutta Institute of Engineering and Management or CIEM alongside Calcutta Institute of Science and Management or CISM is a government college in West Bengal, India, offering undergraduate and postgraduate courses in Engineering and Technology and other allied fields. The college is affiliated with Maulana Abul Kalam Azad University of Technology and all the relevant programs are approved by the All India Council for Technical Education. Tollygunge. Academics The institute was established in 2003 and offers eight undergraduate courses: B.Tech. in Electronics and Communication Engineering (ECE)- 4 years [Approved intake - 60] B.Tech. in Electrical Engineering (EE)- 4 years [Approved intake - 30] B.Tech. in Civil Engineering (CE)- 4 years [Approved intake - 30] B.Tech. in Computer Science and Engineering (CSE)- 4 years [Approved intake - 60] B.Tech. in Information Technology Engineering (IT)- 4 years [Approved intake - 60] Bachelor in Business Administration (BBA)- 3 years [Approved intake - 60] Bachelor in Business Administration (BBA Business Analytics)- 3 years [Approved intake - 30] Bachelor of Computer Application (BCA)- 3 years [Approved intake - 60] Bachelor's in Data Science- 4 years [approved intake - 30] A lone post-graduate course is offered: Master in Business Administration- 2 years [Approved intake - 60] See also References External links Official website
Escuela de Música de Calcuta

La Escuela de Música de Calcuta​ establecido en 1915 por Phillpe Sandre es una de las principales instituciones de la India, en el campo de la música clásica occidental y la música clásica contemporánea. Fue establecido en el año 1915 por el Dr. Phillipe Sandré, un músico de gran calibre, y un contemporáneo y amigo del famoso compositor Saint-Saëns. Es probablemente la única escuela en el país que cuenta con este tipo de amplio alcance de las disciplinas musicales que abarcan tanto la música india y occidental, la danza, la formación del habla, la elocución, y el drama. Véase también Conservatorio Referencias
Calcutta School of Tropical Medicine

Calcutta School of Tropical Medicine (CSTM) is a medical institute from Kolkata, India, dedicated in the field of tropical disease. It was established in 1914 by Leonard Rogers (1868–1962) of the Indian Medical Service, professor of pathology at the Medical College and Hospital, Kolkata. It was, till 2003, affiliated with the University of Calcutta. Now it is under the West Bengal University of Health Sciences. Prominent researchers like U. N. Bramhachari, Ernest Muir, Ronald Ross, Rabindra Nath Chaudhuri, Ram Narayan Chakravarti and Jyoti Bhusan Chatterjee worked in this institute. Notable alumni Ram Baran Yadav, first president of Nepal Baba Amte, Indian Social Worker and social activist who worked for the empowerment and rehabilitation of people suffering from leprosy References External links Calcutta School of Tropical Medicine-India Archived 21 April 2014 at the Wayback Machine
Centurion University

Centurion University of Technology and Management (CUTM) is a private university in Odisha, India. With its main campus earlier at Parlakhemundi in Gajapati and another constituent campus located at Jatni, on the fringes of Bhubaneswar, which is now the main campus, was accorded the status of a university in 2010. The university has been accredited by NAAC with 'A+' Grade, thereby becoming the youngest private university to have earned the distinction. In 2016, the Bhubaneswar campus of the university was ranked 81 among the institutions offering engineering education in India by the Ministry of Education, Government of India under the NIRF. The university offers under-graduate, post-graduate and doctoral courses in the fields of engineering and technology, agricultural sciences, architecture planning and design, mining, teachers' education, media and communication, paramedics and allied Health Sciences, pharmacy and life sciences, management, applied sciences and a number of vocational trades in its two major campuses. It also has regional campuses at Balangir, Rayagada, Balasore and Chhatrapur. History The main campus of the university at Paralakhemundi was known previously as Jagannath Institute for Technology and Management (JITM), this was established in 1997. The institute was affiliated to Berhampur University, Berhampur till 2003 and Biju Patnaik University of Technology, Rourkela until 2010. The institute was taken over by a group of academics led by Dr. Mukti Kanta Mishra and Prof. D.N. Rao in the year 2005. In 2008, a second campus, Centurion Institute of Technology, was opened at Bhubaneswar. Subsequently, JITM was transformed into Centurion University of Technology and Management in August 2010, through an act of Odisha Legislative Assembly. Rankings The National Institutional Ranking Framework (NIRF) ranked the college in 201-300 band in the engineering rankings in 2024. References External links Official website
Chaplin Cinema (Kolkata)

Chaplin Cinema was the oldest single screen movie theatre in Kolkata, West Bengal, India. It was located in 5/1 Chowringhee Place. In 1907 Jamshedji Framji Madan opened this cinema in India. History In 1907 Jamshedji Framji Madan established the Elphinstone Picture Palace. In this theatre father of Uttam Kumar used to run the projector. It was later renamed to Minerva cinema (not to be confused with Minerva Theatre). The condition of the movie theatre deteriorated over decades before the Calcutta Municipal Corporation overhauled it, and christened it Chaplin in 1980s. The theatre was demolished by the municipal corporation in 2013 after remaining non-functional for several years. See also Cinemas in Kolkata Globe Cinema (Kolkata) References External links Milestones in Bollywood Cinema Archived 10 June 2012 at the Wayback Machine
Santuário da Vida Selvagem de Chapramari

O Santuário da Vida Selvagem de Chapramari (antiga Reserva Natural de Chapramari) fica perto do Parque Nacional Gorumara. Chapramari fica a cerca de 30 quilômetros de Chalsa e Lataguri, no norte de Bengala Ocidental, na Índia. A cobertura total da floresta é de 960 hectares. História Em 1896, um administrador imperial de serviços florestais D.H.E. Sander enviou uma proposta ao governo da Índia, então dominada pelos ingleses, pela qual Chapramari poderia ser transformado em um centro de turismo. A área tinha sido declarada uma floresta de reserva nacional em 1895 sob o Indian Forest Act. Em 1939, o nome Chapramari Wildlife Reserve passou a ser usado, enquanto o governo da Índia, em 1998, deu a ele o status de santuário nacional da vida selvagem. O nome da região vem de 'Chapra', uma variedade de pequenos peixes encontrados no norte de Bengala, e 'Mari', que significa 'abundância'. Chapramari recebe águas do Teesta, Neora e Murti. Animais selvagens Uma grande variedade de flora e fauna é encontrada nas florestas. Chapramari é conhecida por sua população de elefantes. Gaur (comumente conhecido como bisonte indiano) não é incomum na região de Chapramari. Rinocerontes, veados, javalis e leopardos também são encontrados lá. No entanto, como Gorumara, o Tigre Real de Bengala não é encontrado no santuário. O lugar é popular entre os observadores de pássaros, com periquitos, guarda-rios e trerons encontrados em abundância. Ameaça aos elefantes da estrada de ferro O santuário da vida selvagem é atravessado pela linha férrea entre Siliguri e Malbazar. Os elefantes foram mortos por trens em vários incidentes. Em 8 de fevereiro de 2002, um trem Siliguri-Alipurduar matou uma elefante e feriu duas presas. Um acidente que matou sete elefantes em 2010 levou a Indian Railways a definir uma velocidade de referência de 40 km / h (25 mph) para os trens. Acidente de trem em 2013 Em 13 de novembro de 2013, aproximadamente às 17:40, um trem de passageiros com destino a Assam viajando pelo Santuário da Vida Selvagem Chapramari, Jaipur-Kamakhya Kavi Guru Express (19709), aproximou-se da Ponte do Rio Jaldhaka a aproximadamente 80 km / h e colidiu com um rebanho de 40 a 50 elefantes indianos, matando cinco adultos, dois bezerros e ferindo outros dez. Os elefantes sobreviventes fugiram inicialmente, mas logo retornaram ao local do acidente e permaneceram lá até serem dispersos pelas autoridades. O acidente foi descrito como o pior da história recente. As autoridades planejam iniciar uma investigação sobre sua causa. A velocidade do trem no momento da colisão, que era o dobro do máximo especificado pelas diretrizes relevantes, foi apontada como um possível fator contribuinte. O ministro de Estado das Ferrovias, Adhir Ranjan Chowdhury, declarou que o acidente "ocorreu fora da área que foi designada como corredor de elefantes" e que "é responsabilidade do governo estadual proteger a vida selvagem" e não dos funcionários da ferrovia. Notas Este artigo foi inicialmente traduzido, total ou parcialmente, do artigo da Wikipédia em inglês cujo título é «Chapramari Wildlife Sanctuary». Referências
Shiliguri

Shiliguri (bengalisch শিলিগুড়ি IAST Śiliguṛi, englisch Siliguri) ist eine Stadt im Norden des indischen Bundesstaates Westbengalen mit ungefähr 650.000 Einwohnern (Volkszählung 2011). Sie ist die größte Stadt des Distrikts Darjiling und liegt am Flussufer der Mahananda. Die in der Stadt vorherrschenden Sprachen sind Bengalisch und Nepali. Shiliguri ist seit 1994 eine Municipal Corporation. Eine Besonderheit ist, dass sich 14 der 47 Wards im benachbarten Distrikt Jalpaiguri befinden. Das Zentrum Shiliguris liegt vier Kilometer nördlich des für die Region wichtigen Eisenbahnknotens New Jalpaiguri (NJP Train Station), von wo aus der gesamte Schienenverkehr in die ostindischen Gebiete von Assam, Tripura und Nagaland, aber auch in den Norden Bangladeschs führt. Der nächstgelegene Flughafen ist westlich im 15 km entfernten Bagdogra. Von Shiliguri gibt es Busverbindungen nach Bhutan, Kalimpong, Gangtok und Darjiling, was die Stadt zum Ausgangspunkt für Reisen in die östliche Himalayaregion macht. Die Schmalspurstrecke der Darjeeling Himalayan Railway fährt vom Bahnhof in Shiliguri in das nur 80 Kilometer entfernte, aber 2.000 Meter höher gelegene Darjiling. Etwa 25 km nördlich der Stadt überquert die 1941 eröffnete Coronation Bridge den Fluss Tista und stellt damit eine wichtige Straßenverbindung zu den weiter östlich gelegenen Landesteilen her. Shiliguri-Korridor Die Stadt ist namensgebend für den sogenannten Shiliguri-Korridor (umgangssprachlich auch als chicken’s neck, „Hühnerhals“ bezeichnet). Darunter wird die Landbrücke verstanden, die Nordostindien mit dem Rest Indiens verbindet. An seiner engsten Stelle ist dieser Streifen indischen Territoriums zwischen Nepal im Westen und Bangladesch im Osten nur etwa 27 Kilometer breit. Durch den Korridor verlaufen eine große Zahl von wirtschaftlich und militärstrategisch wichtigen Infrastruktureinrichtungen, so u. a. die Fernstraße NH31, Eisenbahnlinien, Hochspannungs-Stromleitungen, Erdöl-Pipelines, Kabelverbindungen, Straßen etc. Die Stadt Shiliguri verdankt ihre heutige Bedeutung als mittlerweile drittgrößte Stadt Westbengalens der Lage in diesem Korridor, der sie zu einem wichtigen Infrastruktur-Knotenpunkt werden ließ. Der Korridor selbst ist ein künstliches Gebilde, geschaffen 1947 durch die Teilung Indiens, die Ostbengalen abtrennte und an Pakistan angliederte, so dass durch die neue Grenzziehung fast alle existierenden Infrastrukturverbindungen in den indischen Nordosten unterbrochen wurden bzw. in den Korridor verlegt werden mussten. Persönlichkeiten Wriddhiman Saha (* 1984), Cricketspieler Soumyajit Ghosh (* 1993), Tischtennisspieler Richa Ghosh (* 2003), Cricketspielerin Weblinks Siliguri Municipal Corporation (Stadtverwaltung) Einzelnachweise
Siliguri

Siliguri (en bengalí: শিলিগুড়ি) es una ciudad de la India situada en el distrito de Darjeeling, estado de Bengala Occidental. Es la mayor población del distrito. Situada en el Corredor de Siliguri, es un gran centro de paso, tanto rodado como aéreo. La ciudad es una de las zonas más activas de la India. La ciudad cuenta con el aeropuerto de Bagdogra, de uso compartido militar y civil. Demografía Según estimación 2010 contaba con una población de 579 821 habitantes.​ Entre 1961 y 1981 la población de su área creció un 174,4%, superior a la media nacional, lo que se reflejó en su crecimiento económico.​ Referencias
Siliguri

Siliguri (prononciation : ʃɪlɪˈgʊəri) est une ville située dans l'État indien du Bengale-Occidental, au nord-est du pays. C'est également un point de passage obligé entre l'Inde, le Népal et le Bhoutan, car Siliguri est située au centre du corridor éponyme. La ville connaît actuellement une forte croissance, démographique d'une part et économique d'autre part grâce à sa localisation géographique stratégique. Géographie Siliguri est située dans le corridor de Siliguri, au pied de l'Himalaya. Siliguri et sa région constituent l'extrémité orientale du piémont du Teraï, dans le district de Darjeeling, sur les bords de la rivière Mahananda. L'agglomération urbaine de Siliguri est limitée par de nombreux massifs forestiers, dont certains constituent des aires protégées, telles que le Mahananda Wildlife Sanctuary (en). Elle est à proximité des villes de Gangtok, de Kalimpong et de Kurseong, ainsi que du chef-lieu, Darjeeling. Économie La ville est considérée comme un point de passage obligé pour accéder à l'est de l'Inde, au Bangladesh, au Népal et au Bhoutan. Cette position stratégique permet à Siliguri de connaître une forte croissance économique. L'économie se base essentiellement sur la production et la vente de thé, le tourisme et le transport. Siliguri accueille le quartier général de la chambre de commerce et d'industrie du Nord-Bengale. Grâce à la présence de l'armée indienne, de la police aux frontières et de diverses forces de police, de nombreux emplois furent créés. Histoire La région a longtemps été un zone de forêt dense. Le petit village agricole de Siliguri, dépendant du royaume du Sikkim, est accaparé par le royaume du Népal en 1788, avec l'arrivée de populations Kirati et Lepchas. Le port fluvial sur la rivière Mahananda prend de l'ampleur. Par le traité de Sugauli (1816), mettant fin à la guerre anglo-népalaise de 1814-1816, Siliguri devient point de transit entre Darjeeling et Népal : Siliguri Town railway station (1888), Siliguri Junction railway station (1949), New Jalpaiguri railway station (1960). Lieux et monuments Le monastère de Sonada se trouve à quelques kilomètres de la ville de Siliguri. Il s'agit du siège de la lignée Shangpa Kagyü, chargée de transmettre la pensée bouddhiste. Kalou Rinpoché s'y installa en 1965. On trouve dans la ville des parcs tels que Madhuban Park ainsi que l'université du Nord-Bengale. Transports Le train Dibrugarh-Kânyâkumârî Vivek Express qui relie Dibrugarh, dans l'Assam, à Kânyâkumârî, au Tamil Nadu, fait un arrêt dans la ville. Siliguri est aussi le terminus du Darjeeling Himalayan Railway, une ligne de chemin de fer de montagne classé au patrimoine mondial. La ville est desservie par l'aéroport international de Bagdogra, à l'extérieur de l'agglomération urbaine. Galerie Notes et références Références Annexes Articles connexes Jalpaiguri (Inde), ville jumelle Liens externes Site officiel Portail du Bengale-Occidental
Siliguri

Siliguri è una suddivisione dell'India, classificata come municipal corporation, di 470.275 abitanti, situata nei distretti di Darjeeling e Jalpaiguri, nello stato federato del Bengala occidentale. In base al numero di abitanti la città rientra nella classe I (da 100.000 persone in su). Geografia fisica La città è situata a 26° 41' 60 N e 88° 25' 60 E e ha un'altitudine di 120 m s.l.m.. Da essa prende il nome il Corridoio di Siliguri, lo stretto passaggio che collega l'India nordorientale al resto del paese. Società Evoluzione demografica Al censimento del 2001 la popolazione di Siliguri assommava a 470.275 persone, delle quali 249.942 maschi e 220.333 femmine. I bambini di età inferiore o uguale ai sei anni assommavano a 54.691, dei quali 27.584 maschi e 27.107 femmine. Infine, coloro che erano in grado di saper almeno leggere e scrivere erano 329.581, dei quali 186.855 maschi e 142.726 femmine. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Siliguri Collegamenti esterni Sito ufficiale, su siligurismc.in. (EN) Siliguri, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc.
Siliguri

Siliguri (beng. শিলিগুড়ি) – miasto w Indiach w Zachodnim Bengalu. W 2001 roku liczyło ok. 470 tys. mieszkańców. Położone w wąskim korytarzu łączącym główną część Indii z północno-wschodnimi stanami miasto jest ważnym węzłem komunikacyjnym. Linki zewnętrzne Archiwalna strona miasta
Siliguri

Siliguri () é uma cidade situada entre os distritos de Darjeeling e Jalpaiguri, no estado indiano de Bengala Ocidental. A cidade está localizada às margens do Rio Mahananda, aos pés da cordilheira dos Himalaias. A cidade dá nome ao Corredor de Siliguri, que liga Bengala Ocidental (e a maioria do território indiano) aos estados do Nordeste da Índia. Demografia Conforme os dados do Censo de 2011, a cidade tinha uma população de 705 579 habitantes; por sua vez, a área da região metropolitana era de 1 057 438. As pessoas do sexo masculino totalizavam 51% da população e as do sexo feminino, 49%. Em Siliguri, 10% da população tem menos de seis anos de idade. Em função da economia pujante, Siliguri recebeu grande afluxo migratório de Bihar, Jharkhand, norte de Bengala Ocidental, os estados do Nordeste da Índia, Sikkim e de outras partes do país em busca de melhores condições de vida. Siliguri também possui muitos tibetanos e uma população notável de butaneses residentes na cidade É a terceira maior cidade em Bengala Ocidental depois de Calcutá e Howrah e a segunda maior cidade no nordeste indiano depois de Guwahati. História Siliguri, o portal para o Nordeste da Índia, foi elevado à condição de município em 1949 e se tornou uma corporação municipal (Municipal Corporation) em 1994. É uma das metrópoles que mais crescem no estado e também no país. Siliguri é conhecida pelos 4Ts: Tea (chá), Timber (madeira), Tourism (turismo) e Transport (transporte). Transporte Há três estações ferroviárias servindo a localidade: New Jalpaiguri, Siliguri Junction e Siliguri Town. A estação de New Jalpaiguri, também conhecida como NJP, foi aberta em 1964. A linha Darjeeling Himalayan Railway, conhecida pela operação das composições conhecidas como Toy Train, é a principal atração dessa estação. O Aeroporto Internacional de Bagdogra (IATA: IXB / ICAO: VEBD) é o aeroporto que serve a cidade de Siliguri. Clima Referências Ligações externas Corporação Municipal de Siliguri (em inglês) Autoridade de Desenvolvimento de Siliguri-Jalpaiguri (em inglês) Informações sobre Siliguri na página do governo de Bengala Ocidental (em inglês)
Силигури

Сили́гури (бенг. শিলিগুড়ি, англ. Siliguri) — город в Индии (Западной Бенгалии), третий по величине город штата после Калькутты и Асансола. Входит в округ Дарджилинг. Расположен на востоке Индии у подножия Гималайских гор в Коридоре Силигури (узкая полоса земли, связывающая основную часть Индии с её северо-восточными штатами). Силигури — транзитный город для авиационного, железнодорожного и автотранспортного сообщения Индии с соседними странами — Непалом, Бутаном и Бангладеш, а также со штатом Сикким, не имеющим аэропорта и железных дорог. Город принимает до 500 тысяч гостей в год (из них до 15 тысяч иностранцев) и считается крупнейшим деловым центром Северной Бенгалии. Город также известен как исходный пункт всемирно известной Дарджилингской Гималайской железной дороги, соединяющей Силигури с Дарджилингом и занесённой в Список всемирного наследия ЮНЕСКО. Примечания Ссылки Siliguri Municipal Corporation Siliguri Jalpaiguri Development Authority Information on Siliguri at West Bengal Government Website The complete information site of Siliguri Siliguri local info and events
Силигури

Силигури је град у Индији у држави Западни Бенгал. Према незваничним резултатима пописа 2011. у граду је живело 509.709 становника. Становништво Према незваничним резултатима пописа, у граду је 2011. живело 509.709 становника. Види још Коридор Силигури Референце Спољашње везе
Siliguri

Siliguri (alternativt Shiliguri) är en stad i den indiska delstaten Västbengalen. Den är belägen i den nordligaste delen av delstaten och gränsar i söder till Bangladesh. Folkmängden uppgick till cirka en halv miljon invånare vid folkräkningen 2011, vilket vid tillfället gjorde den till delstatens femte största stad. Siliguri omfattar områden i två av delstatens distrikt, Darjeeling och Jalpaiguri. Storstadsområdet hade cirka 700 000 invånare år 2011. Källor
Сіліґурі

Сіліґурі (англ. Siliguri, бенг. শিলিগুড়ি, Shiliguṛi, раніше відоме сіккімською як Silgarhi) — місто в індійському штаті Західний Бенгал, розташоване в Коридорі Сіліґурі — вузькій смузі землі, що сполучає східноіндійські штати з центральною частиною країни. Місто є транзитним пунктом для повітряного, автомобільного та залізничного транспорту сусідніх країн Непал, Бутан і Бангладеш. Місто щороку відвідують близько 500 тис. індійців та 15 тис. іноземців. Зараз місто швидко розвивається та є комерційним центром північної частини Західного Бенгалу.
Chipilima Hydro Electric Project

Chipilima Hydro Electric Project (CHEP) is a hydropower plant located at Chipilima, Sambalpur, Odisha, India. The Odisha government has plans for the modernisation of 5th and 6th unit of Burla Hydro Electric Project (BHEP) and 3rd unit of Chipilima Hydro Electric Project (CHEP) during the 11th five year plan tenure. which in effect lead to modernisation and renovation of the 1st and the 2nd unit of Chipilima Hydro-Electric Project (CHEP) has been completed lengthening the longevity of these two units. This project being a part of the other hydro electric projects of Odisha collectively contributed 5234 million unit in 2005–06, to 7354 million units in 2006–07, and to 7883 million units in 2008–09. Location It is situated at Chipilima, 32.2 km from Sambalpur on the National Highway 6. Nearest airport is Raipur, Chhattisgarh. (262 km) and jharsuguda Footnotes References Nayak, Ajit. Power struggle Archived 4 March 2016 at the Wayback Machine. August 4, 2011
ГЕС Чіпліма (Хіракуд ІІ)

ГЕС Чіпліма (Хіракуд ІІ) — гідроелектростанція на сході центральної частини Індії у штаті Одіша. Знаходячись після ГЕС Хіракуд, становить нижній ступінь у каскаді на річці Маханаді, яка тече в Бенгальську затоку з плато Амаркантак (центральна вузлова точка на межі плоскогір'я Декан та Індо-Гангської рівнини, від якої на захід тягнуться гірські системи Сатпура і Віндх'я, а на схід розляглось плато Чхота-Нагпур). Відпрацьована на ГЕС Хіракуд вода потрапляє у прокладений правобережжям річки дериваційний канал довжиною 26,7 км. На своєму шляху він проходить через невелике розширення — водосховище Чіпілма — довжиною біля 4 км, з якого у разі потреби вода може скидатись напряму в річку. Незадовго до приєднання каналу назад до Маханаді його перекриває будівля машинного залу, куди ресурс подається через три водоводи діаметром по 9,4 метра. На станції на початку 1960-х встановили три турбіни типу Каплан потужністю по 24 МВт, дві з яких у 1998 та 2008 роках пройшли процедуру відновлення. Обладнання працює при напорі у 22,7 метра, при цьому в першій половині 2010-х річне виробництво коливалось від 192 до 311 млн кВт-год електроенергії. До 2009 року станція мала назву Хіракуд ІІ, проте внаслідок реорганізації була виділена в окрему компанію та перейменована. Примітки