NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Mahuadanr Wolf Sanctuary

Mahuadanr Wolf Sanctuary is a wildlife sanctuary located in Latehar district of Jharkhand. It is part of Palamau Tiger Reserve. It was declared to be a wildlife sanctuary in 1976 for the protection of the Indian wolf. Its the only wildlife sanctuary in India dedicated exclusively to the Indian grey wolf. Geography Mahuadanr Wolf Sanctuary is located in Latehar district of Jharkhand. In 1976, the sanctuary was declared a wolf sanctuary for the protection of the Indian wolf (Canis lupus pallipes) population. It is part of Palamau Tiger Reserve. It is spread over approx. 63 square kilometres. Wildlife The sanctuary is home to many species of wild animals including spotted deer, wild boar, hyena, bear and wolf. There are large numbers of wolf dens in the park, where the packs nest and rear their young, and where males court females during the breeding season, between November and February. According to the first count in 1979, there were 49 wolves in the sanctuary. In 2009, there were 58 wolves counted in the sanctuary. There were 120 wolves in 2020. According to survey of wild life Institute in 2024, there were four packs and 70 wolves in the sanctuary. References
Prafulla Chandra Sen Government Medical College and Hospital

Prafulla Chandra Sen Government Medical College and Hospital (PCSGMCH), established in 2022, is a full-fledged tertiary Government Medical college and hospital. It is located at Arambagh city in Hooghly district, West Bengal. The college imparts the degree of Bachelor of Medicine and Surgery (MBBS). The hospital associated with the college is one of the largest hospitals in the Hooghly district. Yearly undergraduate student intake is 100 from the year 2022. Courses Prafulla Chandra Sen Medical College and Hospital undertakes education and training of 100 students MBBS courses. Affiliated The college is affiliated with West Bengal University of Health Sciences and is recognized by the National Medical Commission. Campus The college campus have an 7 storied Academic Building, 10 storied each Boys Hostel and Girls Hostel, 10 storied Teaching Staff Quarter, and 10 storied Non-teaching staff Quarter, 7 stories Nurse's Quarter, 5 storied Superspeciality Block, 10 Storied New OPD Complex, old Sub Divisional Hospital building and a large & beautiful play ground. Recently, a 100 bedded COVID ward was also developed. There will be likely the ICU and CCU in future. References
Godda Thermal Power Station

Godda Thermal Power Station is a coal power plant dedicated for electricity export to Bangladesh. It is located in Godda district, Jharkhand, India. The power generation capacity is 1,600 MW. The plant was built under an agreement between the Government of India and Bangladesh. History In February 2016, Adani Power had applied for terms of reference to build a 1,600 MW coal-based power plant in Godda district. The terms of reference were approved in July 2016. The project was given environmental clearance on 31 August 2017. Adani Power signed a MoU with the Bangladesh Power Development Board on 11 August 2016 to set up 2x800 MW thermal power plants in India on build-and-operate (BOO) basis. Capacity Fuel The thermal power plant will use imported coal as fuel. The company plans to procure coal under long-term contracts from countries like Indonesia, South Africa and Australia. Finally known that coal will supply from Australia's Carmichael mine for the power plant at Godda. The imported coal will be unloaded from ships at Dhamra port in Odisha and transported to the power plant by rail. An estimated 7-9 million tonnes of coal will be required annually. Protest Local peoples were assaulted and harassed for acquiring land for power projects. According to Newslaundry, few local news publications published short reports on the violence. A legal case filed by local villagers in the Jharkhand High Court was scheduled for hearing as early as August 2020. The government of Jharkhand denied all allegations brought by the claimants and contested the court action. High power transmission lines have been constructed in Farakka area of Murshidabad district in West Bengal to carry electricity from Adani Group's thermal power plant in Jharkhand's Godda district to neighboring Bangladesh. Farmers are protesting against the installation of high-voltage cables over mango-litchu orchards and the cutting of mango-litchu trees in orchards. References
Dakshineshwar-Tempel

Der Dakshineshwar-Tempel (bengalisch দক্ষিণেশ্বর) ist eine hinduistische Tempelanlage aus der Mitte des 19. Jahrhunderts im bengalischen Stil. Neben dem zentral gelegenen Kalighat-Tempel ist es einer der Haupttempel Kolkatas. Lage Der Dakshineshwar-Tempel liegt ca. 12 km nördlich des Zentrums von Kolkata am Gangesarm Hugli, direkt neben der Hugli-Brücke Vivekananda Setu. Der Tempelkomplex liegt im Distrikt Uttar 24 Pargana in der Subdivision Barakpur. Geschichte und Architektur Der aus verputzten Ziegelsteinen errichtete Tempelkomplex wurde im Jahr 1847 von Rani Rashmoni, einer wohlhabenden Grundbesitzer-Witwe, gestiftet und 8 Jahre später fertiggestellt. Er besteht aus einem der Göttin Kali geweihten und von einem Mittelturm und 8 – in zwei Ebenen angeordneten – Ecktürmchen (siehe Chhatris) überhöhten Haupttempel mit gekrümmten bengalischen Dächern, einem Radha-Krishna-Schrein und 12 kleinen Shiva-Tempeln, die an der dem Fluss zugewandten Seite liegen. Hier führen Treppen (ghats) zum Fluss hinunter, so dass die Gläubigen ein rituell reinigendes Bad nehmen können. Außen- und Innenwände des Tempels sind weitgehend schmucklos gestaltet; es gibt weder Figuren- noch Ornamentschmuck. Dass der Bau dennoch elegant wirkt, liegt an der architektonischen Feingliederung und den roten farblichen Absetzungen. Sonstiges Auf dem Tempelgelände befindet sich auch der von den Gläubigen ebenfalls religiös verehrte Wohnraum Ramakrishnas (ein Zimmer mit Bett und vielen Fotografien an der Wand), der hier über 30 Jahre bis zu seinem Tod 1886 als Priester tätig war. Die gesamte Tempelanlage ist auch für Nicht-Hindus problemlos zugänglich. Zum etwas flussabwärts gegenüber gelegenen Belur Math, dem von Ramakrishnas Schüler Vivekananda gegründeten Hauptsitz der Ramakrishna-Mission, gibt es eine ständige Fährverbindung. Siehe auch Kalighat-Tempel Hangseshwari-Tempel Weblinks Dakshineshwar Tempel – Webseite mit Fotos + Infos (englisch) Dakshineshwar Tempel – Foto + Infos (englisch)
Hram Dakshineswar Kali

Hram Dakshineswar Kali (Dakshineswar Kalibari) hinduistički je hram u Dakshineswaru, Kolkata, Zapadni Bengal, Indija. Hram je posvećen velikoj božici Kali, koja je viđena kao Mahadevin oblik ili oblik Adi Parashakti. Kalin je hram 1855. dala izgraditi filantropica Rani Rashmoni, žena koja je štovala Kali. Hram sadrži 12 svetišta posvećenih Šivi. Prema predaji, Rani je imala božansku viziju u snu — Kali se objavila rekavši: „Nepotrebno je ići u Banaras. Postavi moj kip u lijepom hramu na obali rijeke Gangesa i uredi štovanje.” Izvori Dutta, Krishna. 2003. Calcutta: a cultural and literary history. Signal Books. str. 255. ISBN 978-1-902669-59-5 Prabhananda, Swami. Listopad 2003. The Kali Temple at Dakshineswar and Sri Ramakrishna. Vedanta Kesari Map of Kali Temple at Dakshineshwar. Inačica izvorne stranice arhivirana 12. lipnja 2008. Pristupljeno 5. studenoga 2008. Harding, Elizabeth U. 1998. Kali: The Black Goddess of Dakshineswar. Motilal Banarsidass. ISBN 81-208-1450-9 Mehrotra, Rajiv. 2008. Thakur: A Life Of Sri Ramakrishna. Penguin Books India. ISBN 978-0-14-306371-1
Topchanchi Wildlife Sanctuary

Topchanchi Wildlife Sanctuary is an 8.75 km2 (3.38 sq mi) protected area located near the town of Topchanchi, Jharkhand. The sanctuary is situated alongside National Highway 2. Land in the sanctuary mainly consists of dry mixed deciduous forests with dry peninsular sal forests. Flora and fauna The dry peninsular sal forests are mainly made up of sal trees, although other flora such as bamboo and grass in unforested plains. Mammals that are found in the sanctuary include leopards, jungle cats, cheetal, barking deer, and wild boar. The Topchanchi Lake adds to the diversity of the area, and migratory birds stop by during the winter. Gallery References
Dhanadhanya Auditorium

Dhano Dhanyo Auditorium is a premier state of the art multi-auditorium complex in Alipore, Kolkata, West Bengal, India. The auditorium was named "Dhanadhanya" in honour of the renowned poet, playwright and lyricist Dwijendralal Ray. Formation The auditorium was planned in December 2017. February 2019 was the deadline for the project but due to COVID-19 the works halted and restarted in 2021. About 600 workers worked in the construction. In 2022, the work completed and on 13 April 2023, it was inaugurated by chief minister of West Bengal. Structure The auditorium is designed in a form of conch shell. It has a main auditorium of 2000 seats with a mini-auditorium of 540 seats and an open stage with 300 seats. The building has 6 floors containing guest house, restaurant, cafeteria, VIP lounge, media lounge and a convention centre. The revolving stage has two concentric circles. The complex also uses LV/AV systems, Solar systems, Building Management System etc. The complex has basement parking with 2 levels of car parking with proper ventilation which also helps to free traffic congestion in Alipore area. Gallery References External links Auditorium
DPL Thermal Power Station

DPL Thermal Power Station is a coal-fired thermal power station in Paschim Bardhaman district, West Bengal, which started its thermal power generation operations in 1960. The thermal power plant is located on the west side of Durgapur Station Road, and is one of the 4 coal-fired power plants in Paschim Bardhaman district. The construction of this power plant started in the 1950s. Electricity generation from the power plant started in 1960. The thermal power plant supplies electricity to consumers by two coal-based power generation units. At present, the electricity generation capacity of the center is 550 MW. On 1 January 2019, 100% ownership of Durgapur Projects Limited was handed over to West Bengal Power Development Corporation. Currently, DPL works as a subsidiary power generation company of the West Bengal Power Development corporation. History Background Durgapur city was developed by the Government of West Bengal as a new and industrial city in the state after the independence of India. Electricity demand for large, small and medium industries in Durgapur and surrounding areas continues to grow. The state government had set up DPL thermal power plants for the purpose of generating and supplying the required power. 1960–2008: Old power generation units Construction of the two units of the power plant began in the 1950s. Two units were commissioned in 1960, each with a power generation capacity of 30 MW. Two more units with a capacity of 77 MW were commissioned in 1964. Two years later in 1966, the fifth unit started generating electricity. The power generation capacity of the fifth unit was also 77 MW. The sixth unit was formed more than a decade later in 1987. The sixth unit was built after more than a decade in 1987. The power generation capacity of this unit was 110 MW. 2008–present: New power generation units The power plant has two new or advanced technology power generation units in operation. The seventh unit was built in collaboration with the Chinese company "Dong Fang Electrical Corporation", which has a power generation capacity of 300 MW. About 1,350 crore rupees were spent on the construction. Former state power minister Mrinal Banerjee inaugurated the seventh unit on 31 March 2008. "Bharat Heavy Electricals Limited" was in charge of construction of the eighth unit. In July 2014, West Bengal Chief Minister Mamata Banerjee inaugurated the eighth unit, which is capable of generating 250 MW of electricity. But its commercial production could not be started for about a year due to various reasons. Commercial production of the eighth unit began in 2015. References
Rohtasgarh

Rohtasgarh és una antiga fortalesa de Bihar (Índia), prop de Sasaram (que queda al nord) al districte de Shahabad a la unió dels rius Koel i Son. La població de Rohtas està propera però no és important (el 1901 tenia 1.899 habitants). Derivaria el seu nom del príncep Rohitaswa, fill d'Haris Chandra, rei de la raça solar, però res de cert se sap de la fortalesa fins després del 1.100 quan pertanyia a Pratap Dhawala, que fou el pare del darrer rei hindú. Segles després Sher Shah Suri va conquerir Rohtasgarh el 1539 en la guerra contra Humayun, i va reforçar les seves defenses però com que les obres no avançaven a bon ritme va fundar una nova fortalesa a un lloc proper, la fortalesa de Shergarh. Man Singh, el general d'Akbar, quan fou nomenat virrei de Bengala i Bihar va escollir Rohtasgarh com a residència i fortalesa principal i segons algunes inscripcions va erigir molts dels edificis encara existents. A la seva mort va ser agregada al territoris del wazir imperial que hi va nomenar diversos governadors. El que exercia el càrrec el 1622-1624 va protegir Shah Jahan i la seva família quan el príncep estava revoltat contra el seu pare. Al segle xvii depenia dels nawabs de Bengala i es va rendir als britànics després de la batalla de Buxar el 1764. La fortalesa ocupa una superfície d'un 6 km de llard d'est a oest i de 8 km d'ampla de nord a sud amb una circumferència de 45 km. A la part sud-est hi ha el temple de Rohtasan, que tenia antigament una imatge de Rohitaswa que va rebre culte fins que fou destruïda per orde de'Aurangzeb. Un altre temple proper porta el nom d'Haris Chandra. Galeria Referències Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
Rohtasgarh

Rohtasgarh, auch Rohtas Fort, ist eine mittelalterliche und frühneuzeitliche Festungsanlage (fort) im Südwesten des indischen Bundesstaats Bihar. Lage Das Fort liegt beim Dorf Rohtas im äußersten Südwesten von Bihar oberhalb des Flusses Son am Rand des Vindhyagebirges im Übergang zur Gangesebene in einer Höhe von knapp 500 m Die nächstgrößeren Städte sind das ca. 50 km (Fahrtstrecke) nordöstlich gelegene Dehri bzw. das davon weitere 20 km westlich gelegene Sasaram. Geschichte Eine erhaltene Inschrift aus dem Jahr 1223 bezeugt, dass sich die mittelalterliche Festung in Händen eines gewissen Śrī-Pratāpa befand, der einen Angriff der Yadavas (gemeint sind wahrscheinlich die Moslems) zurückgeschlagen hatte; aus dieser Zeit sind jedoch nur Teile der Wehrmauern erhalten. Im Jahr 1539 kam das Fort unter die Gewalt von Sher Khan Suri (reg. 1539–1545), der sich jedoch in der Folgezeit der Unterwerfung von Bengalen zuwandte. Einer seiner Bevollmächtigten erbaute eine dreikuppelige Moschee und auch ein Mausoleum entstand. Nach dem Ende der Suriden-Dynastie übernahmen die Moguln erneut die Herrschaft über Nordindien; in Rohtas weilte unterdessen im Auftrag Akbars der rajputische General und spätere Gouverneur von Bihar und Bengalen Man Singh I. († 1594), der mit dem Bau eines Palastes begann. Nach dem Tod Man Singhs lag das Fort in der Obhut der Wesire des Mogulhofs. In den Jahren nach 1621 suchte Prinz Khurram, der spätere Großmogul Shah Jahan, mehrfach hier Zuflucht. Sein Sohn und Nachfolger Aurangzeb (reg. 1658–1707) nutzte das abgelegene Fort als Gefängnis. In den 1760er Jahren kam es in die Hände der Briten, die die Festung jedoch nicht nutzten und sogar Teile davon zerstörten. Bauten Den Haupteingang zum Palastbereich bildet das eindrucksvolle sogenannte Elefanten-Tor (Hathiya Pol). Im Kernbereich des Forts stehen die Freitagsmoschee (jama masjid), die Halle für öffentliche Audienzen (diwan-i-am) und die Ruinen des von Man Singh I. erbauten Palastes. Zahlreiche Bauten in der näheren Umgebung künden von der langen Geschichte des Forts. Ältester Bauteil ist der ca. 1,5 km nordöstlich des eigentlichen Forts gelegene Ganesh-Tempel, dessen skelettartige Ruinen immer noch eindrucksvoll sind. In dessen Nähe finden sich der auf einem Hügel gelegene und dem Hindu-Gott Shiva geweihte Rohtasan- oder Chaurasan-Tempel mit dem obligatorischen liegenden Nandi-Bullen vor der Tür sowie der Devi-Tempel, dessen eigentliche Funktion unklar ist, denn in architektonischer Hinsicht ist er einem Mausoleum ähnlicher als einem Sakralbau. Literatur Wopendranath Ghosh: Rohtasgarh Fort. Prabhat Prakashan, 2017 (Originalausgabe 1908) Weblinks Rohtasgarh – Fotos, Infos + Zitate (englisch)
ГЕС Балімела

ГЕС Балімела – гідроелектростанція на сході центральної частини Індії у штаті Одіша. Знаходячись між ГЕС Мачкунд (вище по течії) та ГЕС Сілеру-Верхня, входить до складу каскаду на річці Сілеру, лівій притоці Сабарі, котра в свою чергу є лівою притокою Годаварі (одна з найдовших річок країни, яка впадає в Бенгальську затоку на узбережжі штату Андхра-Прадеш біля міста Раджамандрі). В межах проекту річку перекрили гравітаційною земляною/кам’яно-накидною греблею висотою 70 метрів та довжиною 1823 метрів, яка потребувала 13,9 млн м3 матеріалу. Вона утримує витягнуте по долині річки на кілька десятків кілометрів водосховище з об’ємом 3,6 млрд м3 та коливанням рівня поверхні в операційному режимі між позначками 439 та 462 метри НРМ. Оскільки вище від водосховища Сілеру протікає по межі штатів Одіша та Андхра-Прадеш (а в останньому вона має свій витік), ресурс зі сховища Балімела ділиться між штатами порівну. Частку Андхра-Прадешу скидають далі у річку в напрямку ГЕС Сілеру-Верхня, тоді як належну Одіші воду використовують у дериваційній схемі, що подає її на захід у долину річки Патеру, ще однієї лівої притоки Сабарі, яка впадає в останню незадовго до Сілеру. Для цього проклали тунель довжиною 4,5 км, який переходить у напірну шахту висотою 79 метрів та діаметром 20 метрів. З останньої живляться чотири водоводи двожиною 183 метри та діаметром 3,7 метра, які розділяються на вісім довжиною 548 метрів та діаметром 2,5 метра. Машинний зал в 1973-1977 роках обладнали шістьма турбінами типу Френсіс потужністю по 60 МВт, до яких у 2008-2009 додали ще дві по 75 МВт. Обладнання працює при напорі від 257 до 289 метрів, при цьому у першій половині 2010-х річне виробництво коливалось від 703 до 1452 млн кВт-год електроенергії. Відпрацьована вода потрапляє до відвідного каналу довжиною 1,9 км, який приєднується до згаданої вище Патеру дещо вище за греблю Сурліконда. Вона забезпечує подачу води у два іригаційні канали майже однакової довжини – 80 та 81 км, котрі забезпечують зрошення 39 та 22 тисяч гектарів відповідно. Примітки
Kahalgaon Super Thermal Power Station

Kahalgaon Super Thermal Power Station (KhSTPP)is located in Kahalgaon in Bhagalpur district of Bihar. The power plant is one of the coal based power plants of NTPC. The coal for the power plant is sourced from Rajmahal coalfield of Eastern Coalfields Limited. Source of water for the power plant is Ganga River. Capacity The work of NTPC Super Thermal Power Plant in Kahalgaon started in 1985. In March 1992, the first unit of 210 MW capacity was commissioned. Gradually, its capacity was increased. The total installed capacity of the plant is 2,340 MW. In the plant, thirty-five thousand to fifty thousand tonnes (34,000 to 49,000 long tons; 39,000 to 55,000 short tons) of coal is used daily for power generation, which is supplied from the Rajmahal coalfield in Jharkhand. Nearly 65 lakh tons of fly ash comes out of the plant every year. Fly ash contains silica, alumina, mercury and iron. References External links NTPC Kahalgaon Archived 2016-03-05 at the Wayback Machine
Kamalanga Thermal Power Plant

Kamalanga Thermal Power Plant is a coal based thermal power project located at Kamalanga in Dhenkanal district in Indian state of Odisha. The power plant is one of the coal based power plants of GMR Kamalanga Energy Limited, a subsidiary of GMR Group. Coal for the power plant is sourced from Mahanadi Coalfields Limited. Capacity Its planned capacity is 1050 MW (3x350 MW). There is plan to add another unit of 350 MW in second phase of the power plant. References
ГЕС Колаб-Верхня

ГЕС Колаб-Верхня – гідроелектростанція на сході центральної частини Індії у штаті Одіша, яка використовує ресурс із річки Сабарі (у верхній течії носить назву Колаб). Зазначена річка дренує західний схил Східних Гатів та впадає ліворуч до Годаварі, котра після цього проривається на протилежний бік Східних Гатів щоб досяги Бенгальської затоки на узбережжі штату Андхра-Прадеш. В межах проекту річку перекрили гравітаційною мурованою греблею висотою 55 метрів та довжиною 631 метр, яка потребувала 479 тис м3 матеріалу. Вона утримує водосховище з площею поверхні 122 км2 та об’ємом 1215 млн м3 (корисний об’єм 935 млн м3), в якому припустиме коливання рівня поверхні в операційному режимі між позначками 844 та 858 метрів НРМ. За півкілометра праворуч від греблі знаходиться водозабірна вежа, від якої прокладений дериваційний тунель до розташованого за 3,8 км верхнього балансувального резервуару. Ще за 0,4 км від останнього починаються чотири водоводи довжиною по 0,5 км, які подають ресурс до машинного залу, обладнаного чотирма турбінами типу Френсіс потужністю по 80 МВт. Вони працюють при напорі від 242 до 266 метрів, при цьому у першій половині 2010-х річне виробництво коливалось від 429 до 789 млн кВт-год електроенергії. Відпрацьована вода потрапляє до відвідного каналу довжиною 0,7 км, який впадає до сховища Сатігуда, створеного греблею на річці Сатінаді (права притока Колабу). Видача продукції здійснюється по ЛЕП, розрахованій на роботу під напругою 220 кВ. Окрім виробництва електроенергії, гідрокомплекс забезпечує зрошення 48 тисяч гекатрів земель та водопостачання міст Damonjodi, Корапут, Сунабеда та Jeypore. Примітки
Maithon Power Plant

Maithon Power Limited (MPL) is an electricity generation plant. It is a joint venture of Tata Power & Damodar Valley Corporation. The venture implemented 1050 MW (2X525 MW units) in Nirsa District Dhanbad in the Indian state of Jharkhand. This project is India’s first 525 MW unit thermal power plant using subcritical technology. It is a coal-based thermal power plant and the first PPP venture plant in the country. This project is India's first Public Private power project. As per the bidding norms, the Project was designed to run on Indian coal. The Project is expected to benefit close to 16 million domestic consumers, apart from supplying cost competitive power to industry and agriculture. The Project will supply power to New Delhi, Jharkhand, West Bengal and Kerala as per the long term power purchase agreement. It will provide a competitive source of power and help meet these states’ growing demand for electricity. Power from the project will help improve the competitiveness of the manufacturing and services industries. Capacity It has an installed capacity of 1050 MW. References External links Maithon Right Bank Thermal Power Station at SourceWatch
North Karanpura Thermal Power Station

North Karanpura Thermal Power Station is an upcoming coal-based thermal power plant located in Tandwa in the Simaria subdivision of the Chatra district, Jharkhand. The power plant is owned by NTPC Limited. Geography Location North Karanpura Thermal Power Station is located at 23°51′02″N 85°00′44″E. Note: The map alongside presents some of the notable locations in the district. All places marked in the map are linked in the larger full screen map. Capacity The planned capacity of the power plant is 1980 MW (3x660 MW). The project was originally proposed in 1999 but got delayed because Coal India Limited objected to the location of the power plant and wanted NTPC to relocate the power plant as it was coming up on site having 6 billion tonnes of coal underneath it. Coal India Limited withdrew the coal linkage to the plant in 2008. The Government of India finally decided in 2013 February against the relocation and in 2013 July, the coal linkage for the plant was restored. The foundation stone was finally laid in August 2014. Progress Efforts are on to get the first unit of the North Karanpura Thermal Power Station ready in 2021. The other two units are expected to be in operation by 2023. References