Kórház

A kórház olyan egészségügyi intézmény, amely szervezett keretek között, szakképzett személyzettel, orvosi irányítással és megfelelő tárgyi feltételekkel lát el betegeket vagy sérülteket. Legfontosabb feladata a betegségek felismerése, kezelése, a betegek ápolása, megfigyelése, valamint szükség esetén rehabilitációja. A kórház hagyományosan a fekvőbeteg-szakellátás központi intézménye, de a modern kórházak jelentős része járóbeteg-szakellátást, sürgősségi ellátást, egynapos beavatkozásokat, oktatást és kutatást is végez. A magyar egészségügyi rendszerben a kórház jellemzően fekvőbeteg-gyógyintézetként működik. Az 1997. évi CLIV. törvény az egészségügyről|egészségügyről szóló 1997. évi CLIV. törvény szerint az általános fekvőbeteg-szakellátás a beteg lakóhelye közelében, fekvőbeteg-gyógyintézeti keretek között végzett ellátás, amelyet a beteg rendszerint beutalás vagy saját jelentkezés alapján vesz igénybe. A Nemzeti Egészségbiztosítási Alapkezelő lakossági tájékoztatója szintén a fekvőbeteg-gyógyintézeti keretek között végzett, betegség esetén igénybe vehető ellátásként írja le a kórházi ellátást. A kórház nem pusztán gyógyító hely, hanem összetett szervezet. Orvosok, ápolók, asszisztensek, gyógyszerészek, gyógytornászok, laboratóriumi, műszaki, adminisztratív és más munkatársak összehangolt munkája szükséges hozzá. Működése a betegellátás mellett érinti az oktatást, a kutatást, a közegészségügyet, a gazdálkodást, a betegjogokat és az egészségpolitikai döntéseket is. A szó eredete A kórház összetett magyar szó. Előtagja a kór, amelynek jelentése 'betegség', utótagja a ház. A kór szó szláv eredetű; rokonítható többek között a cseh, szlovák és lengyel chory ('beteg') szóval. A kórház a nyelvújítás korában megerősödött, német mintára alkotott összetétel. Az Új magyar etimológiai szótár szerint a kór- előtaggal létrejött orvosi összetételek részben német mintát követő tükörfordítások; ilyen párhuzam például a német Krankenhaus. Története A kórházak története hosszú időn át nem azonos a mai értelemben vett orvosi ellátás történetével. A korai intézmények sok esetben menedéket, ápolást, élelmet és vallási vagy karitatív gondoskodást adtak a betegeknek, szegényeknek, időseknek, zarándokoknak vagy más rászorulóknak. Az orvosi kezelés csak fokozatosan vált a kórházak meghatározó feladatává. Az ókori világban léteztek olyan gyógyító, ápoló vagy katonai ellátóhelyek, amelyek bizonyos vonásaikban a későbbi kórházak előzményeinek tekinthetők. Ezek azonban általában nem voltak a mai kórházakhoz hasonló, több szakmát, diagnosztikát, műtétet és folyamatos ápolást egyesítő intézmények. A középkori Európában a kórházak jelentős része egyházi vagy városi fenntartásban működött. A kolostorok és szerzetesrendek szerepe különösen nagy volt, mert a betegek gondozása a keresztény irgalmasság egyik gyakorlati formájának számított. A középkori kórház ezért sokszor egyszerre volt menedékhely, ápolási hely, szegénygondozó intézmény és vallási közösségi tér. Az iszlám világban a bímárisztánok a szervezett betegellátás fontos intézményei voltak. Egyes ilyen intézményekben az ápolás és gyógyítás mellett oktatás, gyógyszerkészítés és orvosi megfigyelés is folyt. Ez hozzájárult ahhoz, hogy a kórház fokozatosan ne csak befogadó, hanem tudományos és szakmai intézménnyé is váljon. A modern kórház kialakulását a 18–20. század orvosi és technikai fejlődése gyorsította fel. A sebészet, az aneszteziológia, a mikrobiológia, a radiológia, a laboratóriumi diagnosztika, az intenzív terápia és a közegészségügy fejlődése átalakította a kórházak szerepét. A kórház egyre inkább olyan intézménnyé vált, ahol nemcsak ápolták a beteget, hanem vizsgálták, megfigyelték, operálták, gyógyszeresen kezelték és rehabilitálták is. A 19. században a kórházak fejlődését nemcsak az orvosi tudás bővülése, hanem a higiéniai, ápolási és szervezési reformok is alakították. Florence Nightingale a krími háború tapasztalatai alapján a kórházi higiénia, az ápolásszervezés és az egészségügyi adatok módszeres felhasználásának egyik meghatározó alakjává vált. Munkája hozzájárult ahhoz, hogy az ápolás önálló, képzett szakmai tevékenységként erősödjön meg. A fertőzések kórházi jelentőségének megértésében Louis Pasteur, Joseph Lister és Robert Koch munkássága hozott fordulatot. A csíraelmélet elfogadása, az antiszeptikus sebészet, a sterilizálás és a fertőzésmegelőzés átalakította a műtéti ellátást és a kórházi gyakorlatot. Lister antiszeptikus eljárásai különösen nagy hatással voltak a sebészet fejlődésére, mert a műtéti sebfertőzések csökkentése nélkül a modern sebészet nem fejlődhetett volna a mai formájára. A betegbiztonság fejlődésében különösen jelentős Semmelweis Ignác munkássága. A kézfertőtlenítés bevezetésével kimutatta, hogy a kórházi gyakorlat megváltoztatása jelentősen csökkentheti a gyermekágyi láz miatti halálozást. Munkája később az intézményi fertőzésmegelőzés és az ellátásbiztonság egyik alapvető történeti példájává vált. Magyarországon a kórházak fejlődése szorosan kapcsolódott a városi szegénygondozás, az egyházi és világi betegápolás, majd a 19–20. századi közegészségügyi és orvosképzési reformok történetéhez. A pesti Szent Rókus Kórház a 19. században fontos közkórházi szerepet töltött be; 1857-ben hivatalosan is közkórházzá vált, majd a század második felében bővült és a fertőző betegek elkülönítésében is szerepet kapott. Budapest növekedése és a járványügyi tapasztalatok a 19. század végén új, korszerűbb városi kórházak építését is szükségessé tették. A modern kórház feladatai Betegellátás és gyógyítás A kórház legfontosabb feladata a beteg vagy sérült ember ellátása. Ez magában foglalhatja a vizsgálatot, a diagnózis felállítását, a kezelés megtervezését, a gyógyszeres vagy műtéti beavatkozást, a beteg állapotának megfigyelését, az ápolást és a további gondozás előkészítését. Kórházi ellátásra különösen akkor van szükség, ha a beteg állapota folyamatos orvosi vagy ápolói felügyeletet, speciális diagnosztikai hátteret, műtétet, intenzív megfigyelést vagy több szakma együttműködését igényli. Ilyen lehet például a súlyos sérülés, az akut belgyógyászati állapot, a szülészeti esemény, a fertőző betegség, a stroke, a szívinfarktus gyanúja, a daganatos betegség kezelése vagy egy nagyobb műtét utáni megfigyelés. Megelőzés és közegészségügyi szerep A kórházak nemcsak a már kialakult betegségek kezelésében vesznek részt. Szerepük lehet a betegségek megelőzésében, a szűrésekben, a védőoltási programokban, a járványügyi megfigyelésben, a fertőzések jelentésében és az egészségügyi adatok gyűjtésében is. A kórházi tapasztalatok gyakran visszahatnak a közegészségügyre, mivel jelzik, milyen betegségek, sérülések vagy ellátási problémák jelennek meg nagy számban a lakosság körében. Ápolás és rehabilitáció A kórház nem kizárólag orvosi beavatkozások helye. Az ápolás a kórházi ellátás önálló szakmai területe. Az ápolók részt vesznek a beteg megfigyelésében, alapvető szükségleteinek támogatásában, a gyógyszerek beadásában, a beavatkozások előkészítésében, a betegoktatásban és a kórházi biztonság fenntartásában. A rehabilitáció célja, hogy a beteg a lehető legnagyobb önállóságot és működőképességet nyerje vissza. Ez különösen fontos műtétek, sérülések, stroke, mozgásszervi betegségek, neurológiai állapotok vagy hosszabb kórházi tartózkodás után. A rehabilitációban orvosok, gyógytornászok, ergoterapeuták, ápolók, dietetikusok, pszichológusok és más szakemberek is részt vehetnek. Oktatás és kutatás Számos kórház oktatási feladatot is ellát. Az orvosképzés, az ápolóképzés, a gyógyszerészi, gyógytornászi, dietetikusi és más egészségügyi képzések gyakorlati része gyakran kórházi környezetben történik. Az egyetemi klinikák és oktatókórházak emellett kutatási tevékenységet is végezhetnek, és részt vehetnek új diagnosztikai vagy terápiás módszerek vizsgálatában. A kórházak főbb típusai A kórházak többféle szempont szerint csoportosíthatók. Különbséget lehet tenni fenntartó, szakmai profil, ellátási szint, méret, oktatási szerep, betegforgalom vagy az ellátás időtartama alapján. Általános kórház Az általános kórház több alapszakmában nyújt ellátást. Rendszerint belgyógyászati, sebészeti, szülészeti-nőgyógyászati, gyermekgyógyászati, sürgősségi, diagnosztikai és ápolási kapacitással rendelkezik. Feladata, hogy a lakosság széles körének biztosítson területileg elérhető kórházi ellátást. Szakkórház A szakkórház egy-egy betegségcsoportra, szakterületre vagy betegcsoportra szakosodik. Ilyen lehet például a kardiológiai, onkológiai, pszichiátriai, rehabilitációs, gyermekgyógyászati, tüdőgyógyászati vagy infektológiai profilú intézmény. Előnye, hogy koncentrált szakmai tudással, speciális eszközparkkal és nagyobb tapasztalattal rendelkezhet az adott területen. Egyetemi klinika és oktatókórház Az egyetemi klinikák és oktatókórházak a betegellátás mellett oktatási és tudományos feladatokat is ellátnak. Ezekben az intézményekben a gyógyítás, a gyakorlati képzés és a kutatás egymáshoz kapcsolódik. Gyakran itt jelennek meg először új eljárások, szakmai protokollok vagy összetett betegellátási formák. Aktív és krónikus ellátást nyújtó intézmények Az aktív fekvőbeteg-ellátás általában rövidebb, intenzívebb diagnosztikai vagy terápiás ellátást jelent. Ide tartozhat például a műtét, az akut belgyógyászati kezelés, a sürgősségi ellátás vagy egy gyors állapotromlás kezelése. A krónikus ellátás hosszabb időtartamú, gyakran tartós ápolási, gondozási vagy rehabilitációs igényhez kapcsolódik. Ilyen ellátásra lehet szükség akkor, ha a beteg állapota már nem igényel akut beavatkozást, de önálló életvitele, gyógyulása vagy gondozása még kórházi jellegű támogatást kíván. Sürgősségi és traumatológiai ellátóhelyek A sürgősségi ellátást nyújtó kórházak és traumatológiai központok hirtelen kialakuló, súlyos vagy életveszélyes állapotok fogadására alkalmasak. Ide tartozhatnak a balesetek, mérgezések, súlyos vérzések, égési sérülések, stroke-gyanús állapotok, szívinfarktus-gyanú, légzési elégtelenség vagy más akut betegségek. Klinikai, kiegészítő és nem klinikai szolgáltatások A kórház működése több egymásra épülő területből áll. A beteg számára gyakran a klinikai osztályok láthatók leginkább, de a háttérszolgáltatások nélkül a kórházi ellátás nem működne. Klinikai szolgáltatások A klinikai szolgáltatások közvetlenül a beteg vizsgálatához, kezeléséhez, műtéti ellátásához, ápolásához vagy rehabilitációjához kapcsolódnak. Ide tartozhatnak például a belgyógyászati, sebészeti, gyermekgyógyászati, szülészeti-nőgyógyászati, kardiológiai, ortopédiai, neurológiai, pszichiátriai, onkológiai, infektológiai és rehabilitációs osztályok. Klinikai jellegű kiegészítő szolgáltatások A klinikai jellegű kiegészítő szolgáltatások a diagnózist és a kezelést támogatják. Ide sorolható a laboratórium, a radiológia, a patológia, a mikrobiológia, a kórházi gyógyszertár, a vérdepó, a műtőszolgálat, a sterilizáló, az aneszteziológiai háttér és az intenzív terápiás kapacitás. Ezek a területek sokszor nem önálló betegosztályként jelennek meg, mégis döntően befolyásolják a kórházi munka minőségét. Egy laboreredmény, képalkotó vizsgálat, szövettani lelet, gyógyszerészeti ellenőrzés vagy altatóorvosi háttér nélkül számos kórházi döntés nem lenne biztonságosan meghozható. Nem klinikai szolgáltatások A nem klinikai szolgáltatások a kórházi működés mindennapi feltételeit biztosítják. Ide tartozik az élelmezés, a takarítás, a mosoda, a műszaki üzemeltetés, a betegszállítás, a portaszolgálat, az informatikai háttér, a hulladékkezelés, a biztonsági szolgálat és az épületfenntartás. Ezek nem közvetlenül gyógyító feladatok, de hiányuk vagy rossz működésük azonnal érintené a betegellátást. A tisztaság, az étkeztetés, a működő műszerek, a biztonságos betegszállítás és az informatikai rendszerek megbízhatósága a kórházi ellátás gyakorlati alapfeltétele. Adminisztratív szolgáltatások A kórházi adminisztráció feladata a működés szervezése és dokumentálása. Ide tartozik a betegfelvétel, a kórlapvezetés, az adatkezelés, a finanszírozási elszámolás, a beszerzés, a humánerőforrás-gazdálkodás, a jogi ügyek, a minőségirányítás és az intézményvezetés támogatása. A modern kórházban az egészségügyi dokumentáció és az informatikai rendszerek szerepe különösen nagy. Ezek teszik követhetővé a beteg útját, a vizsgálatokat, a gyógyszerelést, a beavatkozásokat, a leleteket és az ellátással kapcsolatos döntéseket. Területi ellátás és kórházhálózat A kórházak rendszerint nem elszigetelten működnek, hanem egy adott ország vagy térség egészségügyi hálózatának részei. Kapcsolódnak az alapellátáshoz, a járóbeteg-szakellátáshoz, a mentőszolgálathoz, a rehabilitációs intézményekhez, az otthoni szakápoláshoz, a gyógyszerellátáshoz és a szociális ellátórendszerhez. A WHO szerint a kórházak akkor működnek jól az egészségügyi rendszerben, ha nem önmagukban, hanem szervezett ellátási és beutalási hálózat részeként látják el feladataikat. A kórházak feladata, hogy az akut és összetett esetekhez folyamatosan elérhető szakmai hátteret biztosítsanak, miközben együttműködnek az ellátórendszer többi szintjével. A kórházi kapacitás egyik gyakran használt mutatója a kórházi ágyak száma. Az OECD egészségügyi statisztikáiban a kórházi ágy olyan ágyat jelent, amelyet rendszeresen fenntartanak, személyzettel ellátnak, és amely azonnal rendelkezésre áll fekvőbetegek ellátására. A puszta ágyszám azonban önmagában nem mutatja meg az ellátás minőségét, mert a szakember-ellátottság, a felszereltség, a betegutak szervezettsége és az intézmények közötti együttműködés is meghatározó. Kórházi modernizáció és új működési irányok A 21. századi kórházak működését egyre inkább befolyásolja a digitalizáció. Az elektronikus egészségügyi dokumentáció, a képalkotó rendszerek digitális összekapcsolása, a telemedicina, a távmonitorozás és az egészségügyi adatok elemzése több országban a kórházi ellátás mindennapi részévé vált. A WHO digitális egészségügyi stratégiája szerint a digitális technológiák akkor szolgálják az egészségügyi rendszert, ha nem öncélú fejlesztésként, hanem a hozzáférés, a minőség, a folyamatosság és a betegbiztonság javításának eszközeként jelennek meg. A kórházi ellátásszervezésben több országban megjelentek a hálózatos működési modellek. Ezek lényege, hogy a nagy szakmai felkészültséget vagy drága eszközparkot igénylő ellátásokat kijelölt központokban összpontosítják, míg az egyszerűbb vagy utánkövetést igénylő ellátások a beteg lakóhelyéhez közelebb történhetnek. Az ilyen megoldások célja a szakmai tapasztalat koncentrálása, a betegutak rövidítése és a rendelkezésre álló kapacitások jobb kihasználása. Ugyanebbe az irányba mutat az értékalapú ellátás szemlélete is, amely az elvégzett beavatkozások száma helyett egyre inkább a beteg számára elért egészségnyereséget, az ellátás minőségét és a hosszabb távú eredményeket helyezi előtérbe. A korszerű kórházi infrastruktúra már nemcsak építészeti vagy műszaki kérdés. A betegbiztonság, a fertőzésmegelőzés, az energiahatékonyság, a digitális rendszerek üzembiztonsága, a sürgősségi helyzetekre való felkészülés és a betegbarát környezet egyaránt része a kórháztervezésnek. A jövő kórházaival kapcsolatban egyre gyakrabban jelenik meg az a követelmény is, hogy az intézmények fenntarthatóbbak, rugalmasabban átszervezhetők és válsághelyzetekben ellenállóbbak legyenek. A kórházi rendszerek országonként jelentősen eltérnek. Különbség lehet a finanszírozás módjában, az állami és magánfenntartás arányában, a kórházi ágyak számában, a járóbeteg- és fekvőbeteg-ellátás közötti munkamegosztásban, valamint abban is, hogy a speciális ellátásokat mennyire központosítják. Az OECD adatai szerint a kórházi ágyak száma és kihasználtsága országonként nagy eltérést mutat, ezért ezek az adatok csak az adott egészségügyi rendszer szerkezetével együtt értelmezhetők. A kórházi informatika a modern intézményi működés egyik alapvető eleme. Ide tartozhat az elektronikus egészségügyi dokumentáció, a kórházi információs rendszer, a laboratóriumi információs rendszer, a képalkotó vizsgálatok tárolását és továbbítását végző rendszer, valamint a gyógyszerelési és betegút-követési megoldások. Ezek célja nem önmagában az adatgyűjtés, hanem az ellátás folyamatosságának, ellenőrizhetőségének és biztonságának javítása. A kórházi működés kihívásai A kórházak működése számos országban tartós nyomás alatt áll. A népesség öregedése, a krónikus betegségek gyakoribbá válása, a diagnosztikai és terápiás lehetőségek bővülése, valamint a betegek növekvő elvárásai mind növelik az intézmények terhelését. A kórházi kapacitás mérésére gyakran használják az ágyak számát, de az önmagában nem mutatja meg, hogy van-e elegendő szakember, működő eszköz, finanszírozás és szervezett betegút az ellátáshoz. Az OECD 2025-ös adatai szerint a kórházi ágyak száma országonként jelentősen eltér, és az ágykapacitás értékelésekor figyelembe kell venni az ellátási modellt, a betegforgalmat és az intézményi szerkezetet is. A munkaerőhiány a kórházi rendszerek egyik legsúlyosabb problémája. Orvosok, ápolók és más egészségügyi szakemberek nélkül a kórházi infrastruktúra önmagában nem jelent működő ellátást. A WHO szerint az egészségügyi rendszerek működése a megfelelő számú, képzettségű és elérhető egészségügyi dolgozótól függ, és 2030-ra világszinten jelentős egészségügyi munkaerőhiány várható. A várólisták és a hosszú várakozási idők szintén sok országban okoznak ellátási feszültséget. Ezek hátterében állhat kapacitáshiány, szakemberhiány, finanszírozási korlát, területi egyenlőtlenség vagy rosszul szervezett betegút. Az OECD adatai szerint a várakozási idő több országban a kielégítetlen egészségügyi szükségletek egyik fő oka. A kórházaknak emellett alkalmazkodniuk kell az elöregedő épületállományhoz, a drága orvostechnikai eszközökhöz, az energia- és fenntartási költségekhez, az informatikai biztonsági kockázatokhoz és az ellátásbiztonsági elvárásokhoz is. A digitalizáció javíthatja a folyamatokat, de új sérülékenységeket is teremt: az elektronikus rendszerek kiesése, az adatvédelmi incidensek vagy a kibertámadások közvetlenül is érinthetik a betegellátás folyamatosságát. Betegbiztonság és minőség A kórházi ellátás egyik központi kérdése a betegbiztonság. A kórházban súlyos állapotú betegek, invazív beavatkozások, műtétek, gyógyszeres kezelések, fertőzési kockázatok és gyors döntési helyzetek vannak jelen. Ezért különösen fontos a pontos betegazonosítás, a fertőzésmegelőzés, a gyógyszerelési biztonság, a műtéti ellenőrzés, az esésmegelőzés, a nyomási fekélyek megelőzése és a dokumentáció pontossága. A minőségirányítási rendszerek, szakmai protokollok, belső ellenőrzések, klinikai irányelvek és betegjogi szabályok azt szolgálják, hogy az ellátás ne csak szakmailag indokolt, hanem követhető és számonkérhető is legyen. A kórházi minőség nem egyetlen mutatóból áll: része a szakmai eredményesség, a betegbiztonság, a hozzáférés, a kommunikáció, a betegjogok érvényesülése és az intézményi működés rendezettsége is. A kórház társadalmi szerepe A kórház a társadalom egyik legfontosabb közintézménye. Járványok, balesetek, természeti katasztrófák, tömeges sérülések vagy súlyos betegségek idején különösen láthatóvá válik, hogy a kórház nem csupán egy szolgáltató, hanem biztonsági és közösségi intézmény is. A kórházak működése gazdasági és társadalmi kérdés is. Nagy létszámú munkahelyek, jelentős közpénzek vagy biztosítási források felhasználói, és sok településen meghatározó intézmények. Megítélésüket befolyásolja az ellátás hozzáférhetősége, a várakozási idő, a személyzet terhelése, az intézményi környezet, a betegkommunikáció és az egészségügyi rendszer általános állapota. Jegyzetek Források és irodalom A. V. Yadav: Hospital And Clinical Pharmacy. Pragati Books Pvt. Ltd., 2008. "Hospitals". World Health Organization. Hozzáférés: 2026. június 14.. "Hospital". Encyclopaedia Britannica. Hozzáférés: 2026. június 14.. "Fekvőbeteg (kórházi) ellátás". Nemzeti Egészségbiztosítási Alapkezelő. Hozzáférés: 2026. június 14.. "1997. évi CLIV. törvény az egészségügyről". Nemzeti Jogszabálytár / Wolters Kluwer Jogtár. Hozzáférés: 2026. június 14.. Cilliers, L.; Retief, F. P. (2002). "The evolution of the hospital from antiquity to the end of the Middle Ages". Curationis. 25 (4): 60–66. Hozzáférés: 2026. június 14.. Kapcsolódó szócikkek Fekvőbeteg-szakellátás Járóbeteg-szakellátás Magyarországi kórházak listája Intézeti gyógyszerészet Rehabilitáció Ápolás Közegészségügy Semmelweis Ignác Florence Nightingale Joseph Lister Louis Pasteur