NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Hôtel de Ville, Gagny

The Hôtel de Ville (French pronunciation: [otɛl də vil], City Hall) is a municipal building in Gagny, Seine-Saint-Denis, in the eastern suburbs of Paris, standing on Place Foch. History The building was commissioned as a private residence for François Normand, who was a prosecutor at the Parlement of Paris, in the early 18th century. It was designed in the neoclassical style, built in stone and was completed in 1715. The design involved a symmetrical main frontage of seven bays facing onto what is now Place Foch, with the end bays projected forward as pavilions. The central bay featured a square headed doorway with a moulded surround on the ground floor and a casement window with iron railings on the first floor. The other bays were all fenestrated in a similar style, although the windows in the end bays were enhanced by hood moulds on both floors. The central bay was flanked by full-height Doric order pilasters supporting an entablature and a pediment with a clock in the tympanum, and, at attic level, there were dormer windows flanked by oculi. The house became the home of Normand's elderly relative, Jacques Genty de la Grange, in 1717, and was then acquired by a guards officer, Jean-Jacques Chaponel, in 1743. After briefly serving as the home of Marie-Victoire Mahé, Countess of Grimoard from 1798 to 1802, it was acquired by Louis Henri, Count of Laugier-Villars in 1803. The count went on to serve as a senior officer in the King's Guard during the reign of Louis XVIII. The house then remained in the Laugier-Villars family until 1880, when it was bought by a local merchant, Henri Nicolas Peretmère. Meanwhile, the town council held its meetings in a room above a café until 1870, when it moved Place du Baron Roger (now Place Charles De Gaulle). After finding this arrangement unsatisfactory, the council led by the mayor, Léon Bry, decided to acquire Normand's former house for FFr70,000. After the conversion works had been completed, the building was officially opened as the town hall on 12 October 1890. Internally, the principal new room created was the Salle des Fêtes (ballroom) which was completed in 1900. The roof was modified, with a steep section created above the central bay, in 1926. During the Paris insurrection, part of the Second World War, members of the French Resistance seized the town hall and installed a local liberation committee led by the town secretary, Lucien Millet, on 25 August 1944. This was two days before the liberation of the town by the French 2nd Armoured Division, commanded by General Philippe Leclerc, on 27 August 1944. After the war, plaques were affixed to the front of the building to commemorate the lives of a mayor, Émile Cossonneau, and deputy mayor, Alphonse Benoit, who had died in the service of France. Cossonneau was killed by German anti-aircraft fire in a Westland Lysander above Juvincourt Airfield in December 1943, while Benoit died at Auschwitz concentration camp in November 1942. An extensive programme of refurbishment works was completed in the late 1990s. References
Hôtel de ville de Gagny

L'Hôtel de Ville de Gagny est un bâtiment administratif de cette commune française du département de la Seine-Saint-Denis en région Île-de-France. Il est situé place Foch. Historique Cet immeuble de deux étages a été construit en 1715 pour François Normand, avocat au Parlement de Paris. La famille de Laugier-Villars, qui donne deux maires à la ville, en devint propriétaire de 1803 à 1880. Elle est ensuite la propriété d'Henri-Nicolas Peretmère, un négociant parisien, jusqu'en 1888. À la fin des années 1880, la commune rachète le bâtiment et y installe la mairie. Description Un pignon triangulaire au-dessus de l'axe central et des encadrements de fenêtres ornent la façade. Bibliographie Le Patrimoine des Communes de la Seine-Saint-Denis. Flohic Éditions, 2. Édition, Paris 2002, (ISBN 2-84234-133-3), pp. 159-160. Références Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de la Seine-Saint-Denis
Monument Pershing - Lafayette

Le monument Pershing - Lafayette est un mémorial situé sur les hauteurs de Versailles (département des Yvelines, en France), érigé en hommage d'une part à l'armée américaine ayant combattu pendant la Première Guerre mondiale et à l'armée de la guerre de l'indépendance américaine, d'autre part. Historique Jacques Carlu remporta le concours d'architecte et le monument fut inauguré le 6 octobre 1937 en présence du général Pershing mais le monument érigé est resté inachevé. La statue du général Pershing, en plâtre, réalisée par Joachim Costa (1888-1971), très dégradée fut déposée en 1941. Le monument, son esplanade et le pourtour arboré, ainsi que la voirie qui le traverse font l’objet d’une inscription au titre des monuments historiques depuis le 7 mars 2007. L'association Pershing-Lafayette-Versailles a entrepris, avec le concours de généreux donateurs, d'installer les statues définitives des deux généraux dont la maquette en plâtre avait été déposée en 1941. Le 8 septembre 2017, les statues des généraux Pershing et La Fayette sont inaugurées. Caractéristiques Le mémorial comporte deux socles en béton qui se font face de part et d'autre de l'avenue des États-Unis. Il s'agit en fait de piédestaux qui supportent les statues équestres du général Pershing et de Lafayette. Notes et références Voir aussi Bibliographie Articles connexes Histoire de Versailles Liste des monuments historiques de Versailles Liens externes Ressource relative à l'architecture : Mérimée Histoire du monument Pershing La Fayette, Association des riverains États-Unis Pershing (AS.RI.EU.PE) Enregistrement sonore du discours de l'inauguration du monument Pershing - La Fayette, www.phonobase.org Portail des monuments historiques français Portail de Versailles
Halottak emlékműve (Père-Lachaise)

A Halottak emlékműve (Monuments aux Morts) a párizsi Père-Lachaise temetőben található. Története Albert Bartholomé szobrászművész 1889-ben kezdett dolgozni az emlékművön, a végső gipszmodellt 1895-ben mutatta be a Párizsban rendezett nemzeti szépművészeti szalonon. Az emlékmű inspirációi ősi sírok, elsősorban egyiptomi masztabák voltak. Hatott a szobrászra Auguste Rodin A pokol kapuja című alkotása is. Az emlékmű kétszintes. A felső az életből a halálba vezető átjárót testesíti meg: a két dimenzió közötti kapuban két emberalak áll. A homlokzaton hét további álló, guggoló, ülő figura látható. Alattuk, egy fülkében egy halott pár látható gyermekükkel, felettük karjait kiterjesztő meztelen nőalak, aki az élet és a fény szellemét testesíti meg. Az emlékművet 1899. november 1-jén, Mindenszentek napján leplezték le, egy nap alatt 98 ezer ember tekintete meg. Az építmény alatt a Père-Lachaise katakombái találhatók, egy csontház, amelyben többek között azoknak a földi maradványait helyezték el, akiknek már hosszabb ideje nem gondozták a sírját. Ha megtelik, a csontokat elégetik, és a hamut szétszórják a sírkertben. A becslések szerint a katakombában kétmillió ember csontjait őrzik. Jegyzetek Források ↑ Ville de Lyon: Monument to the Dead. Ville de Lyon. Hozzáférés: 2022. november 8.. ↑ Famous Graves: 101 Famous Graves in Pére Lachaise Cemetery. Ville de Lyon. Hozzáférés: 2022. november 8..
Паметник на правата на човека

Паметникът на правата на човека (на френски: Monument des Droits de l'Homme) е разположен в парка Марсово поле в Париж. Издигнат е през 1989 г. в чест на 200-годишнината от Френската революция и обявяването на „Декларацията за човешки и граждански права“. Сградата обхваща до 3000 езотерични знаци и символи. Паметникът е проектиран от чешкия скулптор Иван Таймер. Поради символиката му е третиран като масонски мемориал. Източници
Monument des Droits de l'homme

Monument des Droits de l'homme et du citoyen (tj. Památník práv člověka a občana) se nachází v Paříži na Champ-de-Mars na avenue Charles-Risler. Zadavatelem pomníku bylo město Paříž za starosty Jacquese Chiraca. Byl instalován v roce 1989 u příležitosti dvoustého výročí Francouzské revoluce. Jedná se o dílo architekta Michela Jantzena a sochaře Ivana Theimera. Pomník je inspirován egyptskými mastabami, obsahuje četné odkazy na revoluční ikonografii. Popis Pomník se skládá z několika prvků: kamenná budova čtvercového tvaru, otevírající se do osmibokého vnitřního prostoru, osvětlená shora, jejíž vnější fasády jsou zdobeny vyrytými texty, různými reliéfy a dvanácti kameny s bronzovými pečetěmi zemí – tehdejšími členy Evropského společenství; dva obelisky, jeden s trojúhelníkovou základnou, druhý se čtvercovou základnou, z bronzu, pokryté množstvím symbolů a textů obsahujících jemné detaily a reliéfy, včetně Deklarace lidských práv z roku 1789; socha muže v tóze, který v rukou drží několik dokumentů; socha muže, který vyzývá lidi, aby si přečetli texty vyryté na obeliscích; socha ženy s dítětem v klobouku z novin (chronologie událostí v roce 1989). Na jihozápadní fasádě (strana k Champ de Mars) se nacházejí: trojúhelník, symbol často používaný ve svobodném zednářství, který připomíná povznesení lidského myšlení; text vyrytý do kamene připomínající dvousté výročí Deklarace práv člověka a občana z roku 1789; sluneční hodiny. Na severovýchodní straně k rue de Belgrade: bronzové dveře orámované dvěma sloupy. Na dveřích jsou četné reliéfy a historické záznamy z doby revoluce; okulus nad dveřmi představující uroboros. Na dalších dvou fasádách jsou vsazeny kameny, každý pochází z jedné ze zemí tehdejšího Evropského společenství, s vyrytým názvem hlavních měst a jejich bronzovou pečetí: na severozápadní straně: lisboa - madrid - paris - bruss/xelles - london - dublin; na jihozápadní straně: αθήνα - roma - luxembourg - bonn - amsterdam - københavn. Celá stavba je umístěna na dvoustupňovém pódiu. V rozích se nacházejí bronzová ohniště. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Monument des droits de l'homme na francouzské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Památník lidských práv na Wikimedia Commons
Monument des Droits de l’Homme

Das Monument des Droits de l’Homme et du citoyen („Monument der Menschen- und Bürgerrechte“) ist ein kleines tempelartiges und skulpturenbesetztes Bauwerk im Zentrum der französischen Hauptstadt Paris. Lage Das Monument befindet sich im 7. Arrondissement von Paris ca. 600 m (Fußweg) südöstlich des Eiffelturms auf einer Verkehrsinsel der Av. Charles Risler auf dem Champ de Mars („Marsfeld“). Geschichte Der Bau wurde zur Erinnerung an den 200-jährigen Jahrestag des Beginns der Französischen Revolution und während der Amtszeiten von François Mitterrand als Staatspräsident und Jacques Chirac als Bürgermeister von Paris im Jahr 1989 fertiggestellt. Architekt war der im Jahr 1931 geborene Franzose Michel Jantzen; für die Außengestaltung verantwortlich war der in Mähren geborene, aber in Frankreich lebende Zeichner und Bildhauer Ivan Theimer. Es herrscht jedoch insgesamt die Überzeugung vor, dass François Mitterrand in nicht unerheblichem Maß für die eklektizistische und teilweise esoterisch anmutende Gestaltung des Bauwerks mitverantwortlich war. Architektur Der Grundriss des sich nach oben leicht verjüngenden Gebäudes ist quadratisch mit Seitenlängen von etwa 3,80 m; das einflügelige und von zwei Säulen flankierte bronzene Eingangsportal befindet sich auf der Nordostseite. Der obere Teil ist mit verstreuten architektonischen Ziermotiven versehen. Das Innere des Bauwerks ist im Gegensatz zum Äußeren achteckig und leer sowie weitgehend fenster- und schmucklos. Lediglich über dem Eingangsportal befindet sich ein kleines Rundfenster; der Bau wird jedoch hauptsächlich über ein in der nach innen abgestuften Decke befindliches Opaion belichtet. Ausstattung Neben den beiden (die Frau wird überdies noch von einem Kind begleitet) auf runden Steinsockeln stehenden leicht überlebensgroßen Bronzefiguren gibt es zwei runde Kessel mit abnehmbarem Deckeln sowie zwei schlanke bronzene Obelisken (beide mit viereckigem Querschnitt, aber einer übereck gestellt) mit zahlreichen symbolischen oder esoterischen Reliefs und Schrifttafeln, darunter eine mit dem Text der Menschen- und Bürgerrechte. Literatur Julien Feydy: Le Temple des droits de l’Homme d’Ivan Theimer. De la commémoration à la pédagogie politique. Politica Hermetica, Paris 1997, ISBN 2-8251-1083-3. Dominique Setzepfandt: François Mitterrand grand architecte de l’univers. La symbolique maçonnique des grands travaux de François Mitterrand. Faits & Documents Paris 1995, ISBN 2-909769-02-X. Weblinks Monument des Droits de l'Homme – Fotos + Kurzinfos (französisch) Monument des Droits de l'Homme – Fotos + Kurzinfos (französisch) Einzelnachweise
Monument to the French Declaration of the Rights of Man and of the Citizen

The Monument to the French Declaration of the Rights of Man and of the Citizen or Monument des Droits de l’Homme et du Citoyen in French, is located in Paris, in the Champs de Mars gardens on Avenue Charles-Risler. Commissioned by the City of Paris, it was erected in 1989 on the occasion of the bicentennial of the French Revolution. Inspired by Egyptian mastaba tombs, it includes many references to revolutionary imagery. It is the work of the Czech sculptor Ivan Theimer. The monument is composed of several elements: a freestone square plane construction, opening into an octagonal interior space, lit from above, its external facades are adorned with graven texts, various reliefs and 12 stones inlaid with bronze seals, one for each of the European Community member states in 1989; two bronze obelisks covered with a profusion of finely detailed symbols and texts, including that of the 1789 French Declaration of the Rights of Man and of the Citizen; a statue of a man wearing a toga and holding several documents in his hands; the statue of a man inviting onlookers to read the texts carved on the obelisks; the statue of a woman with a child who wears a hat made of newspaper (chronology of the events of 1989); On the southwest façade (closest to the Champs de Mars) are: a triangle; symbol frequently used by Freemasons to evoke the loftiness of human thought; a text commemorating the bicentennial of the French 1789 Declaration of the Rights of Man and of the Citizen is carved in the stone; a sundial On the northeast facade, nearest rue de Belgrade : a bronze door framed by two columns : numerous reliefs and images of historical documents of the revolutionary period are to be found on the door; an oculus located above the door represents an Ouroboros On the two other facades stones are carved with the names and the seal of each of the 12 capital cities of the European Community member countries in 1989: On the northeast side: Lisboa - Madrid - Paris - Bruss/xelles - London - Dublin On the southeast side: Αθήνα - Roma - Luxembourg - Bonn - Amsterdam - Kobenhavn The entire structure is set on an elevated podium two steps above ground level. Bronze fire pots are set on each corner of the podium. Bibliography [collective] (1989). Yvan Theimer : "Monument à la déclaration des droits de l'homme et du citoyen". Ville de Paris. ISBN 2-86903-042-8. Julien Feydy, "Le Temple des droits de l'Homme d'Ivan Theimer : de la commémoration à la pédagogie politique", L'Age d'homme, Paris, 1997, ISBN 2-8251-1083-3 External links Media related to Monument des Droits de l'Homme at Wikimedia Commons
Monumento dei diritti dell'uomo e del cittadino

Il monumento dei diritti dell'uomo e del cittadino di Parigi si trova nel Champ de Mars, fra la Tour Eiffel e l'École Militaire. È stato realizzato dallo scultore Ivan Theimer nel 1989 in occasione del bicentenario della Dichiarazione dei diritti dell'uomo e del cittadino su committenza della città di Parigi. La forma del monumento ricorda le mastaba egizie e le sue pareti sono adorne di numerosi riferimenti all'iconografia della Rivoluzione. Il monumento è costituito dagli elementi seguenti: un edificio di blocchi di pietra su base quadrata: lo spazio interno è ottagonale ed è illuminato da un'apertura circolare in alto. Le facciate esterne sono ornate di testi incisi, di diversi rilievi e di dodici pietre con i sigilli in bronzo delle capitali della comunità europea del 1989: due obelischi di bronzo coperti di simboli, rilievi e testi fra cui quello originale della Dichiarazione dei Diritti dell'Uomo del 1789 una statua in bronzo di un uomo vestito con una toga e che porta in mano dei documenti. una statua in bronzo di un uomo che invita i passanti a leggere i testi incisi sugli obelischi una statua in bronzo di una donna con il suo bambino che porta un cappello fatto con i giornali che riportano la cronologia degli eventi dell'anno 1989. Sulla facciata sud-ovest (lato giardini di Champ de Mars) si trovano: un triangolo, simbolo frequentemente utilizzato dai massoni per rappresentare l'elevarsi del pensiero umano un testo inciso nella pietra che commemora il bicentenario della dichiarazione dei diritti dell'uomo e del cittadino del 1789 una meridiana. Sulla facciata nord-est (lato rue de Belgrade) si trovano: una porta di bronzo affiancata da due colonne di pietra: sulla porta sono incisi numerosi documenti storici dell'epoca della Rivoluzione francese un oculo situato sopra la porta rappresenta un uroboro. Sugli altri due lati del monumento sono inserite delle pietre che provengono da ciascuno dei dodici paesi che formavano la Comunità europea nel 1989: ogni pietra porta inciso il nome di una capitale ed è ornata dal suo sigillo in bronzo. Sulla facciata nord-ovest: lisboa - madrid - paris - bruss/xelles - london - dublin Sulla facciata sud-ovest: αθήνα - roma - luxembourg - bonn - amsterdam - kobenhavn La struttura nel suo insieme appoggia su una piattaforma costituita da due gradoni. Agli angoli si trovano dei grandi bracieri in bronzo. Galleria d'immagini Note http://www.parigi.it/it/champ-de-mars.php Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Monumento dei diritti dell'uomo e del cittadino Collegamenti esterni http://versiliaproduce.it/index.php?option=com_content&view=article&id=7349:theimer-il-genio-che-conquisto-il-cuore-di-parigi&catid=39:il-tirreno&Itemid=73 http://statues.vanderkrogt.net/object.php?webpage=ST&record=fr049
Pomnik Praw Człowieka w Paryżu

Pomnik Praw Człowieka w Paryżu (fr. Monument des Droits de l'Homme in Paris) – pomnik zlokalizowany na Polach Marsowych w Paryżu. Monument odsłonięto w 1989 dla uczczenia 200-lecia rewolucji francuskiej i ogłoszonej wówczas Deklaracji praw człowieka i obywatela. Pomnik miał pierwotnie stanąć na osi Wieża Eiffla – École Militaire, co miało znacznie bardziej dowartościować jego znaczenie. Ostatecznie zajął mniej znaczące miejsce. Obiekt (podobny formalnie do świątyni antycznej) pokrywa aż 3000 znaków oraz symboli o charakterze, w większości, ezoterycznym. Na program pomnika składają się także postacie: kapłan (czarownik) z cokołem, na którym wyryto znaki zodiaku, uczony ze znakami symbolizującymi naukę (od 2012 postać usunięta), kobieta z pękiem gałązek, jakie mogła wręczyć Sybilla Eneaszowi (być może westalka masońskiego Wielkiego Architekta Wszechświata), nagi chłopiec – symbol przyszłości oraz wąż Uroboros pożerający własny ogon. Pomnik zaprojektował czeski rzeźbiarz Ivan Theimer. Symbolika obiektu sprawia, że część odbiorców traktuje go jako pomnik masoński. Przypisy Linki zewnętrzne Szczegółowy opis po polsku – dostęp 12.12.2015
Monument en hommage à Komitas

Le Monument en hommage à Komitas est un monument commémoratif aux Arméniens victimes du génocide de 1915 et aux combattants arméniens morts pour la France. Il est composé d'une statue de Komitas, située sur l'esplanade d'Arménie, et jouxte le jardin d'Erevan, entre le pont des Invalides et le Grand Palais, dans le 8e arrondissement de Paris. Présentation Il s'agit d'une statue haute de six mètres réalisée par David Erevantzi, représentant Komitas, prêtre et musicologue arménien, rescapé du génocide arménien et réfugié en France. Historique La mise en place de l'œuvre a été approuvée à l'unanimité par le conseil de Paris le 29 janvier 2001, jour de la reconnaissance par la France du génocide arménien. Elle a été inaugurée le 24 avril 2003 par le maire de Paris, Bertrand Delanoë. Références Voir aussi Articles connexes Liste de mémoriaux du génocide arménien Jardin d'Erevan Ambassade d'Arménie en France Liste des monuments aux morts du 8e arrondissement de Paris Liste de lieux se référant à l'Arménie Bibliographie Analays Alvarez Hernandez, La représentation du génocide arménien dans l'espace public français : Le monument comme dispositif ethnoculturel d'appropriation et de légitimation, Montréal, Université du Québec, 2015, 460 p. (lire en ligne [PDF]). Portail de Paris Portail de la sculpture Portail de l’Arménie
Abélard és Héloïse síremléke

Abélard és Héloïse síremléke a párizsi Père-Lachaise temetőben található, a főbejárat közelében. Története A hányatott sorsú középkori szerelmespár – Pierre Abélard skolasztikus filozófus és tanítványa, Héloïse – földi maradványait 1817-ben szállították át az újonnan, 1804-ben megnyitott Père-Lachaise temetőbe, amely Párizs északkeleti részén, a korábbi Belleville és Ménilmontant település területén fekszik. Abélard és Héloïse földi maradványait temették el elsőként a sírkertben. A városi tanács azért döntött csontjaik áthelyezéséről, hogy kívánatosabbá tegye a temetőt a gazdagabb rétegek számára. Így került Molière és Jean de La Fontaine is a temetőbe. A híres halottak megtették a hatásukat, és számos tehetős francia polgár és művész választotta végső nyughelyének az új temetőt. A síremléket Albert Alexandre Lenoir tervezte, szobrait Louis Pierre Desseine készítette. Az emlékmű egy nyitott falu, tornyos, kicsi kápolna, amelynek közepén egy kőtömb nyugszik, rajta Abélard és Héloïse domborművével. Az épület a gótika Franciaországban divatos (Rayonnant) stílusát idézi az égbe törő formákkal, csúcsos ívekkel és karcsú oszlopokkal. A síremléket 1817. november 6-án avatták fel. A sír hamarosan híres lett a romantikától áthatott Franciaországban, és a szerelmesek kedvelt találkozóhelyévé vált. Jegyzetek Források ↑ Medieval Europe: The Tomb of Abelard and Heloise: Forever Together in Death. Medieval Europe. Hozzáférés: 2022. november 7.. ↑ World in Paris: Héloïse and Abélard Story (When Love Hurts…). World in Paris. Hozzáférés: 2022. november 7..