NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Institut national de jeunes sourds de Paris

Institut national de jeunes sourds de Paris (Národní ústav mladých neslyšících v Paříži) je vzdělávací zařízení v Paříži, které se specializuje na vzdělávání neslyšících. Bylo založeno v roce 1760 a jedná se tak o nejstarší zařízení tohoto druhu na světě. Sídlí v Rue Saint-Jacques v 5. obvodu. Historie Charles-Michel de l'Épée zřídil v Paříži neoficiální školu pro neslyšící mladé lidi, které byla v roce 1778 výnosem královské rady udělena královská ochrana a dotace. Dekretem z roku 1785 byla škola ustanovena jako vzdělávací zařízení a nařízeno její přesunutí do kláštera celestýnů. Zákon z 21. a 29. července 1791 vytvořil Institution des sourds de naissance (Ústav pro neslyšící od narození), aby se mohlo pokračovat ve filantropické práci. Zákon z března 1803 přesunul ústav do prostor bývalého semináře Saint-Magloire. Školní budovy přestavěl v roce 1823 architekt Antoine-François Peyre. Ty jsou od roku 1989 chráněny jako historická památka. V roce 1970 v prostorách ústavu François Truffaut natáčel svůj film L'Enfant sauvage. Nádvoří nyní nese režisérovo jméno. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Institut national de jeunes sourds de Paris na francouzské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Institut national de jeunes sourds de Paris na Wikimedia Commons (francouzsky) Oficiální stránky (francouzsky) Záznam v evidenci historických památek
Institut National de Jeunes Sourds de Paris

Institut National de Jeunes Sourds de Paris (French: [ɛ̃stity nɑsjɔnal də ʒœn suʁ də paʁi], National Institute for Deaf Youth of Paris), also known as Saint Jacques, is a school for the deaf founded by Charles-Michel de l'Épée, in stages, between 1750 and 1760 in Paris, France. After the death of Père Vanin in 1759, the Abbé de l'Épée was introduced to two deaf girls who were in need of a new instructor. The school began in 1760 and shortly thereafter was opened to the public and became the world's first free school for the deaf. It was originally located in a house at 14 rue des Moulins, butte Saint-Roch, near the Louvre in Paris. On July 29, 1791, the French legislature approved government funding for the school and it was renamed: "Institution Nationale des Sourds-Muets à Paris". In 1794, it was moved to rue Saint Jacques, the site of a seminary, where it still stands. Prosper Menière was physician from 1838 to his death in 1862. In 1861, Menière reported to the Académie Nationale de Médecine on several of his patients from the school who had experienced vertigo associated with their hearing loss, which formed the controversial basis for his theory that the inner ear was the origin of vertigo. Following the abolition of the Spanish monarchy in 1931, the Spanish royal family lived in exile in Fontainebleau. Infante Jaime, Duke of Segovia, second son of King Alfonso XIII, completed his education at the Institut National de Jeunes Sourds de Paris. The Duke of Segovia was deaf by age 4 as a result of an inner ear infection as a child. Notable students Ferdinand Berthier Laurent Clerc References External links Institut National de Jeunes Sourds de Paris (INJS)
Institut national des jeunes sourds

L'Institut national des jeunes sourds è una scuola per sordi di Parigi. La scuola fu fondata da Charles-Michel de l'Épée, e si trova a rue Saint-Jacques, 254, nel V arrondissement. Il film di François Truffaut Il ragazzo selvaggio, del 1970, venne girato in questa scuola. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Institut national des jeunes sourds Collegamenti esterni (FR) Sito ufficiale, su injs-paris.fr. (EN) Institut national des jeunes sourds, su Structurae. Institut national des jeunes sourds, su ISIL.
Instituto Nacional de Surdos-Mudos de Paris

Instituto Nacional de Jovens Surdos de Paris (originalmente Instituto Nacional de Surdos-Mudos de Paris), é o nome actual da escola mais famosa para Surdos, fundada por Charles-Michel de l'Épée em 1760, em Paris, França. Depois da morte de Père Vanin, em 1759, l'Épée foi apresentado a duas jovens Surdas que precisavam de um tutor. A escola teve início em 1760 e pouco depois aberta ao público, tornando-se a primeira escola gratuita para Surdos. Originalmente situava-se numa casa na rua Moulins, n.º 14, em Saint-Roch, Paris. Em 29 de Julho de 1991, a legislação francesa aprovou que a escola se tornasse governamental, passando assim ao seu actual nome, no original, "Institution Nationale des Sourds-Muets à Paris." Referências
Institut Oceanogràfic de París

L'Institut Oceanogràfic de París o IOP (en francès, Institut Océanographique de Paris) és una organització fundada el 29 de març de 1910 pel príncep Albert I de Mònaco, membre associat de l'Institut de França, amb la finalitat de poder estudiar i desenvolupar el coneixement sobre els oceans. La inauguració oficial va tenir lloc el 23 de gener de 1911, amb la presència del príncep Albert I i del president de la República Francesa, Armand Fallières. L'institut es troba a la rue Saint-Jacques de París i compta amb una biblioteca especialitzada, a més de realitzar conferències i publicar diversos facsímils. L'any 2011 va ser rebatejat com a Maison des océans et de la biodiversité. Referències Enllaços externs Web oficial de l'Institut Oceanogràfic
Oceánografický ústav v Paříži

Oceánografický ústav v Paříži (francouzsky Institut océanographique de Paris) je vědecká instituce v Paříži, kterou v roce 1906 založil monacký princ Albert I. Sídlí na adrese 195, Rue Saint-Jacques v 5. obvodu. Institut spravuje Fondation Albert Ier, Prince de Monaco. Sídlo postavené v letech 1908–1911 je chráněno jako historická památka. Historie Albert I. byl průkopníkem oceánografie. Pořádal kurzy pro studenty a přednášky pro veřejnost. První série se konala na Národní konzervatoři umění a řemesel v roce 1903. Úspěch vedl v Paříži k založení výzkumného a výukového centra – oceánografického ústavu. Budova Výstavba sídla ústavu byla zahájena v roce 1908 a dokončena roku 1911. Nachází se v 5. obvodu na okraji Latinské čtvrti, na křižovatce Rue Saint-Jacques a Rue Gay-Lussac. Je součástí „Kampusu Curie“, který sdružuje další vědecké instituce. Tento kampus se nachází na pozemcích bývalého kláštera vizitantek, které získala Pařížská univerzita za pomoci státu, města Paříže a monackého knížete Alberta I. Univerzita postoupila knížeti jako jednomu z mecenášů pozemek o výměře 1000 m2 na stavbu sídla oceánografického ústavu. Budovu navrhl architekt Henri-Paul Nénot, který je též autorem budov nové Sorbonny a sousedního Geografického ústavu, který je s oceánografickým ústavem symbolicky spojen dvojitým obloukem (Země a Oceán). Budova je neobvykle ve stylu italského renesančního paláce z cihel a kamene, doplněného vysokou čtvercovou věží. Výzdoba na fasádě představuje úlohu instituce: šířit vědeckou kulturu týkající se moře, jsou zde krabi, medúzy, mořští koníci a také chobotnice, která zdobí kované dveře. Sídlo institutu slavnostně otevřel 23. ledna 1911 princ Albert I. a francouzský prezident Armand Fallières. Součástí budovy jsou dvě posluchárny, laboratoře odpovídající třem oblastem (fyzikální oceánografie, mořská biologie a fyziologie mořské biodiverzity), specializovaná knihovna-mediální knihovna, chovné nádrže v suterénu a služební byty (ředitel a správce). Činnost Posláním Oceánografického ústavu v Paříži je rozvíjet a propagovat znalosti o oceánech, nabízí veřejnosti pravidelné přednášky (vědců nebo průzkumníků), semináře, publikace a knihovnu věnovanou moři. V letech 1977–2010 působilo v suterénu institutu také oceánografické muzeum Centre de la mer et des eaux, které nabízelo akvária, výstavy, filmy nebo každoroční fórum námořních řemesel. Oceánografický ústav v Paříži je sídlem Mezinárodní komise pro vědecký průzkum Středozemního moře (CIESM). Organizace Oceánografický ústav je řízen správní radou, jejímž prezidentem je od roku 2020 Philippe Taquet. Jeho čestným prezidentem je suverénní monacký kníže, od roku 2005 je jím Albert II. Výkonným ředitelem je Robert Calcagno. Vedle toho existuje také vědecká rada, v jejímž čele stojí od roku 2020 Philippe Cury. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Institut océanographique de Paris na francouzské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Oceánografický ústav v Paříži na Wikimedia Commons (francouzsky) Oficiální stránky
Institut océanographique de Paris

The Institut océanographique de Paris (French pronunciation: [ɛ̃stity ɔseanɔɡʁafik də paʁi], lit. 'Oceanographic Institute of Paris'), is an oceanographic institution founded in 1906 by Albert I, Prince of Monaco, which also includes the Oceanographic Museum of Monaco. The building was designated as a Monument historique in 2004. In 2011, for the 100 year anniversary, it was renamed the Maison de l'Océan. History Origin The organization's founder, Albert I, Prince of Monaco, wanted to spread his knowledge and interest in oceanography, and as early as 1903 began teaching classes of the subject at the Conservatoire national des arts et métiers. The classes were successful, and led to the creation of the Oceanographic Institute in Paris, as well as the formation of the Institut océanographique organization in 1906. Construction The oceanographic institute was built in 1908 and completed in 1911. It is located in the 5th arrondissement of Paris near the Latin Quarter, on the corner of Rue Saint-Jacques and Rue Gay-Lussac, in the "Campus Curie", which includes other scientific institutions. The building was designed by architect Henri-Paul Nénot, who also designed the nearby Sorbonne and the neighboring Institute of Geography. The latter is linked by a symbolic double arch (the Earth and the Ocean) to the Oceanographic Institute. The building's style is an Italian Renaissance palace in brick and stone, flanked by a tall square tower, which is similar to many others in the area. This building includes two amphitheatres, three laboratories corresponding to three courses (physical oceanography, marine biology and physiology of marine biodiversity), a specialized library-media library, breeding grounds in the basement and official accommodation (managerial apartment and caretaker's studio). Gallery References
Instituto Oceanográfico de París

El Instituto Oceanográfico de París o IOP (en francés, Institut Océanographique de Paris) es una organización fundada el 29 de marzo de 1910 por el príncipe Alberto I de Mónaco, miembro asociado del Instituto de Francia, con el fin de poder estudiar y desarrollar el conocimiento sobre los océanos. La inauguración oficial tuvo lugar el 23 de enero de 1911, con la presencia del príncipe Alberto I y del presidente de la República Francesa, Armand Fallières. El instituto se encuentra en la rue Saint-Jacques de París y cuenta con una biblioteca especializada, además de realizar conferencias y publicar diversos facsímiles. Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Instituto Oceanográfico de París. Web oficial del Instituto Oceanográfico
Institut supérieur d’électronique de Paris

Die Institut supérieur d’électronique de Paris (ISEP) ist eine französische Ingenieurhochschule, die 1955 gegründet wurde. Die Hochschule bildet Ingenieure in folgenden Bereichen aus: Informatik und Cybersicherheit, Elektronik und Robotik, Telekommunikation und Internet der Dinge, Bildgebung und Gesundheit, Künstliche Intelligenz. Die ISEP ist eine staatlich anerkannte private Hochschule von allgemeinem Interesse mit Sitz in Paris und in Issy-les-Moulineaux. Die Schule ist Mitglied der Conférence des grandes écoles (CGE). Berühmte Absolventen Muriel Tramis, eine französische Informatikingenieurin und Videospielentwicklerin Weblinks Offizielle Webpräsenz der ISEP (französisch, englisch) Einzelnachweise
Institut supérieur international du parfum, de la cosmétique et de l'aromatique alimentaire

L'Institut supérieur international du parfum, de la cosmétique et de l'aromatique alimentaire (ISIPCA), fundada en 1970, és una Grande école de cosmètica de França. Està situada a Versalles, França: Campus Universitat de Versalles Saint-Quentin-en-Yvelines. És l'única escola de perfumeria professional que no és privada. L'escola s'especialitza en perfums, cosmètics i aroma. L'Escola lliura el diploma Títol de Grau, el diploma Master. el Mastère spécialisé i el MOOC. i el Referències
Institut supérieur international du parfum, de la cosmétique et de l'aromatique alimentaire

Institut supérieur international du parfum, de la cosmétique et de l'aromatique alimentaire (ISIPCA) er en fransk skole. Sammen med Université de Versailles-Saint-Quentin-en-Yvelines tilbyder skolen bachelorgrad-program og mastergrad-program. Skolen blev oprettet i 1970 - Institut supérieur international du parfum (ISIP). 1984 var navnet, Institut supérieur international du parfum, de la cosmétique et de l'aromatique alimentaire, og har i dag omkring 500 studerende. Noter
Institut supérieur international du parfum, de la cosmétique et de l’aromatique alimentaire

Das Institut supérieur international du parfum, de la cosmétique et de l’aromatique alimentaire (ISIPCA) ist eine berufsbildende Einrichtung auf dem Campus der Universität Versailles. Es wurde 1970 auf Initiative von Jean-Jacques Guerlain (1906–1997) gegründet. Sein Träger ist die Industrie- und Handelskammer der Region Île-de-France. Das ISIPCA ist Mitglied des Hochschulverbunds Université Paris-Seine. Diplome ISIPCA Bachelor of Science sechs Masters Forschung Ingenieurwissenschaft sechs Masters Professional Ingenieurwissenschaft Mastère spécialisé Sicherheit und internationale Bestimmungen für Parfums und Kosmetikprodukte Massive Open Online Course. European Fragrance and Cosmetics Master, in Kooperation mit der Universität Versailles und der Universität Padua Forschung und Graduiertenkolleg Parfüm, Kosmetika, Geschmack. Absolventen Francis Kurkdjian, französischer Parfümeur armenischer Herkunft. Annick Menardo, französische Parfümeurin. Weblinks Offizielle Internetseite der ISIPCA (französisch, englisch) Einzelnachweise
ISIPCA

ISIPCA (Institut supérieur international du parfum, de la cosmétique et de l'aromatique alimentaire) is a French school for post-graduate studies in perfume, cosmetics products and food flavor formulation, with an apprenticeship period in the industry. It was founded in 1970 by Jean-Jacques Guerlain as ISIP (Institut supérieur international du parfum). It became Groupe ISIPCA in 1984 when the CCIV (Chambre de commerce et d'industrie de Versailles-Val-d'Oise-Yvelines) backed up and sponsored the school with significant capital. From 2004 to 2017, ISIPCA and UVSQ (University of Versailles) had established a partnership in order to offer postgraduate programmes (Bachelor's degree Diplomas and Professional Masters) in perfumery, cosmetics and food flavoring. The school is affiliated with the Osmothèque, a perfume archive that researches ancient perfumes, and reconstructs fragrances whose formulas have been lost. The facilities are a mix of renovated ancient buildings, protected by Historic Landmark status, and contemporary architecture by parisian architects Philippe Ameller and Jacques Dubois (2004). Notable alumni Francis Kurkdjian, French contemporary perfumer and businessman Annick Ménardo, Contemporary perfumer See also Flavorist Perfumer Université Européenne des Senteurs & Saveurs References External links ISIPCA Official website
Institut supérieur international du parfum, de la cosmétique et de l'aromatique alimentaire

El Institut supérieur international du parfum, de la cosmétique et de l'aromatique alimentaire (también conocida como ISIPCA) es una escuela de cosmética, perfume y olfato de Francia.​ Está ubicado en Versalles, campus Universidad de Versailles Saint Quentin en Yvelines. Diplomado ISIPCA Bachelor of Science Master of Science Mastères Spécialisés​ Mooc.​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una galería multimedia sobre Institut supérieur international du parfum, de la cosmétique et de l'aromatique alimentaire. ISIPCA Web
Institut supérieur international du parfum, de la cosmétique et de l'aromatique alimentaire

Il Institut supérieur international du parfum, de la cosmétique et de l'aromatique alimentaire è un istituto di formazione superiore in cosmesi fondato nel 1970 e situato a Versailles all'interno del campus dell'Università di Versailles Saint Quentin en Yvelines. Struttura La scuola articola le proprie attività didattiche e di ricerca nei seguenti indirizzi: Commercio e marketing Cosmesi, profumeria e aromati Tecnico e scientifico Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Institut supérieur international du parfum, de la cosmétique et de l'aromatique alimentaire Collegamenti esterni Sito ufficiale, su isipca.fr. ISIPCA (canale), su YouTube.
Institut supérieur international du parfum, de la cosmétique et de l'aromatique alimentaire

Het Institut supérieur international du parfum, de la cosmétique et de l'aromatique alimentaire, ook wel ISIPCA, is een in 1970 opgerichte grande école, gevestigd in het Franse Versailles. Sinds 2004 is er een samenwerkingsverband met de Universiteit van Versailles-Saint-Quentin-en-Yvelines (UVSQ) voor postdoctorale programma's in parfumerie, cosmetica en voedselsmaken. Bij de school hoort de Osmothèque, een parfumarchief voor onderzoek naar oude parfums en reconstructie van verloren gegane formules voor geuren. Diploma's Diploma's die te behalen zijn: Bachelor of Science Master of Science Mastère Spécialisé, een eenjarige opleiding voor verdere specialisatie Daarnaast kunnen studenten een massive open online course volgen, een cursus waarbij het cursusmateriaal wordt verspreid via internet. Zie ook Parfum Cosmetica
Institut supérieur international du parfum, de la cosmétique et de l'aromatique alimentaire

Fundada em 1970, a Institut supérieur international du parfum, de la cosmétique et de l'aromatique alimentaire (ISIPCA) é uma escola de cosmético, instituição de ensino superior público localizada na cidade do Versalhes, França. Campus da ISIPCA situa-se no pólo universitário da Universidade de Versalhes Saint Quentin en Yvelines. A escola é especializada em perfumes, cosméticos e aromáticos. Referências Ligações externas ISIPCA
Institut supérieur international du parfum, de la cosmétique et de l'aromatique alimentaire

Institut supérieur international du parfum, de la cosmétique et de l'aromatique alimentaire, (ISIPCA), fondată în 1970, este o universitate tehnică de stat din Versailles (Franța). Secții Bachelor Domeniu: Cosmetică Master Domeniu: Parfum, Cosmetică, Aromă Mastère Spécialisé MOOC. Legături externe ISIPCA Web
Institut supérieur international du parfum, de la cosmétique et de l'aromatique alimentaire

Institut supérieur international du parfum, de la cosmétique et de l'aromatique alimentaire (ISIPCA) är en fransk Grande École som utexaminerar kosmetikingenjörer i norra Frankrike (Versailles), och som är medlem av Versailles universitet. Skolan har specialiserat sig på parfym, kosmetika och aromatisk. Externa länkar ISIPCA Wikimedia Commons har media som rör Institut supérieur international du parfum, de la cosmétique et de l'aromatique alimentaire.
Vélizy University Technical Institute

The Vélizy University Technical Institute (IUT de Vélizy, French: Institut universitaire de technologie de Vélizy) is one of the French university technical institute. It is part of University of Versailles and located at Vélizy-Villacoublay. It trains students in two or three years after the Baccalaureate. It allows the preparation of a two-year undergraduate technical and vocational diploma called a Diplôme universitaire de technologie (DUT) and a three-year undergraduate technical diploma called a Licence professionnelle (professional bachelor's degree). History The Vélizy University Technical Institute was created in September 1991 as a component of the University of Versailles. Faculties This IUT has seven faculties located on two campuses : Vélizy-Villacoublay : Electrical Engineering and Computer Science, Computers - option Computer Engineering, Telecommunications and Networks, Services and Communication Networks. Rambouillet : Chemical Engineering - Process Engineering - Bioprocess option, Administration and Commercial management, Marketing Techniques References
Institut universitaire de technologie de Vélizy-Rambouillet

L’Institut universitaire de technologie de Vélizy - Rambouillet (IUT) est une composante de l'université de Versailles – Saint-Quentin-en-Yvelines dans les Yvelines. Formations proposées Il propose des formations dans les domaines des technologies industrielles et tertiaires (industrie, commerce, services)[source insuffisante]. Sites géographiques L’IUT est composé de sept départements d’enseignement répartis sur deux sites : Vélizy-Villacoublay : Génie électrique et informatique industrielle, Informatique - option génie informatique, Réseaux et Télécommunications, Services et réseaux de communication Rambouillet, dont la création date de 1994 et dont les locaux ont été étendus en 1999 : Génie chimique - génie des procédés - option Bioprocédés, gestion administrative et commerciale, techniques de commercialisation. Classement En 2022, l'établissement a été classé 22e en France sur l'ensemble des critères, 23e sur les critères d'attractivité et de sélectivité et 22e du classement complet réalisé par Thotis. Bibliographie Sur les IUT : Pierre Benoist, Une histoire des instituts universitaires de technologie (IUT), Paris, Classiques Garnier, coll. « Histoire des techniques », 2016, 208 p. (ISBN 978-2812446382). Notes et références Liens externes Site officiel Portail des universités françaises Portail des Yvelines
Institution Notre-Dame de Sainte-Croix

The Institution Notre-Dame de Sainte-Croix, often called Sainte-Croix de Neuilly, is a Roman Catholic educational institution under contract with the State, located in Neuilly-sur-Seine in the Hauts-de-Seine department in France. History Founded in 1856 at the Château des Ternes by the Congregation of Holy Cross, the establishment was transferred to its present location in 1866. The national ranking of classes préparatoires aux grandes écoles (CPGE) is based on the admission rate of students to the grandes écoles. In 2021, 31.50% of the class entered the top 3 (HEC, ESSEC, ESCP) and 80.3% the top 6, thus confirming the progression of previous years. Notable alumni Alain Daniélou, French historian, Indologist, intellectual, musicologist, translator, writer, and notable Western convert to and expert on the Shaivite sect of Hinduism Bertrand Le Gendre, French journalist and essayist Bernard Lefort, French lyric baritone, and later an opera director François Polgár, contemporary French choral conductor, organist, composer and musicologist Étienne Vatelot, French luthier Gallery See also Catholic Church in France Education in France List of schools in France References External links Official website (in French)