NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Jardin des Plantes (Paris)

Der Jardin des Plantes (französisch; „Pflanzengarten“) ist ein botanischer Garten in Paris mit einer Fläche von 23,5 ha. Er liegt im Südosten der Stadt, am südlichen Ufer der Seine im 5. Arrondissement zwischen der Pariser Moschee und der wissenschaftlichen Fakultät Jussieu. Der Garten wird umgrenzt von der Grande Galerie de l’Évolution, der Galerie de Paléontologie et d’Anatomie Comparée und der Ménagerie du Jardin des Plantes. Geschichte Der bereits 1626 als Jardin des Plantes Médicinales angelegte und 1635 als Jardin du Roi der Öffentlichkeit zugänglich gemachte Garten ist der älteste Bestandteil des 1793 gegründeten Muséum national d’histoire naturelle. Der Garten wurde ursprünglich als Jardin royal des plantes médicinales (königlicher Heilkräutergarten) von den königlichen Leibärzten Ludwigs XIII., Jean Héroard (1551–1628) und Guy de La Brosse angelegt. Intendanten waren unter anderem Antoine Vallot (1652–1671), Leibarzt von Ludwig XIV., Guy-Crescent Fagon (1693) und Georges-Louis Leclerc de Buffon (1739). Im 17. Jahrhundert diente der Garten als Ausbildungsstätte für Chirurgen, darunter Pierre Dionis (1643–1718). Weblinks Jardin des Plantes (englisch) Einzelnachweise
Jardin des Plantes

Il Jardin des Plantes («Orto delle plante») è il principale orto botanico di Francia. Esso è uno dei sette dipartimenti del Muséum national d'histoire naturelle. È ubicato nel V arrondissement di Parigi, sulla Rive Gauche della Senna ed ha una superficie di 28 ettari (280,000 m²). Il giardino Nel Jardin des Plantes quattro gallerie del Muséum: la Grande Galerie de l'Évolution, il Museo della Mineralogia, il Museo della Paleontologia ed il Museo dell'Entomologia. Vi è inoltre ubicato un piccolo zoo, la Ménagerie du Jardin des Plantes, fondato nel 1795 da Jacques-Henri Bernardin de Saint-Pierre raggruppando gli animali della Royal Menagerie di Versailles. Il Jardin des Plantes possiede una scuola di botanica, che forma botanici, costruttori di giardini e scambia sementi per mantenere le necessarie diverse biotipicità. Circa 4.500 piante, sistemate per famiglie, sono raggruppate in un ettaro (10.000 m²) di terreno. Tre ettari sono dedicati all'orticoltura e mostrano delle piante decorative. Esiste anche un giardino alpino con 3.000 specie provenienti da tutto il mondo. Strutture specializzate, come grandi serre Art déco conservano piante esotiche, non native della Francia. Il Rose Garden, creato nel 1990, possiede centinaia di specie di piante di rosa. Storia Fondato nel 1626, fu progettato da Guy de La Brosse, medico di Luigi XIII, fino al 1635 come giardino per la coltivazione di erbe medicinali. In origine era noto come Jardin du Roi e solo nel 1640 venne aperto al pubblico. Dopo un periodo di declino, Jean-Baptiste Colbert prese il controllo sull'amministrazione del giardino e nel 1693 incaricò della gestione Guy-Crescent Fagon, che mise insieme un gruppo di esperti botanici, comprendente Joseph Pitton de Tournefort, Antoine de Jussieu, Antoine-Laurent de Jussieu e suo figlio Adrien-Henri. Il Conte de Buffon ne divenne il curatore nel 1739 e ampliò notevolmente il giardino, aggiungendo un labirinto ancora presente oggi. Nel 1792 vi venne poi trasferita la Royal Menagerie da Versailles. Accessi rue Cuvier Stazioni del Metro Quai de la Rapée Gare d'Austerlitz Jussieu Censier - Daubenton Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Jardin des Plantes Collegamenti esterni (FR) Sito ufficiale, su jardindesplantesdeparis.fr. (EN) Jardin des Plantes, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc.
Jardin des Plantes

Jardin des Plantes (în română „Grădina plantelor”) este o grădină botanică și zoologică din Paris cu o suprafață de 23,5 ha. Se află în centrul orașului, pe malul stâng al fluviului Sena, în sectorul 5, între Marea geamie din Paris, complexul universitar „Jussieu”, Gara Austerlitz și Sena. Adăpostește sediul, laboratoarele, colecțiile, galeriile muzeale și serele Muzeului Național francez de Istorie Naturală. Istoric A fost proiectată în anul 1626. Acum face parte din Muzeul Național de Istorie Naturală. Grădina a fost creată inițial ca Jardin royal des plantes médicinales de către medicii regelui, Ludovic al XIII-lea, Jean Héroard (1551–1628) și Guy de La Brosse. Directori au fost printre alții Antoine Vallot (1652-71), medicul regelui Ludovic al XIV-lea, Guy-Crescent Fagon (1693) și naturalistul Georges-Louis Leclerc de Buffon (1739), cel care a extins parcul. Legături externe en Jardin des Plantes 48.8438888888892.35972222222227
Сад растений (Париж)

Сад расте́ний Пари́жа (фр. Jardin des plantes de Paris) — открытый для публики ботанический сад в 5-м округе Парижа, между Парижской мечетью, университетским городком Жюсьё и Сеной. Является частью Национального музея естественной истории. Занимает площадь 23,5 га. История Cад растений создан указами короля Людовика XIII 1626 и 1635 годов. До Великой французской революции директором сада служил Бюффон. Зверинец ботанического сада (фр. ménagerie du Jardin des Plantes) открылся в 1794 году; сам сад был обустроен в XIX веке. Во время немецкой осады Парижа в ходе Франко-прусской войны (1870—1871) руководство зверинца объявило, что не может прокормить животных и стало предлагать их на мясо. В дело пошли почти все животные, содержавшиеся в зверинце, в том числе два азиатских слона — Кастор и Поллукс. Владелец Английской мясной лавки (Boucherie Anglaise) на бульваре Осман М. Дебу купил их за 27 000 франков за пару, ему удалось сделать прибыль на этой покупке: мясо с туловища продавалось в качестве деликатеса по 40 или 45 франков за фунт, с других частей — приблизительно за 10-14 франков за фунт. Блюда из животных зоопарка подавались в ресторанах для богатой публики, в то время как бедняки ели собак, кошек, крыс и мышей. По окончании франко-прусской войны были предприняты меры по восстановлению зоопарка, тем более, что некоторые животные уцелели: никто не решился купить гиппопотама за 80 тысяч франков, а также львов, тигров и обезьян. В меню рождественского ужина в ресторане «Вуазен» в декабре 1870 года значились фаршированная ослиная голова, слон, антилопа, верблюд, медведь, кошка и крыса. Его составил шеф-повар Александр Этьен Шорон. В 2011 году ботанический сад был обновлён в рамках программы преобразования Музея естественной истории. Известные обитатели 1862—1865 — Джамбо (слон) до декабря 1870 — слоны Кастор и Поллукс. 1863—2009 — Кики (черепаха) Галерея См. также Ботанический сад (Париж) Примечания Ссылки Official website (англ.) Paris Botanical Garden (photo gallery) (англ.)
Jardin des Plantes

Jardin des Plantes är en djurpark och en botanisk trädgård i Paris i Frankrike. Parken grundades 1587 av Maria de' Medicis läkare Jean Robin, efter vilken Linné uppkallade släktet Robinia. Jardin des Plantes har en separat alpin avdelning och tillhör sedan 1794 Frankrikes naturhistoriska riksmuseum. Denna grundades av Georges-Louis Leclerc de Buffon och Jean Baptiste de Monnet de Lamarck (Muséum national d'histoire naturelle) som har lokaler i ena änden av parken. Här finns även en djurpark (Ménagerie du Jardin des plantes) grundad 1795. Detta gör den till den näst äldsta ännu fungerande i världen, efter djurparken i Schönbrunn i österrikiska Wien. Djurparken är med moderna mått mätt relativt liten och är idag mer museum över det senmedeltida menageriet. Här bodde under 1800-talet den berömda elefanten Jumbo, senare såld till London Zoo och därefter till P.T. Barnum i USA. Parken ligger i 5:e arrondissementet, nära Gare d'Austerlitz på västra Seine-stranden. Referenser Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från franskspråkiga Wikipedia, Jardin des plantes de Paris, 4 november 2008. Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Jardin des Plantes.
Сад рослин

Сад рослин (фр. Jardin des plantes) — ботанічний сад у 5-му окрузі Парижа, між Паризькою мечеттю, університетським містечком Жусьє і Сеною. Сад рослин разом з невеликим зоопарком входить до комплексу Музею природознавства. Займає площу 23,5 га. Історія саду 2 травня 1635 року лікарі Людовика XIII організували в Парижі Королівський сад лікарських рослин (фр. Jardin royal des plantes médicinales). До Революції директором саду був Бюффон. Зоопарк саду рослин (фр. ménagerie du Jardin des Plantes) відкрився у 1793 році, сам сад в його сучасному виді був облаштований в XIX столітті. У рамках програми перетворення Музею природознавства, Сад рослин в 2011 році було оновлено. Відомі мешканці Кікі (черепаха), (+1863 — 2009) Джамбо (слон) Сад рослин в літературі Сад рослин був улюбленим місцем прогулянок Нобелівського лауреата з літератури Клода Сімона. Один з його останніх романів так і називається «Jardin des plantes». Українською мовою назва роману перекладена як «Зоосад». У Райнера Марії Рільке є вірш, що називається «В Саду рослин». Галерея Див. також Зоосад (роман) Жорж-Луї Леклерк де Бюффон Примітки Посилання Офіційна сторінка
Manufacture des Gobelins

Manufacture des Gobelins [manyfaktýr dé goblén] je původně měšťanská a později královská národní manufaktura na výrobu tapiserií v Paříži. Nachází se na jihozápadním okraji města ve 13. obvodu na Avenue des Gobelins, blízko stanice linky 7 Gobelins. Byla založena v roce 1601 z iniciativy francouzského krále Jindřicha IV. Historie V roce 1443 si Jehan Gobelin, pravděpodobně původem z Remeše, pronajal dům v ulici Rue Mouffetard a o čtyři roky později založil na břehu řeky Bièvre barvírnu vlny. Rodinný podnik se rozšířil a kvalita barevných textilií byla vyhlášená tak, že rodinné jméno přešlo v 16. století na označení celé čtvrti. V dubnu 1601 založil ve čtvrti Jindřich VI. manufakturu na výrobu vlámských tapiserií. Ministr financí Colbert přesvědčil Ludvíka XIV., aby dal vystavět novou budovu a v letech 1662–1668 byla původní manufaktura rozšířena o novou barvírnu vlny a hedvábí (která je v provozu dodnes), a další řemesla luxusu, sloužící k vybavení královských interiérů (nábytkářství, řezbářství, marketérie, tapetářství, keramika, aj.). Uměleckořemeslné dílny tehdy byly přejmenovány na národní královské. Roku 1694 se dílny dostaly do finančních problémů a některé provozy byly přesunuty jinam, například zlatnická dílna do budovy Mincovny. Roku 1721 stál v čele dílen Jean de Julienne, který jako mecenáš podporoval malířskou akademii. Roku 1740 byly dílny propojeny s Královskou akademií sochařství a malby. Od bankrotu je ve třetí čtvrtině 18. století zachraňovali architekti jako Jules Hardouin-Mansart nebo Jacques-Germain Soufflot. Období Francouzské revoluce manufaktura přečkala v úpadku, ale bez živelného ničení. Po korunovaci císaře Napoleona musela být od roku 1804 veškerá produkce dodávána výhradně na královský dvůr. Současnost V současné době manufaktura zčásti slouží jako muzeum a z větší části stále vyrábí tapiserie k výzdobě veřejných budov, na jejich vzniku se od konce 19. století podílelo mnoho umělců, jako návrháři se připomínají např. Paul Cézanne, Hans Arp, Serge Poliakoff, Joan Miró, Victor Vasarely, Alexander Calder, mezi přímými tvůrci tapisérií prosluli Jean Lurçat, nebo Louisa Bourgeoisová. Galerie Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Manufacture des Gobelins na francouzské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Manufacture des Gobelins na Wikimedia Commons (francouzsky) Historie manufaktury[nedostupný zdroj] (francouzsky) Záznam v evidenci historických památek
Gobelinfabrikken

Denne artikel bør gennemlæses af en person med fagkendskab for at sikre den faglige korrekthed. Manufacture nationale des Gobelins eller Gobelinfabrikken i Paris skyldes Jean-Baptiste Colberts initiativ. Det tilvirkede også andre kunstindustrielle genstande end gobeliner. Dets frembringelser var under kunstneren Charles Le Bruns ledelse et af de ypperste udtryk for den af "Solkongen" og hans hof skabte pompøse stil, og statelige gobeliner fejrede Ludvig 14.’s sejre over det halve Europa. Se også Dronning Margrethes Gobeliner Kilde i afsnittet om Gobelin i Salmonsens Konversationsleksikon (2. udgave, 1920)
Les Gobelins

Manufacture des Gobelins eller bara Les Gobelins är en gobelängfabrik på 42 avenue des Gobelins i 13:e arrondissementet i Paris i Frankrike. Fabriken är mest känd för att ha levererat gobelänger till Ludvig XIV och andra senare franska monarker. Den drivs idag av det franska kulturdepartementet, och har öppet för guidade visningar enligt överenskommelse. Historik Familjen Gobelin var färgare, som i mitten av 1400-talet etablerade sig i Faubourg Saint Marcel i Paris. Henrik IV hyrde år 1602 lokaler för sina flamländska gobelängtillverkare på den plats där les Gobelins idag har sina lokaler. Jean-Baptiste Colbert köpte år 1662 fabrikerna i Faubourg Saint Marcel på uppdrag av Ludvig XIV. Fabrikerna omvandlades till ett stort tapisseri, under överinseende av Charles Le Brun, som förutom allehanda konsthantverk tillverkade broderier, mosaiker, göt bronser, drev guldsmideri, finsnickeri med mera. Hela fabriken drevs dock endast för kungens räkning och arbetade efter ytterst tungrodda ekonomiska former och stängdes 1692 på grund av Ludvig XIV:s dåliga finanser. Den öppnade på nytt några år senare, men då endast som textilateljé. Med undantag för ett kortare avbrott under franska revolutionen kom här att tillverkas tapeter i såväl haute-lisse som basse-lisse ända fram till 1825, då tillverkningen av tapeter flyttades till Beauvais. För att ge plats åt tillverkning av mattor. Flera kända konstnärer och arkitekter har varit direktörer för fabriken. Förutom Le Brun märks Pierre Mignard, Robert de Cotte och Jacques-Germain Soufflot samt Gustave Geffroy. Bildgalleri Se även Savonneriefabriken Källor Les Gobelins webbplats Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, tidigare version. Noter
Les Courtilles (stanice metra v Paříži)

Les Courtilles je konečná stanice pařížského metra na lince 13. Ve stanici končí severozápadní větev linky. Severovýchodní větev končí ve stanici Saint-Denis – Université. Stanice se nachází mimo území Paříže na hranicích měst Asnières-sur-Seine a Gennevilliers na křižovatce ulic Avenue de la Redoute a Boulevard Intercommunal. Historie Stanice byla slavnostně otevřena 14. června 2008 jako 300. stanice pařížského metra. Je součástí nového prodlouženého úseku severozápadní větve ze stanice Gabriel Péri. Ke stanici Asnières – Gennevilliers – Les Courtilles byla dovedena tramvajová linka T1, na kterou je od 15. listopadu 2012 možný přestup. Další rozvoj Toto prodloužení byla první fáze, na kterou by měla navázat druhá fáze s podloužením linky do stanice Port de Gennevilliers. Ta je v současnosti zatím ve stádiu projektu, takže není ještě stanoven termín zprovoznění nového úseku. Název V projektu měla stanice pracovní název Asnières – Gennevilliers – Le Luth, ale později byla změněna na současnou podobu. Asnières a Gennevilliers jsou města, na jejichž hranicích stanice leží. Le Luth a Les Courtilles jsou názvy čtvrtí ve městě Asnières. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Asnières - Gennevilliers - Les Courtilles (métro de Paris) na francouzské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Les Courtilles na Wikimedia Commons (francouzsky) Prodloužení linky 13 na internetových stránkách RATP
Les Courtilles (Métro Paris)

Les Courtilles [le kuʁtij] ist eine Tunnelstation der Pariser Métro. Sie befindet sich unterhalb der Avenue de la Redoute an der Grenze der Pariser Vororte Asnières-sur-Seine und Gennevilliers. Sie wird von der Métrolinie 13 bedient. Die Station wurde am 14. Juni 2008 in Betrieb genommen, als der bis dahin letzte Abschnitt der Linie 13 von der Station Gabriel Péri bis zur Station Les Courtilles eröffnet wurde. Seitdem ist sie Endpunkt des Nordwestastes der Linie. Fahrgastzahlen Im Jahr 2011 wurde 3,4 Millionen Fahrgäste gezählt, welche die Station betraten, 2013 waren es 3,9 Millionen. Anschlüsse Seit Mitte November 2014 befindet sich in unmittelbarer Nähe der Station die Endstation der Straßenbahnlinie T1. Außerdem halten hier sechs Buslinien der RATP. In den Nachtstunden ersetzt eine Nachtbuslinie die Metro. Literatur Gérard Roland: Stations de métro. D’Abbesses à Wagram. 2003, ISBN 2-86253-307-6. Weblinks Einzelnachweise
Les Courtilles station

Les Courtilles (French pronunciation: [le kuʁtij]) is the terminus of the northwestern branch of Line 13 of the Paris Métro. Location The station is located on the border of the municipalities of communes of Asnières-sur-Seine and Gennevilliers, at the intersection formed by the axis of the Avenue de la Redoute and Avenue Lucien-Lanternier on the one hand, and the axis Boulevard Pierre-de-Coubertin and Boulevard Intercommunal on the other hand. The name of each of these two towns can be found above the name of the station on the maps and in the station. History The station opened on 14 June 2008 upon completion of the extension of Line 13 from Gabriel Péri. Reversing sidings are provided to the north of the station for trains to change direction. In November 2012, Île-de-France tramway Line 1 was extended to the west to terminate at Les Courtilles. In 2020, with the Covid-19 crisis, 2,194,218 passengers entered this station, which places it in 109th position among metro stations for its attendance. A later extension of line 13 to Port de Gennevilliers, included in the Schéma directeur de la région Île-de-France (SDRIF) master plan and adopted in 2008 by the Regional Council of Île-de-France, is no longer envisaged. This project no longer appears in the new version of the SDRIF adopted on 25 October 2012. Passenger services As with all new metro stations built since 1992, the station is fully accessible. Station layout Platforms Les Courtilles is a standard configuration station with two platforms separated by metro tracks. Other connections The station is served by the T1 tramway (since 15 November 2012), lines 235, 238, 276, 304, 378 and Bus du Port of the RATP Bus Network, and at night, by the Noctilien line N51. Nearby Port of Gennevilliers Stade Léo-Lagrange, in Asnières-sur-Seine Gallery See also List of stations of the Paris Métro Notes References Roland, Gérard (2003). Stations de métro. D’Abbesses à Wagram. Éditions Bonneton.
Estación de Les Courtilles

La estación de Les Courtilles, de su nombre completo Asnières - Gennevilliers - Les Courtilles, es una estación del metro de París situada en los límites de las comunas de Asnières-sur-Seine y de Gennevilliers al norte de la capital. Es uno de los terminales de la línea 13 y terminal del ramal de Asnières, uno de los dos ramales en los que se divide la parte norte de la línea. Historia La estación fue inaugurada el 14 de junio de 2008. Forma parte de la última ampliación de la línea 13. Debe su nombre a su ubicación geográfica entre las comunas de Asnières-sur-Seine y de Gennevilliers, siendo Les Courtilles el nombre de un barrio de Asnières. Descripción Es una estación moderna, con un diseño más cercano a las estaciones de la línea 14 que al clásico diseño del metro parisino. Se compone de dos vías y de dos andenes laterales. Las paredes usan un revestimiento que dan a la estación su color crema. En cuanto a la iluminación corre a cargo de numerosos brazos metálicos con varios puntos de luz que se apoyan en las paredes y recorren ambos andenes. Además, diversas pasarelas y estructuras sobrevuelan las vías. Bibliografía Pierre Miquel (1993). Petite histoire des stations de métro. éditions Albin Michel. ISBN 2-226-06671-3. Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Estación de Les Courtilles.
Les Courtilles (métro de Paris)

Les Courtilles est une station de la ligne 13 du métro de Paris, située à la limite des communes d'Asnières-sur-Seine et Gennevilliers. Cette 299e station du métro de Paris, ouverte le 14 juin 2008, est, depuis cette date, le terminus de la ligne 13 sur sa branche nord-ouest. Situation La station se situe à la limite des communes d'Asnières-sur-Seine et de Gennevilliers, au croisement formé par l'axe de l'avenue de la Redoute et l'avenue Lucien-Lanternier d'une part, et l'axe du boulevard Pierre-de-Coubertin et du boulevard Intercommunal d'autre part. Le nom de chacune de ces deux communes se trouve en sur-titre du nom de la station sur les plans et dans la station. Histoire Pendant la période d'étude du projet de prolongement de la ligne 13 vers la station, celle-ci avait pour dénomination temporaire « Asnières - Gennevilliers - Le Luth », du nom du quartier gennevillois, les Courtilles étant un quartier asniérois. En 2019, 3 886 523 entrants ont été comptabilisés dans cette station ce qui la place à la 124e position des stations de métro pour sa fréquentation. En 2020, avec la crise du Covid-19, 2 194 218 voyageurs sont entrés dans cette station ce qui la place à la 109e position des stations de métro pour sa fréquentation. En 2021, la fréquentation remonte progressivement, avec 2 802 689 voyageurs qui sont entrés dans cette station ce qui la place à la 122e position des stations de métro pour sa fréquentation. Un prolongement ultérieur de la ligne 13 vers Port de Gennevilliers, inscrit dans le Schéma directeur de la région Île-de-France (SDRIF) adopté en 2008 par le Conseil régional, n'est plus envisagé pour le moment. Ce projet ne figure plus dans la nouvelle version du SDRIF adoptée le 25 octobre 2012. Services aux voyageurs Accès La station est accessible par le bâtiment (y compris aux fauteuils roulants) via deux accès : l'accès no 1 « Avenue de la Redoute » ; l'accès no 2 « Boulevard Intercommunal ». Quais Les Courtilles est une station de configuration standard avec deux quais séparés par les voies du métro. Intermodalité La station est desservie par le tramway T1 (depuis le 15 novembre 2012), les lignes 276, 304 et 378 du réseau de bus La Défense - Saint Cloud, les lignes 235, 238 et Le Bus du Port du réseau de bus Boucles Nord de Seine et la nuit, par la ligne N51 du Noctilien. À proximité Port de Gennevilliers Stade Léo-Lagrange, à Asnières-sur-Seine Notes et références Voir aussi Articles connexes Liste des stations du métro de Paris Liste des stations de métro dans les Hauts-de-Seine Portail du métro Portail des transports en Île-de-France Portail des Hauts-de-Seine
Les Courtilles metróállomás

A Les Courtilles egy metróállomás Franciaországban, Párizsban a párizsi metró 13-as metróvonalán. Tulajdonosa és üzemeltetője a RATP. Nevezetességek a közelben Metróvonalak Az állomást az alábbi metróvonalak érintik: 13-as metróvonal Kapcsolódó állomások A metróállomáshoz az alábbi állomások vannak a legközelebb: Les Agnettes (Châtillon - Montrouge, 13-as metróvonal) Kapcsolódó szócikkek Párizs metróállomásainak listája Irodalom Roland, Gérard (2003). Stations de métro: D’Abbesses à Wagram. Éditions Bonneton. További információk
Les Courtilles

Les Courtilles è una stazione della linea 13 della metropolitana di Parigi. Si trova tra i comuni di Asnières-sur-Seine e Gennevilliers. La stazione La stazione è stata inaugurata il 14 giugno 2008 e come si evince dal nome della stazione, essa è ubicata ai confini con i comuni di Asnières-sur-Seine e Gennevilliers. Dal 2011, in superficie, in coincidenza con la stazione della metropolitana, si trova una fermata della linea 1 del tram di Parigi. In sede di progetto il nome della stazione era stato stabilito in Asnières-Gennevilliers-Le Luth, dato dal nome dei complessi immobiliari esistenti nei pressi della realizzanda stazione. Galleria d'immagini Voci correlate Stazioni della metropolitana di Parigi Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Asnières - Gennevilliers - Les Courtilles Collegamenti esterni Prolrolungamento della linea 13 sul sito della RATP, su extension-reseau.ratp.fr. URL consultato il 5 dicembre 2008 (archiviato dall'url originale il 7 maggio 2008).