Evropská kosmická agentura

Evropská kosmická agentura (European Space Agency, ESA; Agence spatiale européenne, ASE) je mezivládní organizace pro využití a průzkum vesmíru, která má v současnosti 22 členských států včetně České republiky. Sídlo jejího ředitelství je v Paříži a další tři hlavní centra jsou v Nizozemsku, Německu a Itálii. Zaměstnává zhruba 2 000 zaměstnanců (včetně subdodavatelů a zaměstnanců jednotlivých státních kosmických agentur) a v současnosti má roční rozpočet přes 7 miliard €. Kosmodromem ESA je Guyanské kosmické centrum v Kourou ve Francouzské Guyaně, díky jejímuž blízkosti k rovníku může snadněji dosáhnout komerčně důležité oběžné dráhy. Díky spolehlivému a výkonnému nosiči Ariane 4 ESA získala důležité místo na trhu kosmických dopravců, nyní využívá následovníka Ariane 6. Podle výdajů je to třetí největší kosmická agentura na světě. Historie ESA byla zřízena Úmluvou o založení ESA ze dne 30. května 1975. V nové agentuře byly sjednoceny Evropská organizace pro výzkum vesmíru (ESRO – European Space Research Organisation) a Evropská organizace pro vývoj startovacích zařízení (ELDO – European Launch Development Organisation), která se stala její součástí pod názvem Evropské centrum výzkumu vesmíru a technologií (ESTEC – European Space Research and Technology Centre). Členské státy, rozpočet a organizační struktura Členy ESA je dvacet dva států: Belgie, Česko, Dánsko, Estonsko, Finsko, Francie, Irsko, Itálie, Lucembursko, Maďarsko, Německo, Nizozemsko, Norsko, Polsko, Portugalsko, Rakousko, Řecko, Rumunsko, Španělsko, Švédsko, Švýcarsko a Velká Británie. Přidruženými členy jsou Lotyšsko, Litva, Slovensko a Slovinsko. Čtyři další státy EU (Bulharsko, Chorvatsko, Kypr a Malta) mají s ESA podepsané smlouvy o spolupráci PECS (trvání pět let), která jim umožňuje zapojení se do většiny programů a je předstupněm k plnému členství. Kanada, která díky své formální příslušnosti k britskému Společenství národů má úzké vztahy s Evropou, je od roku 1979 spolupracující zemí a zapojuje se do vybraných projektů ESA na základě vzájemných smluv. ESA také spolupracuje s Evropskou unií, na které ale je formálně nezávislá. Česko začalo o plném členství v ESA vyjednávat v červnu 2007 a stalo se plnohodnotným členem dne 12. listopadu 2008. Rozpočet ESA na rok 2006 byl schválen členskými státy na ministerské konferenci v prosinci 2005 v Berlíně ve výši necelé €3 miliardy. Jedná se sice o druhý největší rozpočet kosmické agentury po NASA, ale v porovnání s americkým kosmickým programem je zhruba jen čtvrtinový (rozpočet NASA je přibližně €13 miliard). Na druhou stranu má ale většina členských zemí svůj vlastní kosmický program, takže celkové výdaje na kosmický výzkum jsou v Evropě téměř dvojnásobné a některé projekty (jako např. navigační systém Galileo) jsou také finančně podpořeny EU. V roce 2011 se rozpočet zvýšil na 3,9 miliardy €. Český podíl byl 10,4 milionu €. Pro rok 2024 byl sestaven rozpočet ve výši 7,89 miliardy € a příspěvek ČR byl 48,4 milionu € (0,9 %). Specializovaná střediska Centrála agentury je umístěna v Paříži. ESA vybudovala postupem času několik specializovaných středisek. ESTEC V nizozemském Noordwijku je umístěno vývojové středisko pro satelitní technologie (angl. European Space Research and Technology Centre — ESTEC). Je vzdáleno od amsterodamského letiště 45 minut jízdy autem. Pracuje zde 1 600 odborníků, z nichž je pět Čechů. Zde byly zkoušeny dvě automatické lodě ATV, které dopravily materiál na vesmírnou stanici ISS. ESOC V německém Darmstadtu je umístěno Evropské středisko vesmírných operací (angl. European Space Operations Centre — ESOC), odkud jsou řízeny družice a kosmické sondy. EAC Evropské středisko astronautů (angl. European Astronaut Centre — EAC) se nachází rovněž v Německu, v Kolíně nad Rýnem. Zajišťuje výběr, výcvik a podporu astronautů a řídicího personálu. ESRIN Nedaleko Říma, ve městě Frascati, se nachází výzkumné středisko (angl. European Space Research Institute — ESRIN), jehož úkolem je mimo jiné shromažďovat, ukládat a dále distribuovat data z družic a sond. Bylo založeno roku 1966 a do provozu uvedeno o pět let později. V roce 2004 převzalo funkci ústředního střediska pro dálkový průzkum naší planety. Mimo to zajišťuje hospodářskou agendu ESA, odtud jsou zadávány soutěže, zakázky a je zde spravována webová prezentace ESA. Dále má na starost vše kolem nové kosmické rakety VEGA. Členství České republiky Dne 18. června 2008 proběhlo hlasování o vstupu Česka do ESA, během kterého byla jednomyslně vyjádřena podpora jejímu vstupu do organizace, do prosince probíhala ratifikace smluv a začleňování. Dne 8. července 2008 byla smlouva o přistoupení Česka k ESA podepsána. Za ČR byl signatářem český premiér Mirek Topolánek, za ESA její generální ředitel Jean-Jacques Dordain. Dohodu 18. září 2008 schválil Senát Parlamentu České republiky, 25. září také poslanecká sněmovna a v říjnu 2008 ji podepsal prezident ČR Václav Klaus. Dne 12. listopadu 2008 se Česká republika stala plnohodnotným členem organizace uložením smlouvy na francouzském ministerstvu zahraničí v Paříži. 14. listopadu 2008 byla česká státní vlajka vztyčena po boku vlajek ostatních členských států před budovami Evropské kosmické agentury. V roce 2011 se Česká republika podílela na projektech družic Swarm, Proba 2 a na přípravě atomových hodin pro ISS. Trojice satelitů Swarm i s českými přístroji odstartovala v listopadu 2013 na oběžnou dráhu Země. Od roku 2018 se čeští vědci a technici podílejí na přípravě sondy Plato, která bude hledat exoplanety v systémech podobných naší Sluneční soustavě. Start sondy je plánován na rok 2026. Vesmírné programy ESA ESA vysílá své kosmonauty na základě smluv s Roskosmosem loděmi Sojuz k vesmírné stanici ISS. Z Guyanského kosmického centra provozuje rakety Ariane, které vynášejí kosmické družice na oběžnou dráhu. V letech 2008-2014 sloužila kosmická loď ATV pro zásobování ISS. Výzkum vesmíru Giotto (1985) – první vesmírná sonda ESA, dostala se historicky nejblíže k Halleyově kometě Huygens (1997) – součást mise Cassini-Huygens, přistání na Saturnovo měsíci Titanu bylo nejvzdálenější kdy provedené přistání Mars Express (2003) – sonda zkoumající planetu Mars s neúspěšným přistávacím modulem SMART-1 (2003) – první evropská sonda určená k průzkumu Měsíce Rosetta (2004) – první sonda, která kdy obíhala a přistála na kometě Venus Express (2005) – první evropská sonda určená k průzkumu planety Venuše Planck (2009–2013) – kosmický dalekohled k průzkumu reliktního záření vesmíru, výrazně přispěl ke zpřesnění stáří vesmíru Gaia (2013) – sonda zpřesnila polohu a vytvořila trojrozměrnou mapu dvou miliard nejbližších hvězd BepiColombo (2018) – sonda na oběžnou dráhu planety Merkur ExoMars (2016) – sonda na oběžné dráze Marsu, modul k povrchu selhal Mars Sample Return (plánováno 2033) – soubor několika sond a přistávacího modulu určených k dopravě vzorků půdy z Marsu zpět na Zemi LISA (plánováno 2035) – družice k měření gravitačních vln Moduly na orbitě Země Spacelab (1982-2001) – laboratoř na raketoplánech Space Shuttle Columbus (2008) – vědecký modul stanice ISS Cupola (2010) – prosklený výklenek umožňující výhled na ISS zvenku ERA (2021) – jedenáctimetrová robotická ruka na ISS Projekty průzkumu planety Země Earth explorers – soubor projektů pro průzkum planety Země. CryoSat – průzkum a výzkum kryosféry, zmrzlé vody ve formě sněhu, ledovců, plovoucích ker či trvale zmrzlé půdy. GOCE – vytvoření modelu gravitačního pole ve vysokém rozlišení. ADM-Aeolus – zmapování globálního rozložení a pohybu vzdušných mas. EarthCARE – pro pochopení vztahů mezi oblačností, radiací a aerosolem a k odhalení procesů, jakými se podílejí na globálním klimatu. Swarm – průzkum magnetického pole Země. Copernicus Sentinel-1 – průzkum povrchu Země za pomocí radaru. Sentinel-2 – sledování stavu lesů a zemědělství za použití multispektrální kamery s vysokým rozlišením. Sentinel-3 – průzkum oceánů, ledové pokrývky a atmosféry. Sentinel-4 – sledování stavu atmosféry. Sentinel-5P – dočasná náhrada za družici Envisat pokrývající období do vypuštění Sentinelu-5. Sentinel-5 – sledování stavu atmosféry. Sentinel-6 – průzkum topografie oceánů za pomocí radarového výškoměru. Navigační a bezpečnostní systémy ve spolupráci s EU EGNOS – systém zpřesňující navigace GPS a Glonass Galileo – evropský globální satelitní navigační systém Copernicus – satelitní systém monitorující životní prostředí a bezpečnost Odkazy Reference Literatura LÁLA, Petr; VÍTEK, Antonín. Malá encyklopedie kosmonautiky. Praha: Mladá fronta, 1982. Související články Kosmická vize 2015–2025 Seznam kosmických agentur NASA Ruská kosmická agentura CNSA Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Evropská kosmická agentura na Wikimedia Commons Portál ESA Více o startu SMOS 1.11.2009[nedostupný zdroj] Evropská flotila ve sluneční soustavě (Budoucí sondy)