NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Parvis Claire-Heyman-et-Maria-Errazuriz

Le parvis Claire-Heyman-et-Maria-Errazuriz est une place du 12e arrondissement de Paris. Situation et accès Le parvis Claire-Heyman-et-Maria-Errazuriz est situé au sein de l'hôpital Rothschild, dans le quartier de Picpus. Il est accessible à proximité par la ligne 6 du métro aux stations Picpus et Bel-Air. Origine du nom La dénomination rend hommage aux résistantes Claire Heyman (1902-1997) et María Errázuriz (1893-1972). Historique Le parvis a été inauguré officiellement le 30 novembre 2017. Bâtiments remarquables et lieux de mémoire Pour approfondir Bibliographie Jacques Hillairet, Dictionnaire historique des rues de Paris, Paris, Les Éditions de minuit, 1972, 1985, 1991, 1997, etc. (1re éd. 1960), 1 476 p., 2 vol. [détail des éditions] (ISBN 2-7073-1054-9, OCLC 466966117) Articles connexes Liste des voies du 12e arrondissement de Paris Claire Heyman Liste des voies de Paris se référant à un nom de femme Liens externes Carte interactive des voies de Paris sur le site de la direction de l'urbanisme de la Ville de Paris Notes et références Portail de Paris Portail des routes Portail des femmes et du féminisme Portail de la Résistance française
Place Ghislaine-Dupont-Claude-Verlon-Camille-Lepage

La place Ghislaine-Dupont-Claude-Verlon-Camille-Lepage est une voie située dans le 2e arrondissement de Paris. Situation et accès Elle est délimitée par les voies suivantes : rue d'Aboukir, rue du Louvre et rue Montmartre. Origine du nom Elle porte le nom des journalistes Ghislaine Dupont, Claude Verlon et Camille Lepage tués en Afrique dans l'exercice de leur profession. Historique La place est inaugurée le 3 mai 2019 par le maire du IIe arrondissement Jacques Boutault et Hélène Bidard, adjointe à la maire de Paris en charge de l'égalité femmes-hommes et des droits humains. Chaque année, à l'occasion de la célébration de la Journée mondiale de la liberté de la presse, un rassemblement est organisé sur cette place. Notes et références Pour approfondir Bibliographie Jacques Hillairet, Dictionnaire historique des rues de Paris, Paris, Les Éditions de minuit, 1972, 1985, 1991, 1997, etc. (1re éd. 1960), 1 476 p., 2 vol. [détail des éditions] (ISBN 2-7073-1054-9, OCLC 466966117). Articles connexes Liste des voies du 2e arrondissement de Paris Liens externes Carte interactive des voies de Paris sur le site de la direction de l'urbanisme de la Ville de Paris Portail de Paris Portail des routes
Place Ghislaine-Dupont-Claude-Verlon-Camille-Lepage

Place Ghislaine-Dupont-Claude-Verlon-Camille-Lepage är en kort gata i Quartier du Mail i Paris 2:a arrondissement. Gatan, som invigdes den 3 maj 2019, är uppkallad efter de franska journalisterna Ghislaine Dupont (1956–2013), Claude Verlon (1958–2013) och Camille Lepage (1988–2014), vilka mördades i tjänsten i Afrika. Ghislaine Dupont och Claude Verlon mördades i närheten av Kidal i nordöstra Mali den 2 november 2013. De hade nyligen gjort ett reportage om Nationella rörelsen för Azawads befrielse. Camille Lepage mördades den 12 maj 2014 i samband med inbördeskriget i Centralafrikanska republiken, vilket inleddes 2012. Place Ghislaine-Dupont-Claude-Verlon-Camille-Lepage invigdes den 3 maj 2019 av Jacques Boutault, borgmästare i 2:a arrondissementet, och Hélène Bidard, Paris vice borgmästare. Bilder Omgivningar Notre-Dame-des-Victoires Boulevard Montmartre Boulevard Poissonnière Rue des Jeuneurs Rue du Croissant Rue d'Uzès Rue Saint-Joseph Rue Réaumur Rue du Sentier Placette Louvre-Montmartre Kommunikationer Tunnelbana – linje – Sentier Busshållplats Réaumur – Montmartre – Paris bussnät, linjerna 74 85 N15 N16 Referenser Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från franskspråkiga Wikipedia, Place Ghislaine-Dupont-Claude-Verlon-Camille-Lepage, 17 april 2022. Webbkällor ”Une place "Ghislaine Dupont – Claude Verlon – Camille Lepage" inaugurée à Paris”. Paris Match. 3 maj 2019. https://www.parismatch.com/Actu/Societe/Une-place-Ghislaine-Dupont-Claude-Verlon-Camille-Lepage-inauguree-a-Paris-1621869. Läst 17 augusti 2022. ”Une place inaugurée à Paris en hommage à trois journalistes français tués: Il s’agit de Ghislaine Dupont et Claude Verlon, morts en 2013 au Mali, et de Camille Lepage, tuée en République centrafricaine en 2014”. Le Monde. 3 maj 2019. https://www.lemonde.fr/societe/article/2019/05/03/une-place-inauguree-a-paris-en-hommage-a-trois-journalistes-francais-tues_5457983_3224.html. Läst 17 augusti 2022. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Place Ghislaine-Dupont-Claude-Verlon-Camille-Lepage.
Музей на изкуството и историята на юдаизма

Музеят на изкуството и историята на юдаизма (на френски: Musée d'Art et d'Histoire du Judaïsme) в Париж е открит през 1998 г. Създаден е с цел да запознае посетителите с най-важните понятия, залегнали в основата на културата на юдаизма. Намира се в района Маре на адрес: 71, rue du Temple, 75003 Paris. Най-близките станции на Парижкото метро са Rambuteau и Hôtel de Ville. Музеят е отворен всеки ден без съботата – шабата. Работно време: от 11 до 18, в неделя от 10 ч. Експозиция Музеят е така организиран, че всяка от неговите зали (след първата) представя отделна тема, свързана с конкретно време и място в историята на юдаизма: Източници Официален сайт на музея Външни препратки Как не станах екзистенциалист (разкази) Излечим ли е екзистенциализмът? – в „Моята библиотека“
Musée d’art et d’histoire du judaïsme

Musée d'art et d'histoire du judaïsme (Muzeum umění a dějin judaismu) je muzeum věnované židovské kultuře, které se nachází v Paříži ve 3. obvodu v ulici Rue du Temple 71. Sídlí v paláci Hôtel de Saint-Aignan ze 17. století. Muzeum bylo otevřeno 1. prosince 1998. Muzeum založilo město Paříž společně s francouzským ministerstvem kultury. V roce 2006 se v muzeu konala výstava o Alfredu Dreyfusovi a jeho aféře, při které bylo shromážděno na 3000 dobových předmětů. Dreyfusova socha stojí i na nádvoří, kde je zobrazen se zlomeným mečem. Stálá expozice Muzeum je rozděleno do několika tematických celků týkající se historie a umění: Židé ve Francii ve středověku Židé v Itálii od renesance do 18. století Chanuka Amsterdam, setkání dvou diaspor Příští rok v Jeruzalému (výstava věnovaná židovskému Jeruzalému) Tradiční svět Aškenázů Tradiční svět Sefardů Emancipace: francouzský způsob Intelektuální a politické hnutí v Evropě na přelomu 19. a 20. století Židé v umění 20. století Sál Michela Kikoina (obrazová galerie) Související články Jardin Anne-Frank Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Musée d'art et d'histoire du judaïsme na Wikimedia Commons (francouzsky) Prezentace muzea (francouzsky) Pozůstalost A. Dreyfuse
Musée d'Art et d'Histoire du Judaïsme

Het Musée d'Art et d'Histoire du Judaïsme (Nederlands: Museum van de kunst en de geschiedenis van het Jodendom) is een museum in de Franse hoofdstad Parijs. In dit museum, gevestigd in het Hôtel de St-Aignan in Le Marais, is een aantal collecties bijeengebracht die voorheen over de stad verspreid waren. Het is gewijd aan de Frans-Joodse cultuur vanaf de middeleeuwen tot nu. Hieruit blijkt dat er al sinds de Romeinse tijd een aanzienlijke Joodse gemeenschap in Frankrijk heeft bestaan, die een aantal grote geleerden (Rasji, Rabbenoe Tam, de tosafisten) voortbracht. Kunstvoorwerpen, waaronder verfijnd zilverwerk, Thoraomslagen, textiel, religieuze objecten en andere judaica worden tentoongesteld, zowel in de synagoge, als in het huis. Er zijn ook foto's, schilderijen en historische documenten te zien, onder andere over de Dreyfusaffaire. Externe link Officiële website
Museu da Arte e História do Judaísmo (Paris)

O Museu da arte e história do Judaísmo de Paris é um museu situado na rua do Templo em Paris, num bairro histórico da capital francesa, o Marais, conta a história das comunidades judaicas ao longo de séculos, com o seu património e tradições culturais. Em particular, este museu retrata a história dos judeus em França, sendo que uma boa parte deles são judeus de origem portuguesa (sefarditas), que fugiram de Portugal para escapar às perseguições e à Inquisição portuguesa. Aqui se encontram importantes documentos que relatam a história do Caso Dreyfus (cartas, jornais etc). Entre os artistas expostos encontramos Chagall, Modigliani, Soutine, Kikoine, entre outros. Aqui está também exposto o primeiro livro publicado em Lisboa e um dos primeiros publicados em Portugal, o Comentários sobre o Pentateuco, impresso em Lisboa em 1489. Ligações externas Página oficial do museu
Музей искусства и истории иудаизма (Париж)

Музей искусства и истории иудаизма (фр. Musée d'Art et d'Histoire du Judaïsme) — историко-художественный музей, расположенный в бывшем особняке семьи Аво, позже известном как Отель де Сент-Эньян, в районе Маре (3-й округ Парижа). Музей был открыт в 1998 году. Музей прослеживает историю еврейской культуры от Средневековья до XX века. Его коллекция религиозных предметов, рукописей и произведений искусства подчёркивает вклад евреев в историю культуры Франции и мира, особенно в области искусства. В музее представлена коллекция религиозных артефактов, а также историко-этнографическая коллекция. Примечательно, что в нем хранится 2700 документов, касающихся дела Дрейфуса, пожертвованных семьей Дрейфуса. История Проект музея восходит к середине 1980-х годов: он частично унаследовал наследие Музея еврейского искусства в Париже, основанного в 1948 году группой беженцев из Восточной Европы, переживших Холокост. Проект был запущен в 1985 году по инициативе Клода-Жерара Маркюса, Виктора Клагсбальда и Алена Эрланда-Бранденбурга при поддержке города Парижа и Министерства культуры. Проект, возглавляемый Лоранс Сигал с 1988 года при поддержке Управления музеев Франции и Департамента культуры города Парижа, завершился десять лет спустя открытием нового музея. Экспозиция музея Значительная часть экспозиции посвящена еврейскому искусству, представляя художников Парижской школы: Шагала, Кикоина, Сутина, а также современных художников: Кристиана Болтански, Софи Калле и других. Музей организован таким образом, что каждый зал (кроме первого) представляет отдельную тему, определённую конкретным временем и местом: Введение Евреи в средневековой Франции Евреи Италии от эпохи Возрождения до XVIII века Ханука Амстердам, встреча двух диаспор «В следующем году в Иерусалиме!» Мир ашкеназов Мир сефардов Интеграция в современное общество — Франция XIX век Интеллектуальные и политические движения в Европе конца XIX — начала XX века Евреи в искусстве XX века Быть евреем в Париже 1939 года Современный еврейский мир В музее также есть медиатека (библиотека, видеотека и фототека) и книжный магазин, открытые для публики, а также зрительный зал на 198 мест. Практическая информация Музей расположен в Париже, район Маре, ближайшие станции метро — Rambuteau и Hôtel de Ville. Адрес: 71, rue du Temple, 75003 Paris. Музей открыт каждый день кроме субботы. Часы работы: с 11:00 до 18:00, по воскресеньям с 10:00. Примечания Ссылки Официальный сайт музея
Музей мистецтва та історії юдаїзму (Париж)

Паризький музей мистецтва та історії юдаїзму (фр. Musée d'Art et d'Histoire du Judaïsme) було відкрито у 1998 році з метою ознайомити відвідувачів з найважливішими поняттями й засадами юдейської культури. Експозиція Музей організований таким чином, що кожен зал (крім першого) становить окрему тему, визначену конкретним часом і місцем: Вступ Євреї в середньовічній Франції Євреї Італії від епохи Відродження до XVIII століття Ханука Амстердам, зустріч двох діаспор «У наступному році в Єрусалимі!» Світ ашкеназі Світ сефардів Інтеграція в сучасне суспільство — Франція XIX століття Інтелектуальні й політичні рухи в Європі кінця XIX — початку XX століття Євреї в мистецтві XX століття Бути євреєм в Парижі 1939 року Сучасний єврейський світ З нагоди проведення в 2006 році виставки, присвяченої «справі Дрейфуса», музей розбудував експозицію з цієї теми й пропонує консультацію в режимі онлайн більше 3000 документів справи Дрейфуса. Практична інформація Музей розташований у Парижі, район Маре, найближчі станції метро — Rambuteau і Hôtel de Ville. Адреса: 71, rue du Temple, 75003 Paris. Музей відкритий щодня крім суботи. Години роботи: з 11:00 до 18:00, в неділю з 10:00. Примітки Посилання Офіційний сайт музею Fonds Dreyfus - фонди справи Дрейфуса
Inspecció tècnica de vehicles

Una inspecció tècnica de vehicles és un procediment estandarditzat per una administració en el qual determinats vehicles s'avaluen per a conèixer si compleixen la legislació aplicable, en general atenent criteris relatius a la seguretat i la preservació del medi ambient. A Espanya aquesta funció és delegada per les administracions competents a una empreses certificades per les administracions (ECA), algunes de les empreses certificades per a dur a terme la inspecció tècnica de vehicles a Espanya: Applus+: empresa amb seu a Barcelona que disposa de 26 centres. Certio ITV: empresa amb seu a Sant Cugat del Vallès que disposa de 10 centres. Anteriorment coneguda amb el nom de Menta ITV. PrevenControl: empresa amb seu a Terrassa que disposa de 8 centres. ITV Serveis: empresa amb seu a Aixovall que disposa d'1 centre. General de Servicios ITV: empresa espanyola que pertany al Grupo FCC i que disposa de 9 centres. Atisae: empresa espanyola que disposa de 2 centres. Referències Enllaços externs Applus+ ITV Certio ITV ITV Serveis General de Servicios ITV
Technická prohlídka silničního vozidla

Technická prohlídka silničního vozidla je v Česku zákonem vyžadovaná kontrola technického stavu, kterému podléhají všechna silniční vozidla evidovaná v Česku a opatřená registrační značkou s výjimkou vozidel kategorie R. Registrační značka při technické prohlídce není podmínkou za předpokladu, že vozidlo není v Česku ještě registrováno a jehož majitel se vozidlo chystá zaregistrovat, registrační značku nemusí mít také vozidla, která jsou v depozitu. V minulosti bylo možné přijmout i vozidlo bez registrační značky, které v technickém průkaze nemělo uvedeného majitele, takový průkaz se slangově nazýval čistopis. Čistopisy nabytím účinnosti zákona č. 239/2013 Sb., kterým se mění zákon č. 56/2001 Sb. již nejsou vydávany. Technická prohlídka se provádí na stanicích technické kontroly zavedených v Československu roku 1972. Průběh a podmínky technické prohlídky vozidla upravuje zákon č. 56/2001 Sb. o podmínkách provozu vozidel na pozemních komunikacích a o změně zákona č. 168/1999 Sb., o pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou provozem vozidla a o změně zákonů (zákon o pojištění odpovědnosti z provozu vozidel), ve znění zákona č. 307/1999 Sb., platného od 1. 7. 2001. Platnost Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu technická prohlídka silničního vozidla na Wikimedia Commons Provozování stanice technické kontroly
Tehnični pregled vozila

Tehnični pregled je pregled, kjer usposobljena oseba pregleda vitalne dele vozila. Ta lahko tehnični pregled potrdi kot uspešen ali zavrne na osnovi pomanjkljivosti. Na tehničnih pregledih se pregledujejo: -zavore: razlike v sili zaviranja na levih in desnih zavorah morajo biti minimalne, same sile pa ne smejo biti premajhne, -podvozje: volanski končniki, kolesni premniki in kolesni ležaji ne smejo vsebovati zračnosti, saj prisotnost le-te lahko povzroči izgubo nadzora nad vozilom pri večjih hitrostih, -svetila: vsa svetila morajo svetiti brez izjem (pozicijske luči, dolge/kratke luči, smerokazi, zavorna luč, luči za vzvratno vožnjo, meglenke...), -obvezna oprema: vsako vozilo mora vsebovati osnovno opremo, kot so: trikotnik, prva pomoč, rezervne žarnice in po potrebi zimske verige ter orodje za zamenjavo koles. -pnevmatike: poznamo tri vrste pnevmatik, ki se uporabljajo skozi vso leto; zimske pnematike (minimalno morajo imeti 4 mm globine profila), letne pnevmatike (minimalno 2 mm globine profila) in pa zimsko-letne oziroma M+S( mud + snow ) pnevmatike (minimalno morajo imeti 4mm profila), dimenzije pnevmatik določi proizvajalec in jih praviloma ne nadomeščamo z drugimi, razen če nam je to dovoljeno na osnovi homologacijskih pravil, -izpuh ter izpušni plini: vsako vozilo preko izpuha izloča določen delež škodljivih plinov, ki nastajajo bodisi zaradi slabega razmerja med zrakom in gorivom, slabo kvaliteto goriva itd. Med njimi so najškodljivejši oglikov monoksid ter dušikov monoksid. Vse neserijske modifikacije na izpuhu, pnevmatikah, platiščih, motorju, podvozju ali karoseriji moramo sporočiti na tehničnem pregledu, kjer nam izdajo homologacijski karton, kjer se te modifikacije vpišejo, če se držijo homologacijskih pravil. Kompatibilnost modifikacij pa oceni pooblaščena oseba. V nekaterih državah (ZDA...) se tehnični pregled opravi samo takrat, ko se vozilo prvič registrira. Od takrat naprej je lastnik sam odgovoren za tehnično brezhibnost svojega vozila. Opombe
Centre hospitalier du Sud Seine-et-Marne

Le Centre hospitalier du Sud Seine-et-Marne est un centre hospitalier, situé à Fontainebleau, Montereau-Fault-Yonne et Nemours en Seine-et-Marne, créé en janvier 2017. Il résulte de la fusion des trois précédents hôpitaux des villes mentionnées. L'hôpital est partenaire de l’Université Paris-Est-Créteil-Val-de-Marne. Références Portail de la médecine Portail de Fontainebleau Portail de la Seine-et-Marne
Университет Париж-Изток Кретей Вал-де-Марн

Университетът Париж-Изток Кретей−Вал де Марн, познат и като Университет Париж XII (на френски: Université Paris-Est Créteil Val-de-Marne, UPEC) е френски университет, разположен в Ил дьо Франс на територията на три департамента: Вал дьо Марн, Сен сан Дьони и Сен е Марн. Съставен е от дванадесет факултета и института. Основан е през 1970 г. след разделянето на Парижкия университет след събитията от май 1968 г. Първоначално университетът е включвал медицинския факултет на Кретей, в болницата Анри-Мондор, и центъра Ла Варен−Сент Илер, в който от 1969 г. се преподават икономика и право. През 1970 г. се изгражда мултидисциплинен център. През 1972 г. в състава на университета се включва и Парижкият институт по урбанизъм. Университетът разполага със седем Научни и учебни звена (на френски: Unité de formation et de recherche, UFR): по администрация и международни отношения, право, филологии и хуманитарни науки, медицина, по стопанство, науки и технологии и звено по образование, социални науки и спорт, както и с шест института: Институт за подготовка на кадрите за държавната администрация, Парижки институт по урбанизъм, Университетски технологичен институт на Кретей, Университетски технологичен институт на Сенар-Фонтенбло, Университетски институт за подготовка на кадри за началното и основно образование, Институт по администрация на предприятията Гюстав Айфел. Източници Външни препратки Официален сайт
Universitat de París 12 - Val de Marne

La Universitat de París 12 - Val de Marne és una universitat de París. Es troba a l'illa de França en tres departaments: Val-de-Marne, Seine-et-Marne i Seine-Saint-Denis. La UPEC reuneix tretze facultats, instituts i escoles, a més d'un observatori i una escola associada. El lloc principal de la universitat i la seu central es troben a Créteil i són accessibles per la línia 8 de metro des de l'estació de Créteil-Université. Referències Enllaços externs Universitat de París 12 - Val de Marne - Lloc web oficial (francès)
Univerzita Paříž XII

Univerzita Paříž XII, francouzsky plným názvem Université Paris-Est Créteil Val-de-Marne je francouzská vysoká škola a jedna z univerzit, které vznikly rozdělením starobylé Pařížské univerzity v roce 1971. Hlavní sídlo školy se nachází v kampusu ve městě Créteil jihovýchodně od Paříže v departementu Val-de-Marne, po kterém nese své jméno. Další univerzitní objekty jsou rozmístěny v obcích Sénart, Fontainebleau a Vitry-sur-Seine. Škola nabízí studium literárních a společenských věd, přírodních věd a techniky, lékařství, právních věd, ekonomie, správních věd a pedagogiky. Na škole studovalo v roce 2009 28 631 studentů. Historie Škola byla založena 1. ledna 1971 pod názvem Univerzita Paříž XII – Val de Marne po rozdělení Pařížské univerzity. Vznikla z lékařské fakulty v Créteil ustavené roku 1969 a univerzitního centra v Saint-Maur-des-Fossés ve čtvrti La Varenne-Saint-Hilaire, kde se nacházela od roku 1969 studia práva a ekonomie. V roce 1972 byl k univerzitě připojen Institut d'urbanisme de Paris (Urbanistický ústav v Paříži). V roce 1988 univerzita rozšířila své aktivity i na území departementu Seine-et-Marne ve městě Sénart. V roce 1995 vzniklo další univerzitní centrum ve Vitry-sur-Seine Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Université Paris-Est Créteil Val-de-Marne na francouzské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Univerzita Paříž XII na Wikimedia Commons
Universität Paris XII

Die Universität Paris XII (französisch Université Paris 12 Val-de-Marne), vollständig Université Paris-Est Créteil Val-de-Marne, ist eine Universität im Großraum Paris. Der Hauptcampus liegt in Créteil im Département Val-de-Marne (Marne-Tal), aber im Laufe der Zeit kamen weitere Standorte in Sénart, Fontainebleau und Vitry-sur-Seine hinzu. Präsident ist Jean-Luc Dubois-Randé. Geschichte Die Universität wurde wie einige andere Universitäten im Pariser Ballungsraum 1970 gegründet, um die Zentrumsuniversitäten zu entlasten. Dabei konnte sie auf die bereits seit einigen Jahren existierende Medizinische Fakultät Créteil und das Universitätszentrum Varenne-Saint-Hilaire für Rechts- und Wirtschaftswissenschaften aufbauen. Organisation In Übereinstimmung mit dem Bildungsgesetzbuch, das die rechtliche Organisation der öffentlichen Universitäten in Frankreich festlegt, besteht die UPEC aus mehreren Studiengänge. Zum einen gibt es die Ausbildungs- und Forschungseinheiten (UFR) und zum anderen die „Institute und Schulen“. Die Einrichtung besteht derzeit aus acht Ausbildungs- und Forschungseinheiten (UFR), fünf Instituten und drei Schulen. Im Studienjahr 2013/2014 hatte sie 38.000 Studenten. Mit der Universität verbundene Persönlichkeiten Albert Rigaudière, Mitglied der Académie des inscriptions et belles-lettres Jean-Claude Waquet, Präsident der École pratique des hautes études seit 2006 Laurent Gamet, Rechtsanwalt in Paris und Präsident der Sektion Sozialrecht der Société de législation comparée. Anne Levade, Rechtsanwältin Corinne Lepage, Ministerin für Umwelt von 1995 bis 1997 Weblinks Offizielle Website (französisch, englisch) Einzelnachweise