Tour Saint-Jacques

La Tour Saint-Jacques (Torre de Sant Jaume en català) és un monument situat al 4t districte de París, França, a la Rive Droite. Aquesta torre gòtica flamígera de 52 metres d'alçada, situada a la intersecció del carrer de Rivoli amb el carrer Nicolas-Flamel és tot el que queda de l'antiga església medieval de Saint-Jacques-de-la-Boucherie ('Sant Jaume del Mercat de la Carn'), que va ser parcialment reconstruïda al segle XVI i enderrocada el 1797, durant la Revolució Francesa, deixant-ne només la torre. Les pedres de l'antiga església es van tractar com si es tractés d'una pedrera. El que queda de l'església destruïda de Saint-Jacques-de-la-Boucherie ara es considera un monument històric nacional. Història El Camí de Sant Jaume La rica decoració de la torre reflecteix la riquesa dels seus mecenes, els carnissers majoristes del proper mercat de Les Halles. Els paletes encarregats van ser Jean de Felin, Julien Ménart i Jean de Revier. Va ser construïda entre 1509 i 1523, durant el regnat del rei Francesc I. Amb una dedicació a Sant Jaume el Major, l'antiga església i la seva torre emblemàtica donaven la benvinguda als pelegrins que emprenien el camí que portava a Tours i es dirigia cap al Camí de Sant Jaume, que conduïa a la principal destinació de pelegrinatge de Santiago de Compostel·la. Una relíquia del sant conservada a l'església la va vincular més fortament i, en temps moderns, va ocasionar la seva inclusió el 1998 com a Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO entre els llocs i estructures que marquen els camins de Compostel·la, les rutes de pelegrinatge a França que conduïen com a afluents d'un gran rierol cap a Santiago, a Galícia. Segle XIX L'església, amb l'excepció de la torre, va ser enderrocada el 1793; la preservació de la torre era una condició del contracte pel qual es comprava l'església pel valor dels seus materials de construcció. El 1824 s'utilitzava com a torre per fabricar petits balins. Va ser readquirida per la ciutat de París el 1836 i declarada monument històric el 1862. Una estàtua del sant va ser instal·lada a la part superior de la torre durant el segle XIX. Durant el Segon Imperi, l'arquitecte Théodore Ballu va restaurar la torre, col·locant-la sobre un pedestal i dissenyant un petit parc urbà al seu voltant. Això va coincidir amb la construcció del carrer de Rivoli i l'avinguda Victoria, que es trobaven a prop, cosa que va requerir la retirada de grans quantitats de terra per garantir que el carrer Rivoli tingués un recorregut pla i suau. El pedestal va permetre que la torre conservés la seva elevació original: avui dia, el canvi de nivell del terra es pot apreciar millor al carrer Saint-Bon, just al nord-est de la torre, on una escala condueix al nivell original del carrer de la Verrerie. Una estàtua de Blaise Pascal es troba a la base de la torre, commemorant els seus experiments sobre la pressió atmosfèrica, tot i que es debat si es van dur a terme aquí o a l'església de Saint-Jacques-du-Haut-Pas. També hi ha instal·lat un laboratori meteorològic a la part superior de la torre. La torre va inspirar Alexandre Dumas a escriure l'obra de teatre La tour Saint-Jacques-de-la-boucherie el 1856. Nicolas Flamel, suposadament alquimista i mecenes de l'església, va ser enterrat sota la torre. Restauració moderna La torre va estar envoltada de bastides i tapada per làmines durant uns anys, ja que els topògrafs investigaven l'estat de la pedra. Troballes recents mostren que la major part de la pedra i la seva ornamentació provenen de finals de l'època medieval de la construcció de la torre i no van ser afegides pels restauradors del segle XIX. Malauradament, l'estudi també indica esquerdes importants. Els tres quarts superiors de les làmines es van retirar el març del 2008, deixant al descobert una secció superior renovada de la torre. D'octubre del 2008 a febrer del 2009, es van retirar completament les bastides i les làmines i es va restaurar el paisatgisme del parc circumdant. Finalment, el 18 d'abril del 2009, el parc es va reobrir al públic. Galeria Vegeu també Font del Palmier Plaça del Châtelet Referències