La Trinité (Párizs)

A La Trinité-plébániatemplom (Église de la Sainte-Trinité, magyarul: Szentháromság-templom) Párizs 9. kerületében, a Place d'Estienne d'Orves-on, a Rue Blanche elején, a Rue Saint-Lazare és a Rue de la Chaussée d'Antin kereszteződésénél áll. (Ez utóbbit úgy alakították ki, hogy a :templomból kilátás legyen az Opéra Garnier-re.) A szomszédos 12-es metróállomást a templomról nevezték el. Története A templom helyén a híres Cabaret de la Grande Pinte állt. Az építkezés 1861-ben, annak bezárása után kezdődött. Théodore Ballu-t nevezték ki építészének, amelyet Georges Eugène Haussmann báró rendelt meg francia reneszánsz stílusban. Bár a belső tér nagyon fényűzően volt berendezve, befejezése mindössze hat évig tartott. Költsége akkori közel négymillió francia frankot tett ki. A templom 1867-ben készült el, és még ugyanebben az évben felszentelték. 1869. március 11-én Hector Berlioz temetési szertartását is itt tartották. 1986-ban a Trinité lett az első plébánia Franciaországban, amelyet Párizs akkori érseke, Jean-Marie Lustiger az Emmánuel közösségre bízott azzal a céllal, hogy közösen újjáélesszék a lelkipásztori szolgálatot. Dominique Rey és Jacques Benoit-Gonnin püspökök mindketten Sainte-Trinité plébánosai voltak kinevezésük előtt. Ólomüvegablakok A templom ólomüvegablakainak nagy része építésének idejéből származik. Néhányukat a párizsi Paul Nicod készítette. Főorgona A templom főorgonája Aristide Cavaillé-Coll munkája, 1868 és 1871 között épült, három manuállal és 45 regiszterrel. Az eredeti specifikáció a következő volt: 1901-ben a Merklin cég módosításokat végzett (elsősorban a hangszerelésen), majd 1934-ben a Pleyel-Cavaillé-Coll cég további munkálatokat hajtott végre, amelyek további regiszterek beépítését is magukban foglalták. 1962 és 1965 között a mechanikát villamosították, a szélládákat átalakították, a pultot felújították, és hét új regisztert adtak hozzá. Ezt a munkát a Beuchet-Debierre cég (Nantes) végezte. Az 1979-es átalakítás (Jacques Picaud, Olivier Glandaz) után az Olivier Messiaen által halála előtt röviddel kidolgozott módosításokat posztumusz 1993-ban valósították meg, szintén Olivier Glandaz által. A hangszer, amely eredetileg (1871) 46 regiszterből állt, ma 61 regiszterrel és 82 sípsorral rendelkezik három manuálon és egy pedálon, elektromechanikával mind a billentyűk, mind a regisztermechanizmus számára. Az orgona elrendezése a következő: Kopolák : II/I, III/I, III/II, I/P, II/P, III/P, I/P 4', II/P 4', III/P 4', I/I 16', I/I 4', II/II 16', II/II 4', III/III 16', III/III 4'. Játéksegédletek : 12 lépéses regiszteres crescendo, 6 szabad kombináció. Kórusorgona Továbbá van még egy Cavaillé-Coll által 1870-ből származó, két manuálos, 15 regiszteres és mechanikus szerkezetű kórusorgona. Annak regiszterlistája a következő: Csatlakozók : II/I, I/P, II/P Játéksegítő eszközök : Tremolo Személyiségek Művészek A templom berendezésében és díszítésében részt vevő személyek hiányos listája Félix-Joseph Barrias Jean Lecomte du Noüy Eugène-Louis Lequesne Aristide Cavaillé-Coll Francisque Joseph Duret Charles-Alphonse-Achille Gumery François Désiré Laugée Elie Delaunay Mathurin Moreau Charles Gumery, két márvány angyalszobor (La Pureté és L'Innocence) Címzetes orgonisták 1868–1871: Charles Alexis Chauvet 1871–1901: Alexandre Guilmant 1901–1931: Charles Quef 1931–1992: Olivier Messiaen 1992–2008: Nadzsí Hakim 2011-től: Loïc Mallié Jegyzetek Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben a La Trinité (Paris) című német Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként. További információk Église de la Trinité in der Base Mérimée des französischen Kulturministeriums (französisch) La Trinité (Paris). In: Structurae La Trinité (Paris). In: archINFORM. Website der Kirchengemeinde (frz.) Olivier Messiaen spielt sein Werk Apparition de l'Eglise éternelle (1956; YouTube)