NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Katedrála svatého Alexandra Něvského (Paříž)

Katedrála svatého Alexandra Něvského (francouzsky Cathédrale Saint-Alexandre-Nevsky, rusky Собор Александра Невского) je pravoslavný chrám v Paříži. Chrám je sídlem Arcibiskupství Ruské pravoslavné církve v Západní Evropě. Stavba je od roku 1981 chráněná jako historická památka. Historie V Paříži se usazovali ruští imigranti již od 18. století. V 19. století se počet Rusů v Paříži dále zvyšoval a jejich počet byl kolem tisíce, ať již stále či dočasně bydlících. K modlitbám se zpočátku scházeli na ruském velvyslanectví, které však kapacitou nedostačovalo, proto se věřící rozhodli vybudovat vlastní pravoslavný chrám. Ruský kaplan Josef Vasiljev přišel s plánem na jeho výstavbu v roce 1847, zahájení stavby však se zpozdilo. Stavbu, ke které dal souhlas císař Napoleon III., se podařilo dokončit roku 1861. Slavnostní vysvěcení se konalo 11. listopadu téhož roku v den svátku sv. Alexandra Něvského, patrona chrámu. Finanční prostředky na tuto stavbu byly sbírány především ve Francii a v Rusku. Na stavbu kostela přispěl i ruský car Alexandr II. sumou 150 000 franků. Dary ovšem přispěli i mnozí katolíci a protestanti. Chrám byl v roce 1922 povýšen na katedrálu. 12. července 1918 se zde uskutečnila svatba španělského malíře Pabla Picassa a tanečnice ruského původu Olgy Chochlovové. Za svědky jim šli Jean Cocteau, Max Jacob a Guillaume Apollinaire. Stavba byla 11. května 1981 zařazena mezi historické památky. V roce 1996 bylo zahájeno rozsáhlé restaurování. Osobnosti chrámu V chrámu se rovněž konaly pohřební obřady za mnohé významných ruské osobnosti, které ve Francii zemřely: spisovatel Ivan Sergejevič Turgeněv (1883) Fjodor Ivanovič Šaljapin (1938) malíř Vasilij Kandinskij (1944) filozof a skladatel Georgij Ivanovič Gurdžijev (1949) nositel Nobelovy ceny za literaturu Ivan Alexejevič Bunin (1953) spisovatel Henri Troyat (2007) herec Gérard Depardieu zde byl pokřtěn Architektura Chrám je vybudovaný v tzv. novobyzantském architektonickém slohu podle plánů architekta Romana Ivanoviče Kuzmina. Má půdorys řeckého kříže, jehož každé rameno je ukončeno apsidou. Každou apsidu zdobí kupole, a těchto pět kupolí představují Ježíše Krista a čtyři evangelisty. Nejvyšší kupole má výšku 48 m. Interiér chrámu zdobí fresky a ikonostas s ikonami od významných ruských malířů. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Cathédrale Saint-Alexandre-Nevsky de Paris na francouzské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Katedrála Saint-Alexandre-Nevsky na Wikimedia Commons (francouzsky) Informace o stavbě na Structurae (francouzsky) Dějiny chrámu
Alexander-Newski-Kathedrale (Paris)

Die Alexander-Newski-Kathedrale (französisch Cathédrale Saint-Alexandre-Nevski) in der französischen Hauptstadt Paris wurde von 1859 bis 1861 im neobyzantinischen Stil erbaut und befindet sich im 8. Arrondissement. Die Architekten waren Roman Kusmin und Johann Waldemar Strom. Geweiht wurde sie am 11. September 1861 vom Erzbischof von Reval und späteren Metropoliten von Moskau, Leontius. Die Kathedrale ist der Sitz des Exarchats der orthodoxen Gemeinden russischer Tradition in Westeuropa und dessen Erzbischofs. Wie alle Alexander-Newski-Kathedralen ist sie nach dem russischen Nationalheiligen Alexander Jaroslawitsch Newski benannt. In der Kirche gibt es zwei Kirchengemeinden; die eine hält die Gottesdienste in Französisch, die andere in Kirchenslawisch. Geschichte Der Bau der Kirche war schon seit 1847 geplant gewesen und geschah auf Initiative von Joseph Vasiliev, der Kaplan der russischen Botschaft in Paris war. Bezahlt wurde er durch Spenden der russischen Gemeinschaft; auch der russische Zar Alexander II. beteiligte sich mit einer Spende von über 100.000 Goldfranc. Im Jahr 1918 heiratete der bekannte Maler Pablo Picasso hier seine erste Ehefrau Olga Stepanowna Chochlowa. 1922 wurde die Kirche zur Kathedrale, da in diesem Jahr ein Erzbischof das Gotteshaus bezog. Auch der langjährige Schachweltmeister Wladimir Borissowitsch Kramnik heiratete Marie-Laure Germon im Jahr 2007 in der Alexander-Newski-Kathedrale in Paris. Die in oder bei Paris gestorbenen Russen Iwan Sergejewitsch Turgenew, Fjodor Iwanowitsch Schaljapin und Wassily Kandinsky wurden hier nach ihrem Tod geehrt. Die fünf Zwiebeltürme stehen für Jesus und die vier Evangelisten. Jurisdiktion Die Alexander-Newski-Kathedrale mit ihrer Eparchie untersteht seit 1931 dem Ökumenischen Patriarchat von Konstantinopel. Für die ebenfalls in Paris ansässige und große Teile Westeuropas umfassende Diözese von Chersones des Patriarchats von Moskau und der ganzen Rus gibt es seit 2016 die Dreifaltigkeitskathedrale. Trauergottesdienste Iwan Sergejewitsch Turgenew, 1883 Caran d'Ache, 1909 Fjodor Iwanowitsch Schaljapin, 1938 Boris Wladimirowitsch Romanow, 1943 Wassily Kandinsky, 1944 Georges I. Gurdjieff, 1949 Vaslav Nijinsky, 1950 Ivan Bounine, 1953 Andrei Tarkovski, 1986 Viktor Nekrassov, 1987 André Grabar, 1990 Youly Algaroff, 1995 Henri Troyat, 2007 Patrick Topaloff, 2010 Évelyne Pagès, 2011 Nikita Struve, 2016 Michel Legrand, 2019 Weblinks Cathédrale orthodoxe Saint-Alexandre-Nevsky in der Base Mérimée des französischen Kulturministeriums (französisch) Beschreibung und Bilder der Kathedrale auf englisch und französisch Einzelnachweise
Catedral de Alejandro Nevski de París

La catedral Alexandre Nevski es una iglesia ortodoxa rusa situada en París, en la calle Daru, en el VIII distrito de la ciudad. Consagrada en 1861, fue el primer lugar de culto permanente en Francia para la comunidad rusa ortodoxa y es la sede central del Arzobispado de las Iglesias ortodoxas rusas en Europa Occidental, bajo la jurisdicción del Patriarcado de Moscú. Curiosidades En este templo, el 12 de julio de 1918 se celebró la boda de Pablo Picasso con la bailarina rusa Olga Khokhlova; los testigos fueron Jean Cocteau, Max Jacob y Guillaume Apollinaire. El primer matrimonio de Henri Troyat se celebró aquí en 1938. Varios grandes artistas tuvieron aquí su ceremonia de pompas fúnebres: Iván Turguénev en 1883, Fiódor Chaliapin en 1938, Wassily Kandinsky en 1944, George Gurdjieff en 1949, Iván Bunin en 1953, Andréi Tarkovski en 1986, Bulat Okudzhava en 1997 y Henri Troyat en 2007. Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Catedral de Alejandro Nevski de París.
Cattedrale di Aleksandr Nevskij (Parigi)

La cattedrale di Aleksandr Nevskij è un luogo di culto ortodosso di Parigi. Dal 1981 è momumento storico di Francia. Storia Venne costruita su iniziativa di Joseph Vassiliev, cappellano dell'ambasciata russa in Francia, per la comunità russa di Parigi. Progettata da Roman Kuzmin, nel 1859 ci fu la posa della prima pietra. Venne consacrata nel 1861. La cripta fu ristrutturata nel 1955 dal pittore russo Albert Benois. Descrizione La facciata presenta un portico centrale sormontato da un bulbo dorato e un timpano mosaicato e dorato con una raffigurazione di Cristo in Maestà. La pianta è a croce greca e ha una cupola centrale. I quattro bracci terminano in quattro absidi. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file sulla Cattedrale di Aleksandr Nevskij (Parigi) Collegamenti esterni (FR) Sito ufficiale, su cathedrale-orthodoxe.com.
Alexander Nevskikathedraal (Parijs)

De Kathedraal van de heilige Alexander Nevski (Frans: Cathédrale Saint-Alexandre-Nevsky, Russisch: Свято-Александро-Невский кафедральный собор, Svjato-Aleksandro-Nevski kafedralnyj sobor) is een Russisch-orthodoxe kerk in het 8e arrondissement van Parijs. De kathedraal werd in 1861 ingewijd en was het eerste Russisch-orthodoxe kerkgebouw voor de Russische gemeenschap in Frankrijk. Het is de zetelkerk van het Aartsbisdom van Russisch-orthodoxe Kerken in West-Europa binnen de jurisdictie van het Patriarchaat van Moskou. Sinds 11 mei 1981 is het gebouw met de crypte geclassificeerd als monument historique. Geschiedenis De aanwezigheid van Russen in Frankrijk dateert uit de 18e eeuw. In de 19e eeuw woonden circa 1000 Russen tijdelijk dan wel permanent in Parijs. Zij vierden hun kerkdiensten in een ruimte van het Russische ambassadegebouw. De ruimte was echter veel te klein en een eigen kerkgebouw was er nog niet. In 1847 besloot de toenmalige priester Josif Vasiljev een kerk te laten bouwen. Ondanks de aarzelingen van de Russische regering en de traagheid van de Franse bureaucratie gaf Napoleon III uiteindelijk zijn toestemming. De financiering van de bouw werd mogelijk door middel van inschrijving in Rusland en daarbuiten van mensen uit verschillende christelijke gezindten (orthodox, katholiek en protestant). Tsaar Alexander II gaf zelf circa 150.000 goudfranken. Op 11 september 1861 werd de kerk aan de heilige grootvorst Alexander Nevski gewijd door de aartsbisschop Leonti van Reval, de toekomstige metropoliet van Moskou. In 1922 werd de kerk een kathedraal voor het bisdom van de geëmigreerde Russen, veelal voorstanders van de monarchie en die wegens de gewijzigde politieke omstandigheden de wijk hadden genomen naar Frankrijk. Opmerkelijk zijn de fresco's en iconen van Jevgraf Sorokin (1821-1892). De fresco's in de benedenkerk werden in de jaren 1955-1956 gerestaureerd in de Russische stijl van de 16e eeuw door de iconenschilders Albert Aleksandrovitsj Benois en zijn vrouw Margarita. Vanaf 1983 wordt het gebouw door de Franse staat beschermd als een historisch monument. Sinds 1996 begonnen met een belangrijke restauratie. Architectuur De architecten van de kerk waren Roman Ivanovitsj Koezmin en Johann Waldemar Strom, leden van de Academie voor Schone Kunsten te Sint-Petersburg. De kerk heeft zowel Byzantijnse (interieur) als Moskovitische (exterieur) stijlvormen. Het gebouw heeft de vorm van een grieks kruis. Elke kruisarm wordt afgesloten met een apsis. De apsissen bevatten doeken van de schilder Aleksej Bogoljoebov en worden bekroond met torens die worden afgesloten met vergulde uien en de kenmerkende achtarmige russisch-orthodox kruisen. Samen met de centrale toren symboliseren de torens Christus en de vier evangelisten. De centrale toren heeft een hoogte van 48 meter.
Храм Александра Невског у Паризу

Катедрала Александра Невског (фр. Cathédrale Saint-Alexandre-Nevsky, рус. Собор Святого Александра Невского) катедрала је Руске православне цркве у Паризу. Успостављена је 1861. године. Исте године је освештана, чинећи је тако првом руском црквом у Француској. Под надзором је Архиепископије западноевропских парохија руске традиције. Део изградње је финансирао Александар II Николајевич. Рад катедрале није био усклађен са Московском патријаршијом још од Руске револуције. Московска патријаршија је преузела надлежност за катедралу Александра Невског 14. септембра 2019. године. Познати људи и катедрала Пабло Пикасо се оженио Олгом Кхокхловом 12. јула 1918. године у катедрали. Хенри Тројат се ту први пут оженио 1938. године. Владимир Крамник, бивши првак света у шаху се оженио у катедрали 2006. године. Александар Шмеман је био у служби 1930. Сахране познатих људи: Иван Тургењев 1883. године, Василиј Кандински 1944. године, Георгиј Гурџијев 1949. године, Андреј Тарковски 1987. године, Иван Буњин 1953. године Галерија слика Референце
Alexander Nevskij-katedralen, Paris

Alexander Nevskij-katedralen (franska: Cathédrale Saint-Alexandre-Nevsky) är en rysk-ortodox katedral belägen vid gatan Rue Daru, i Paris åttonde arrondissement i Frankrikes huvustad, Paris. Katedralen är helgad efter den helige Alexander Nevskij och är domkyrka för Rysk-ortodoxa ärkestiftet i Västeuropa. Bilder Se även Östortodoxa kyrkor Religion i Frankrike Källor Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från franskspråkiga Wikipedia, Cathédrale Saint-Alexandre-Nevsky de Paris, 30 september 2014. Saint-Alexandre-Nevsky de Paris. Paris: SEIPE 1987. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Alexander Nevskij-katedralen.﻿ Webbplats: Cathédrale Saint-Alexandre-Nevsky
Garde Républicaine

Garde Républicaine (česky Republikánská garda) je francouzská policejní jednotka národního četnictva (gendarmerie nationale) se sídlem v Paříži. Tvoří ji dva pluky pěchoty, jeden pluk jezdectva a vojenský orchestr a celkové síle 3 200 mužů. K jejím činnostem patří ochrana francouzského prezidenta a reprezentativní a protokolární úkoly. Historie Republikánská garda byla založena 5. května 1848, den po vyhlášení Druhé republiky nově zvoleným Národním shromážděním. Nahrazovala rozpuštěnou Garde Municipale de Paris, která existovala od roku 1802. Garda se skládala ze dvou pluků se 118 důstojníky, 2200 pěšími vojáky a 600 jezdci. Financována byla napůl městem Paříží a napůl francouzským státem. Jejími úkoly bylo zajišťovat bezpečnost v Paříži. Během Druhého císařství (1852–1870) se nazývala Garde de Paris a v období Třetí republiky do roku 1940 se nazývala Garde Républicaine de Paris. Během Prusko-francouzské války 1870/1871 a za Pařížské komuny 1871 utrpěla garda ztráty v bojích. Za druhé světové války byla část gardy převelena do Vichy na ochranu představitelů Vichistického režimu, druhá část zůstala v Paříži. V roce 1978 prezident Valéry Giscard d'Estaing udělil gardě její současný název a předal jí úkoly národní policie. Členění 1. pěší pluk 1er Régiment d'infanterie má 830 mužů. Skládá se ze tří čestných rot s celkovým počtem 400 osob, jedné roty o 240 mužích k ochraně francouzského prezidenta, fanfárové jednotky a jedné speciální jednotky. Dále k ní náleží mj. motocyklová jednotka, která slouží při Tour de France a účastní se kaskadérských představení. Členové stráží Elysejský palác v ulici Rue du Faubourg-Saint-Honoré. 2. pěší pluk 2e Régiment d'infanterie má 1350 mužů. Dvě roty ochraňují ministerstva a čtyři roty obě komory Francouzského parlamentu. Čestná rota má stálou službu v parlamentu, při zvláštních příležitostech mohou být roty pluku přiděleny i na velké veřejné akce jako zasedání Francouzské akademie nebo při Filmovém festivalu v Cannes. Dále existuje oddělení k ochraně významných hostů francouzského státu. Jezdecký pluk Régiment de cavalerie má 560 vojáků a 500 koní. K jeho úkolům patří doprovod francouzského prezidenta a čestná stráž u státních návštěv. Pluk se rovněž účastní historických vojenských přehlídek. Orchestre de la garde républicaine Orchestr se skládá ze dvou těles s 80 a 40 hudebníky. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Garde Républicaine na německé Wikipedii. Související články Salle des Traditions de la Garde Républicaine Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Garde Républicaine na Wikimedia Commons (francouzsky) Oficiální stránky
Garde républicaine

Garde républicaine ((dansk) Den republikanske garde) er en fransk gendarmenhed under Gendarmerie nationale. Garden varetager dels opgaver af ceremoniel karakter såsom den ceremonielle vagttjeneste ved bl.a. Élyséepalæet. Men den udfører også mere traditionelle bevogtningsopgaver, således er det dem, der stiller motorcykelbetjente til rådighed ved eskorte af særligt vigtige personer. Opgaver Garden har i dag fire hovedopgaver: at udøve Frankrigs militære ceremoniel at værne om sikkerheden omkring de nationale slotte at bidrage til den offentlige sikkerhed at bidrage til Frankrigs omdømme i omverdenen Historie Dagens republikanergarde er den seneste udgave af de franske regenters garde og har således overtaget historien fra alle tidligere gardeenheder. Så selvom den nuværende først er oprettet i 1848, går historien reelt set meget længere tilbage. Organisation Til at løse gardens opgaver er den opdelt således: 1. infanteriregiment Består af: Et vagtkompagni, der dels deltager i den ceremonielle vagttjeneste og dels tager sig af sikkerhedsopgaver i øvrigt. Et kompagni, der står for sikkerheden omkring Frankrigs præsident. I praksis betyder det, at kompagniet står for vagttjenesten ved Élyséepalæet. En motorcykeleskadron Musikerne i gardens musikkorps er enkadreret under 1. regiment 2. infanteriregiment Består af: Et vagtkompagni, der dels deltager i den ceremonielle vagttjeneste og dels tager sig af sikkerhedsopgaver i øvrigt. Et kompagni, der står for sikkerheden omkring Hôtel Matignon (premierministerens residens). Et kompagni, der står for sikkerheden omkring de nationale slotte. I praksis betyder det, at de bl.a. står for sikkerheden omkring udenrigsministeriet og justitsministeriet Kavaleriregimentet Består af: Tre hesteeskadroner En støtteeskadron Et træningscenter Gardens orkester Gardens orkester består af 120 professionelle musikere. Hærens kor Hærens kor er oprettet i 1983 og er organisatorisk placeret under Garde républicaine. Gardens værksteder Republikanergarden forsøger at bevare mange af de traditionelle håndværksfag, ved at huse flere værksteder, hvor man arbejder med de specielle kompetencer, som er nødvendige for at holde materiellet til denne traditionsrige enhed i tip-top stand. Kaserner Garden holder til på 16 kaserner i eller omkring Paris. Eksterne henvisninger "Gardens hjemmeside" (fransk). Kilder
Guardia Republicana de Francia

La Guardia Republicana de Francia (Garde Républicaine de France) es la unidad ceremonial de la Gendarmería Nacional de Francia. Comprende dos regimientos de infantería (el primer regimiento incluye el escuadrón de motociclistas) y un regimiento de caballería. También tiene 4 formaciones musicales, así como grupos que realizan acrobacias a caballo o maniobras en moto. Sus funciones son: La seguridad de los edificios públicos importantes de París tales como el Palacio del Elíseo, la residencia del primer ministro, el Hôtel Matignon, el senado francés, la asamblea nacional de Francia, el palacio de justicia así como el mantenimiento del orden público en París; Rendir honores y prestar seguridad a las más altas personalidades de la nación y a los altos dignatarios de otros países que visitan Francia; Colabora con las otras fuerzas del Orden (con grupos de intervención, o patrullas de a caballo); Provee las Estaciones de patrullaje a caballo, particularmente para los bosques de la región Île-de-France La Guardia Republicana también cumple un importante rol diplomático, representando a Francia en eventos culturales y deportivos internacionales y recibiendo en el país a los altos dignatarios. Galería Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una galería multimedia sobre Guardia Republicana de Francia. Página oficial Video de la Guardia Republicana a Caballo Desfile de Guardia Republicana a caballo por la avenida de los Campos Eliseos
Köztársasági gárda (Franciaország)

A köztársasági gárda (franciául: Garde républicaine) Franciaországban a nemzeti csendőrség, amely az állami díszőrségért felel és biztonsági feladatokat lát el Párizs körzetében. Feladatai többek közt: Fontos közintézmények védelme, mint amilyen az Élysée-palota (a köztársasági elnök rezidenciája), az Hôtel Matignon (a miniszterelnök rezidenciája), a Luxembourg-palota (a Szenátus székhelye), a Bourbon-palota (a nemzetgyűlés székhelye) és az igazságügyi palota, és általában a közrend védelme Párizsban. Dísz- és biztonsági szolgálat a rangos francia személyeknek és külföldi vendégeknek. Ceremóniák és díszőrség az elesett katonák tiszteletére. Más rendvédelmi szervek (mint a SWAT) támogatása Lovas őrjáratok biztosítása, különösen az Île-de-France régió erdeiben. Galéria További információk Honlapja Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben a Republican Guard (France) című angol Wikipédia-szócikk Guard (France) ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
Guarda Republicana (França)

A Guarda Republicana (em francês: Garde républicaine) é uma divisão da Gendarmaria Nacional responsável pela segurança de autoridades políticas na área urbana de Paris. Consiste num corpo de guardas de honra (garde d'honneur) cuja missão principal é proteger o Presidente da República, os ministros de Estado e parlamentares. Galeria Referências
Республиканская гвардия Франции

Республиканская гвардия (фр. Garde républicaine, до 1978 года — республиканская гвардия Парижа) — подразделение Национальной жандармерии Франции. Обеспечивает безопасность важнейших правительственных зданий: Елисейского дворца (резиденция Президента Франции), Матиньонского дворца (резиденция премьер-министра Франции), Люксембургского дворца (место заседаний Сената), Бурбонского дворца (место заседаний Национальной ассамблеи Франции), Дворца правосудия (место заседаний кассационного и апелляционного судов). Сохраняет правопорядок в Париже, охраняет высших государственных лиц, важнейших иностранных гостей. Насчитывает около 2860 служащих — мужчин и женщин, гражданских и военных. Состоит из одного кавалерийского полка, двух пехотных полков, военного оркестра и хора. Штаб-квартира расположена в 4-м округе Парижа, в Казармах Челестин. Примечания
Garde Républicaine

Garde Républicaine är ett franskt gardesförband tillhörigt det franska gendarmeriet. Det är det enda franska gardesförbandet och har till uppgift att genomföra objekts- och personskydd för den franska statsledningen. Det fungerar även som ceremoniförband vid statsceremonier. Förbandet kan också, efter beslut av försvarsministern, medverka till att upprätthålla allmän ordning och säkerhet i Parisområdet. Ytterligare uppgifter omfattar beriden spaning, uppvisningstrupp på motorcykel och deltagande i den franska polisens public relationsverksamhet. Organisation Chefen för gardet är en general i gendarmeriet. Under honom och hans stabsorgan finns följande förband. 1er régiment d'infanterie de la garde républicaine Regementet ansvarar för den inre säkerheten vid presidentens residens, samt fungerar som ceremoniförband. Det har en personalstyrka om 920 gardister. Tre bevaknings- och ceremonikompanier Ett personskyddskompani för republikens president En motorcykelskvadron Gardesmusikkåren 2ème régiment d’infanterie de la garde républicaine Regementet ansvarar för objektsskyddet av det franska parlamentet och regeringsbyggnaderna, samt fungerar som ceremoniförband. Det har 1 300 gardister. Fyra bevaknings- och ceremonikompanier Två kompanier för bevakning av parlament och regeringsbyggnader Le régiment de cavalerie de la garde républicaine Detta regemente är den franska försvarsmaktens sista beridna förband. Den fungerar som säkerhets- och objektsskydds- samt beridet ceremoniförband. Det deltar även i beriden ordningshållning och spaning. En depåskvadron Tre beridna skvadroner om vardera tre officerare och 120 gardister. Till det republikanska gardet hör även. Orchestre de la Garde Républicaine, det republikanska gardets symfoniorkester, med 120 musiker. Choeur de l'Armée française, den franska försvarsmaktens kör, med 64 körmedlemmar. Se även Corazzieri (motsvarighet i Italien) Gendarmeri Honnörsvakt Livgarde Polisen i Frankrike Källor Externa länkar Garde Républicaine