NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Ministero dell'Europa e degli affari esteri (Francia)

Il Ministero dell'Europa e gli affari esteri (in francese: Ministère de l'Europe et des Affaires étrangères) è il ministero degli affari esteri della Repubblica francese. Dal 1855, la sua sede centrale si trova sul Quai d'Orsay, 37 (vicino all'Assemblea nazionale francese). "Quai d'Orsay" è spesso usato come metonimico per il ministero. Dal 21 settembre 2024 è guidato da Jean-Noël Barrot (MoDem). Sotto la Quinta Repubblica francese, il ministero ha avuto le seguenti denominazioni: Ministero degli affari esteri, (Ministère des Affaires étrangères, 1959-1981), Ministero delle relazioni estere (Ministère des Relations extérieures, 1981-1986), Ministero degli affari esteri (Ministère des Affaires étrangères, 1986-2007), Ministero degli affari esteri ed europei (Ministère des Affaires étrangères et européennes, 2007-2012), Ministero degli affari esteri (Ministère des Affaires étrangères, 2012-2014), Ministero degli affari esteri e dello sviluppo internazionale (Ministère des Affaires étrangères et du développement international, 2014-2017) e dal 2017 ha l'attuale denominazione. Storia Il ministero ha una lunga tradizione che risale all'Ancien Régime. Nel 1547, viene nominato il primo segretario di stato per gli affari esteri, Claude de L'Aubespine. Compiti e funzioni La sicurezza estera, le relazioni economiche, la politica culturale estera (ad es. Organizzazioni culturali francesi come l'Institut français) sono gli obiettivi importanti dell'attività del ministero. Struttura Il Ministero degli affari esteri comprende 166 ambasciate di Stati sovrani e organizzazioni internazionali che informano regolarmente il governo, così come i consolati. Organizzazione interna al ministro degli esteri e bilancio Dal 1950 esiste un Segretario di Stato per gli affari europei, dal 1959 un Segretario di Stato per le questioni della Francofonia. Il dicastero ha un budget di 4,6 miliardi di euro (2009) e impiega 14.800 persone. Note Altri progetti Wikisource contiene una pagina in lingua francese dedicata a Ministero dell'Europa e degli affari esteri Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Ministero dell'Europa e degli affari esteri Collegamenti esterni (FR, DE, EN, ES, JA, RU, ZH) Sito ufficiale del Ministero degli affari esteri (FR) Dictionnaire historique des institutions, mœurs et coutumes de la France, Adolphe Chéruel, L. Hachette et cie, 1855, su books.google.com. (EN) "Ministeri 1700-1870", Rulers.org, su rulers.org.
Villa Cook

Villa Cook or Maison Cook is a house built by the noted architect Le Corbusier, located in Boulogne-sur-Seine, France. History of the commission William Edwards Cook's father died in 1924, at which time he became an heir (along with a sister and two brothers) to a substantial amount of money. In connection with the settlement of his parents' estate, as well as to enable his wife to get to know his relatives (and vice versa), the Cooks drove across the U.S., from east to west and back again, during a period of about five months in 1925, staying for one month in his Iowa hometown. Returning to Europe, they decided to permanently settle in France. The sculptor Jacques Lipchitz introduced them to architect Le Corbusier, then largely unknown, who, during this time, was designing a series of villas, including innovative homes for Michael Stein (Gertrude's brother) and Lipchitz himself. In 1926, they commissioned the architect to design what Le Corbusier said was the first "true cubic house," called Villa Cook or Maison Cook, on the outskirts of Paris. References
Cimetière communal du Pré-Saint-Gervais

Le cimetière communal du Pré-Saint-Gervais est le cimetière principal de la commune du Pré-Saint-Gervais. Description Le cimetière est délimité par la rue Méhul, la rue Gabriel-Péri au Pré-Saint-Gervais (anciennement rue de Pantin), la rue Garibaldi et la rue Jules-Auffret. Historique Avant la Révolution, les habitants de la ville étaient inhumés dans le vieux cimetière autour de l'ancienne chapelle Saint-Gervais-Saint-Protais. Une délibération du 20 pluviôse an X (6 février 1799) souligne que ce cimetière n'offrait plus aucun emplacement libre. À la suite de la promulgation du Décret Impérial sur les sépultures en 1804, les tombes durent être déplacées en dehors des murailles des villes. Les habitants se firent entretemps inhumer au cimetière communal de Pantin. Ce cimetière fut donc créé par Antoine Jean-Baptiste Simonnot, maire du Pré-Saint-Gervais de 1831 à 1865, qui fit don en 1826 de la première partie du terrain (quatre-cent-cinquante mètres carrés) en échange d'une concession gratuite et perpétuelle pour sa sépulture familiale. Le conseil municipal consacra sa création par délibération municipale le 10 décembre 1926, et compléta immédiatement cette donation par l'acquisition d'un terrain contigü, ce qui porta la surface totale à neuf-cents mètres carrés. Il a reçu ensuite de nombreux agrandissements. Personnalités Le comédien Marcel André (1885-1974). Le clown Freddy Bario (1922-1988), Tony Bario (1954-2007), et plusieurs représentants des Bario, famille de clowns italiens. La danseuse et courtisane Céleste Mogador (1824-1909), avant d'être transférée en 1993 au cimetière du Poinçonnet. Maurice Rousselle (1895-1926), as de l'aviation de la Première Guerre mondiale, crédité de cinq victoires aériennes. Notes et références Portail de la Seine-Saint-Denis Portail de la mort
Avenue Foch (stanice RER v Paříži)

Avenue Foch je nádraží příměstské železnice RER v Paříži, které se nachází v 16. obvodu na náměstí Place du Maréchal-de-Lattre-de-Tassigny. Slouží pro linku RER C. Podzemním tunelem je propojeno se stanicí Porte Dauphine, kde je možné přestoupit na linku 2 pařížského metra. V roce 2004 činil počet denních pasažárů 500–2500 a vlaků 150-250. Samotná trať a nástupiště se nacházejí v podzemí. Historie Nádraží bylo otevřeno 1854 pod názvem Avenue du Bois podle tehdejšího názvu ulice a leželo na trati z nádraží Saint-Lazare do Auteuil. Trať se později stala součástí železnice Petite Ceinture. V roce 1900 bylo nádraží přestavěno do dnešní podoby ve stylu Ludvíka XV. Autorem návrhu byl architekt Jean-Juste Lisch (1828–1910). V roce 1985 byla trať kvůli rekonstrukci uzavřena a od 25. září 1988 nádraží slouží pro linku RER C. Související články Avenue Foch Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Gare de l'avenue Foch na francouzské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Avenue Foch na Wikimedia Commons (francouzsky) Historie nádražní budovy na Structurae
Bahnhof Avenue Foch

Der Bahnhof Avenue Foch (französisch: Gare de l’avenue Foch) ist ein Tunnelbahnhof des Pariser Schnellbahnnetzes Réseau express régional d’Île-de-France (RER). Geschichte und Beschreibung Der Bahnhof wurde 1854 zur Inbetriebnahme der Ligne d’Auteuil vom Gare Saint-Lazare bis nach Auteuil eröffnet. Er wurde in noch weitgehend unbebautem Gelände in einem Einschnitt angelegt und trug zu jener Zeit den Namen Avenue du bois de Boulogne. Zunächst bestand er aus dem quer über den beiden Streckengleisen errichteten Empfangsgebäude und zwei Seitenbahnsteigen. 1867 wurde er mit dem überwiegenden Teil der Ligne d’Auteuil in die Paris umrundende Ringbahn Petite Ceinture integriert. Der Bau einer Zweigstrecke über die Seine hinweg zum Bahnhof Champ de Mars anlässlich der Weltausstellung des Jahres 1900 brachte zusätzlichen Verkehr, weshalb die Ligne d’Auteuil im Bereich des Bahnhofs viergleisig ausgebaut wurde. Dabei wurde der Einschnitt verbreitert und beiderseits je ein Gleis hinzugefügt. Fortan wies der Bahnhof Avenue Foch zwei Mittelbahnsteige an vier Gleisen auf. 1925 wurde die Ligne d’Auteuil für den Einsatz elektrischer Triebwagen mit seitlichen Stromschienen und 1500 V Gleichspannung elektrifiziert. Der elektrische Betrieb begann am 2. Januar 1925 und wurde mit „Standard“-Fahrzeugen der Baureihe Z 1300 durchgeführt. Die über die Ligne d’Auteuil verkehrenden Personenzüge der Petite Ceinture wurden aber weiterhin von Dampflokomotiven gezogen, bis 1934 der Personenverkehr auf der Ringbahn eingestellt wurde. 1985 wurde Ligne d’Auteuil stillgelegt; am 7. Januar jenes Jahres war der letzte elektrische Triebwagen zwischen den Bahnhöfen Auteuil-Boulogne und Pont-Cardinet unterwegs. Anschließend wurde der Bahnhof auf zwei Gleise rückgebaut und gedeckelt. 1988 wurde die heutige Station als Bestandteil der S-Bahn-Linie C in Betrieb genommen. Der U-Bahnhof Porte Dauphine der Métrolinie 2 ist unterirdisch an den Bahnhof Avenue Foch angebunden. Im Jahr 2004 nutzten zwischen 500 und 2.500 Fahrgäste täglich die Station. Staatsgäste Der Bahnhof wurde von der französischen Regierung bevorzugt für Staatsempfänge genutzt, wenn die Gäste mit dem Zug ankamen, was bis nach dem Zweiten Weltkrieg in der Regel die übliche Form der An- und Abreise war. Noch 1956 wurde hier Marschall Tito empfangen. Weblinks Website mit Foto des viergleisigen Bahnhofs Einzelnachweise
Avenue Foch station

Avenue Foch station (French pronunciation: [avny fɔʃ]) is a station in the Paris express suburban rail system, the RER. It is in the 16th arrondissement of Paris. It had previous been called Avenue du Bois de Boulogne as part of the Auteuil line, but was renamed following the change to the road itself. The station was once a "sunken" station, meaning that it was not covered. Adjacent station Porte Dauphine on Paris Métro Line 2 is within walking distance. Tourism Bois de Boulogne Musée de la Contrefaçon See also List of stations of the Paris RER List of stations of the Paris Métro References External links Avenue Foch station at Transilien, the official website of SNCF (in French)
Estación de la Avenida Foch

Avenue Foch es una estación de la línea C de RER situada en el XVI Distrito de París al final de la avenida homónima, muy próxima a la Porte Dauphine y la estación de metro de Porte Dauphine, donde se puede tomar la línea 2 de metro. Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Gare de l'avenue Foch. Página web Transilien
Gare de l’avenue Foch

Gare de l'avenue Foch vasútállomás és RER állomás Franciaország fővárosában, Párizsban. Vasútvonalak Az állomást az alábbi vasútvonalak érintik: Ermont-Eaubonne-Champ-de-Mars-vasútvonal Kapcsolódó állomások A vasútállomáshoz az alábbi állomások vannak a legközelebb: Gare de Neuilly - Porte Maillot (Gare de Pontoise, RER C) Gare de l'avenue Henri Martin (Gare de Massy - Palaiseau, RER C) Lásd még Franciaország vasútállomásainak listája A RER állomásainak listája Jegyzetek További információk Gare de l’avenue Foch az SNCF hivatalos "Gares & Connexions" weboldalán (franciául)
Station Avenue Foch

Station Avenue Foch is een spoorwegstation aan de spoorlijn Ermont-Eaubonne - Champ-de-Mars. Het ligt in het 16e arrondissement van Parijs. Geschiedenis Het station is op 2 mei 1854 geopend aan de Ligne d'Auteuil. In 1985 werd deze lijn gesloten in verband met de aanleg van de RER C: het traject tussen Courcelles - Levallois en Avenue Henri Martin ging deel uitmaken van de spoorlijn Ermont-Eaubonne - Champ-de-Mars. Ligging Het station ligt op kilometerpunt 5,320 van de spoorlijn Ermont-Eaubonne - Champ-de-Mars (nulpunt tussen Invalides en Musée d'Orsay). Diensten Het station wordt aangedaan door treinen van de RER C tussen Pontoise en Massy-Palaiseau of Pont-de-Rungis - Aéroport d'Orly. Sommige treinen hebben in plaats van Pontoise Montigny - Beauchamp als eindpunt, in verband met capaciteitsproblemen. Aansluitingen Metro: M02 (station Porte Dauphine) RATP-busnetwerk: 1 lijn Vorig en volgend station Zie ook SNCF Transilien RER C
Bahnhof Aéroport Charles-de-Gaulle 2 TGV

Der Bahnhof Aéroport Charles-de-Gaulle 2 TGV (französisch Gare de l’aéroport Charles-de-Gaulle 2 TGV) [aeʁɔpɔʁ ʃaʁl də ɡol dø teʒeve] ist ein Fernbahnhof an der LGV Interconnexion Est, der inmitten des Terminals 2 des Flughafens Paris-Charles de Gaulle liegt. Am Bahnhof halten TGV und saisonal Eurostar, die von der LGV Nord oder der LGV Sud-Est kommend über die Interconnexion Est Paris umfahren, beispielsweise auf der Strecke von Brüssel nach Lyon. Der Bahnhof ist mit der RER B der RATP auch mit der Innenstadt von Paris sowie dem Gare du Nord und dem zweiten Bahnhof auf dem Flughafengelände, Aéroport Charles-de-Gaulle 1, verbunden. Des Weiteren hält die CDGVAL, eine Verbindungsbahn innerhalb des Flughafengeländes, neben der Haupthalle. Weblinks
Aéroport Charles de Gaulle 2 TGV station

Aéroport Charles de Gaulle 2 TGV station (French pronunciation: [aeʁɔpɔʁ ʃaʁl də ɡol dø teʒeve]) is a major passenger railway station in Tremblay-en-France, France. It is directly beneath terminal two of Paris Charles de Gaulle Airport (between the C/D and E/F concourses) and is operated by SNCF. The station was opened in November 1994 by President François Mitterrand. It opened as part of LGV Interconnexion Est, connecting LGV Sud-Est with LGV Nord to bypass Paris. It connects the airport to Paris and to various other cities in France, as well as to Belgium and the Netherlands. In 2024, 17 million passenger movements were made through the station. Train services Both TGV and RER B trains stop at the station, and it is a terminus of the RER B (B3). The station is situated on the LGV Interconnexion Est and TGV trains from the station go to Angers, Besançon, Bordeaux, Dijon, Le Mans, Lille, Lyon, Marseille, Montpellier, Nantes, Poitiers, Rennes, Strasbourg and Tours. The RER line B offers a connection to the centre of Paris, a journey of approximately 30 minutes. Station layout The station has 5 levels, with the highest level, 5, being on street level with bus connections. Level 4 has connections to all three airport terminals, 1, 2, and 3. Level 3 has flight information, while Level 2 contains shops, tickets, and public restrooms. Level 1, the lowest level, has train platforms. Gallery References External links Aéroport Charles de Gaulle 2 TGV station at Transilien, the official website of SNCF (in French) Aéroport Charles de Gaulle 2 TGV station at "Gares & Connexions", the official website of SNCF (in French)
Estación de Aeropuerto Charles-de-Gaulle 2 TGV

La estación de Aeropuerto Charles-de-Gaulle 2 TGV es una estación ferroviaria francesa situada en la comuna de Tremblay-en-France, en las inmediaciones del aeropuerto de París-Charles de Gaulle, al noreste de París. Es una importante estación dentro de la red de alta velocidad al formar parte de la LGV Interconexión Este, una línea de 57 km que conecta entre sí, bordeando París, otras líneas de alta velocidad. Por la estación transitan también los trenes de cercanías de la línea B de la Red Exprés Regional más conocida como RER y el CDGVAL, un metro automático que la conecta con las terminales del aeropuerto. Historia Fue inaugurada el 29 de mayo de 1994 con la llegada de la línea de alta velocidad. A finales de ese mismo año se puso en marcha la estación de cercanías con la llegada de la línea B del RER tras la ampliación de la línea de Roissy. Por su parte, el metro automático data del 4 de abril de 2007. Descripción Las estaciones del TGV y del RER si bien conjuntas se diferencian claramente bajo la inmensa vidriera de 27 500 m² que las cobija al estar separadas por una verja. La primera se compone de 6 vías, cuatro de ellas con acceso a dos andenes centrales. La estación RER solo dispone de dos vías y de un andén central. Una estructura similar es también la que muestra el CDGVAL. Servicios ferroviarios Alta velocidad Por la estación transitan un elevado número de trenes TGV que abarcan las siguientes líneas y que generalmente usan como terminal norte la ciudad de Lille aunque existen variantes que permiten llegar hasta la ciudad belga de Bruselas: Línea Lille - Rennes Línea Lille - Brest Línea Lille - Quimper Línea Lille - Nantes Línea Lille - Le Croisic Línea Lille - Burdeos Línea Lille - Irún Línea Lille - Marsella Línea Lille - Toulon Línea Lille - Niza Línea Lille - Toulouse vía Burdeos o Lyon Línea Lille - Montpellier Línea Lille - Perpiñán Línea Lille - Lyon Línea Lille - Grenoble Línea Lille - Estrasburgo Línea Bruselas - Marne-la-Vallée Cercanías Únicamente los trenes de la línea B del RER transitan por esta estación configurada como el terminal B3 de la línea. Bibliografía Bruno Carrière et Bernard Collardey (1999). Les trains de banlieue. La Vie du rail & des transports. ISBN 2902808666. Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Estación de Aeropuerto Charles-de-Gaulle 2 TGV. Página web Transilien
Gare Aéroport Charles-de-Gaulle 2 TGV

Gare Aéroport Charles-de-Gaulle 2 TGV vasútállomás és RER állomás Franciaországban, Tremblay-en-France településen. Az Aéroport Charles de Gaulle 2 TGV egy nagy személyszállító vasútállomás a franciaországi Tremblay-en-France-ban. Közvetlenül a Párizs-Charles de Gaulle repülőtér kettes terminálja alatt található (a C/D és E/F csarnokok között), és az SNCF üzemelteti. Az állomást 1994 novemberében François Mitterrand elnök nyitotta meg, és összeköti a repülőteret Párizzsal és számos más franciaországi várossal, valamint Belgiummal. Az állomáson 2019-ben 15,2 millió utas fordult meg. Vasútvonalak Az állomást az alábbi vasútvonalak érintik: LGV Interconnexion Est Aulnay-sous-Bois-Roissy 2-RER-vasútvonal Kapcsolódó állomások A vasútállomáshoz az alábbi állomások vannak a legközelebb: Gare TGV Haute-Picardie Gare de Marne-la-Vallée - Chessy Gare Aéroport Charles-de-Gaulle 1 (Gare de Saint-Rémy-lès-Chevreuse, Gare de Robinson, B RER-vonal) Képgaléria Lásd még Franciaország vasútállomásainak listája A párizsi RER állomásainak listája Jegyzetek További információk Gare Aéroport Charles-de-Gaulle 2 TGV az SNCF hivatalos "Gares & Connexions" weboldalán (franciául)
Station Aéroport Charles-de-Gaulle 2 TGV

Het station Aéroport Charles-de-Gaulle 2 TGV is een spoorwegstation op de luchthaven Charles de Gaulle. Het is gelegen in de Franse gemeente Tremblay-en-France in het departement Seine-Saint-Denis. Geschiedenis In 1994 is het station geopend. Het station Aéroport Charles de Gaulle 2 is een station langs de Parijse RER (Lijn B) en ligt in de centrale zone van de Parijse luchthaven Charles de Gaulle. Het station is eigendom van de Franse spoorwegmaatschappij SNCF. Het tweede treinstation in de omgeving van de luchthaven is tevens het station voor de TGV en het eindpunt voor RER B. Vanaf hier kan men overstappen op de CDGVAL. Het station van CDGVAL (Terminal 2-Gare) is in april 2007 geopend. Treindienst Overstapmogelijkheden RATP vijf buslijnen, waaronder de Roissybus Noctilien drie buslijnen Cars Air France drie buslijnen Busval d'Oise één buslijn VEA één buslijn Vorige en volgende stations
Aéroport Charles-de-Gaulle 2 TGV

Aéroport Charles-de-Gaulle 2 TGV – stacja kolejowa przeznaczona dla pociągów TGV i RER B, stanowiąca część terminalu 2 paryskiego portu lotniczego Charles de Gaulle, zbudowana na linii LGV Interconnexion. Ze stacji odjeżdżają również pociągi RER, łączące stacje i port lotniczy z centrum Paryża. Na stacji zatrzymują się pociągi TGV, łączące miasta południowej i wschodniej Francji (między innymi Bordeaux, Rennes, Nantes, Marsylię, Lyon, Dijon, Reims, Metz, Nancy i Strasburg) z Lille oraz Brukselą.
Denfert-Rochereau (stanice RER v Paříži)

Denfert-Rochereau je nádraží příměstské železnice RER v Paříži, které se nachází ve 14. obvodu uprostřed náměstí Place Denfert-Rochereau. Slouží pro linku RER B, kterou provozuje společnost RATP. Podzemním tunelem je propojen se stejnojmennou stanicí metra, kde je možné přestoupit na linky 4 a 6 pařížského metra. Fasáda a střechy budovy, která je nejstarším dochovaným nádražím v Paříži, jsou od roku 1996 chráněny jako historická památka. Historie Nádraží bylo pod názvem Paris-d'Enfer (podle tehdejšího názvu náměstí) otevřeno 23. června 1846 jako konečná stanice trati, která spojovala Paříž a město Sceaux a provozovala ji železniční společnost Paris-Orléans. Slavnostního zahájení se zúčastnili Ludvík Orleánský, vévoda z Nemours a Antonín Orleánský, kteří zastupovali svého otce Ludvíka Filipa. Jednalo se o jedno z prvních železničních nádraží v Paříži. Výstavba stanice probíhala v letech 1842–1846. Jedná se stavbu kruhového půdorysu: dva zakřivené pavilony po stranách centrální budovy, kde se ve frontonu nachází alegorie železnice. Tento neobvyklý půdorys byl zvolen proto, že zde byla smyčka pro otáčení vlaků, které měly široký rozchod (1750 mm). Tento systém byl zrušen na konci 19. století, neboť příliš omezoval rozvoj a byl použit rozchod kolejí 1435 mm, který se používá dodnes. Trať s již běžným rozchodem kolejí byla v roce 1895 prodloužena až do stanice Luxembourg, která se stala novou konečnou stanicí. Od té doby nese nádraží svůj současný název. Pierre Philippe Denfert-Rochereau (1823–1878) byl francouzský plukovník, který úspěšně obhájil město Belfort proti Prusům během Prusko-francouzské války a již v roce 1879 po něm bylo přejmenováno zdejší náměstí. Linku provozovala společnost Paris-Orléans až do roku 1937, kdy ji koupila Compagnie du métropolitain de Paris provozující pařížské metro a od 18. ledna 1938 začala spravovat nádraží. V roce 1948 byla transformována do společnosti RATP. V 70. letech se začal stavět tunel ze stanice Luxembourg do Châtelet – Les Halles na druhém břehu Seiny a 9. prosince 1977 bylo nádraží zprovozněno pro linku RER B propojující Paříž od jihu na sever. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Gare de Denfert-Rochereau na francouzské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Denfert-Rochereau na Wikimedia Commons (francouzsky) Fotografie nádraží (francouzsky) Záznam v evidenci historických památek (francouzsky) Nádraží na Structurae
Denfert-Rochereau station (Paris RER)

Denfert-Rochereau station (French pronunciation: [dɑ̃fɛʁ ʁɔʃʁo]) is a railway station in Paris. It was one of the first stations of the French railway network, and is still in use as a station of Paris' RER line B. The station was built from 1842 and opened on 7 June 1846 as the Gare d'Enfer (or Gare de Paris-d'Enfer), after the nearby Place d'Enfer (now called the Place Denfert-Rochereau), itself named after the Barrière d'Enfer. The station building has a circular shape as it possessed a rail loop. Indeed, the station was the Parisian terminus of a line from Sceaux. The Ligne de Sceaux used the Arnoux system (after its inventor), as it required the construction of specific engines capable of travelling on very tight curves and broad gauge tracks of 1,750 mm (5 ft 8+7⁄8 in). The Arnoux system was abandoned in 1891 and the line was converted to 1,435 mm (4 ft 8+1⁄2 in) (standard) gauge. The line was extended to Luxembourg station in 1895, with the newly created Port-Royal station along the way. At the same time, the station was renamed after Pierre Philippe Denfert-Rochereau. The line was operated by the Chemin de Fer de Paris à Orléans until 1937 when the Compagnie du Chemin de Fer Métropolitain de Paris (CMP) (predecessor of the RATP) took over. It became line B of the RER in 1977 on being extended to meet line A at Châtelet – Les Halles. The station building of Denfert-Rochereau station is the oldest railway building still standing in Paris. Denfert-Rochereau remains a station of line B of the Réseau Express Régional and is an interchange with the métro station of the same name, Denfert-Rochereau. References External links Media related to Gare de Denfert-Rochereau at Wikimedia Commons