Biserica Saint-François-Xavier din Paris

Biserica Saint-François-Xavier este o biserică situată în place du Président-Mithouard, în arondismentul 7 din Paris. Biserica este lăcașul de cult al parohiei romano-catolice „Saint-François-Xavier-des-Missions-Étrangères”. Biserica Construcția Lucrările au început în 1861, după planurile arhitectului Adrien Lusson, căruia i-a succedat Joseph Uchard, la moartea sa survenită în 1864. Pietrele cu granulație fină utilizate în construcție proveneau din carierele subterane de la Bagneux. Edificiul a fost terminat în 1873, cu excepția decorării interioare. Biserica a fost deschisă cultului în 1874, apoi sfințită la 23 mai 1894. Transferul raclei sfintei Madeleine-Sophie Barat Racla conținând corpul sfintei Madeleine-Sophie Barat, fondatoare în 1800 a Société du Sacré-Cœur de Jésus (a Congregației Surorilor Preasfintei Inimi) a fost transferată în această biserică vineri, 19 iunie 2009, sărbătoarea Preasfintei Inimi a lui Isus. În acea zi a avut loc o ceremonie foarte importantă, prezidată de cardinalul André Vingt-Trois, arhiepiscopul Parisului, înconjurat de Monseniorul Georges Gilson, arhiepiscop emerit al Arhidiocezei de Sens-Auxerre, Monseniorul Yves Patenôtre, arhiepiscop titular de Sens-Auxerre, Monseniorul Antoine Hérouard, secretar general al Conferinței Episcopilor din Franța, Monseniorul Patrick Chauvet, preotul-paroh al Bisericii Saint-François-Xavier, de vreo patruzeci de preoți, câteva sute de călugărițe din Societatea Preasfintei Inimi a lui Isus, și de peste 1.000 de credincioși. Conducerea congregației hotărâse instalarea raclei în această biserică situată alături de clădirile în care a trăit Madeleine-Sophie: sediul congregației (astăzi Musée Rodin / Muzeul Rodin) și instituția de învățământ pentru fete, astăzi Liceul Victor-Duruy. Patrimoniu Opere de artă Biserica posedă numeroase opere de artă, printre care: Cina cea de Taină, Tintoretto (1518-1594) Fecioara și Pruncul cu Sfântul Ioan Botezătorul și Sfânta Genoveva, Lubin Baugin (1610-1663) Împărtășania / Cuminecarea, Henry Lerolle (1848-1929) Cristos în giulgiu, Alfred-Charles Lenoir (1850-1920) Miracolul Sfântului Francisc-Xavier, Benedetto Gennari cel Tânăr (1633-1715) Orgi și organiști Orgile au fost construite în 1878 de casa Fermis & Persil, revăzute de Cavaillé-Coll în 1890, apoi de fabricanții Ephrem și Gonzalez în 1923. Bernard Dargassies le-a restaurat, în întregime, în 1993. Orgile restaurate au fost inaugurate la 10 aprilie 1996. Organiștii titulari au fost: Albert Renaud (1878-1891); Adolphe Marty (1891-1941); Achille Philip (1941-1946); Gaston Litaize (1946-1991); Denis Comtet (din 1994), Olivier Houette (până în 2013) și Éric Leroy (din 1999). Maeștri de cor au fost: Émile Boussagol (1890-1898) ; Monseniorul Louis-Lazare Perruchot (1898-1908) ; Pierre Drees (1908-1917) ; Dieudonné Guiglaris (?1917-1957) ; Pierre Jorre de saint Jorre (1957-1993) ; Éric Leroy (din 2001). Arhitectură Interiorul Exteriorul Parohia Biserica este locul de cult al parohiei „Saint-François-Xavier-des-Missions-Étrangères” din 1842. Înainte de construirea bisericii, locul său de cult era actuala capelă a Misiunilor Străine din Paris, situată la 128, rue du Bac. Lista parohilor Treisprezece parohi s-au succedat până în 2016 : Note explicative Note Legături externe fr Site-ul parohiei Saint-François-Xavier fr Site de l'ensemble vocal de Saint-François-Xavier Vezi și Francisc de Xavier