Kópavogur

Kópavogur ([ˈkʰouːpaˌvɔˑɣʏr]) város és alapfokú közigazgatási egység (község) Izland délnyugati részén, a Nagy-Reykjavík régióban. Körülbelül 40 040 fős lakosságával (2025) Izland második legnépesebb települése. A város nevének szó szerinti jelentése Fókaborjú-öböl. A település címerében a helyi templom, a Kópavogskirkja körvonala, alatta pedig egy fókaborjú profilja látható. Bár a város nagyrészt lakóövezetekből áll, jelentős kereskedelmi és ipari területekkel is rendelkezik. Földrajz Kópavogur északon Reykjavíkkal, délen Garðabærrel, keleti peremén pedig Ölfus községgel határos. Keleti szélén található az Elliðavatn tó. Történelem A területen már a 9. századi honfoglalás idején megjelentek az első telepesek, de Kópavogur a 20. századig csak ritkán lakott mezőgazdasági vidék maradt. Történelmileg mégis fontos helyszín: 1523-tól 1751-ig itt tartották a helyi gyűléseket. Ezek egyikén, 1662-ben írták alá azt a dokumentumot, amellyel Izland elismerte a Dán Királyság fennhatóságát. Az 1662. évi esemény emlékére 1962-ben emlékművet állítottak az egykori gyűlés helyszínén, a Þinghóll dombon. A környék 1930-ig meglehetősen gyéren lakott volt, leginkább a reykjavíkiak nyaralóövezeteként szolgált. A város legrégebbi, ma is álló lakóépülete 1902 és 1904 között épült, és 2012 óta műemlékvédelem alatt áll. A vidékről a főváros térségébe áramló népesség nyomán a település drasztikus növekedésnek indult. 1950-ben 1514 lakosa volt, majd 1955. május 11-én városi rangot kapott. Az 1970-es évektől kezdve Izland második legnépesebb településévé nőtte ki magát. Népesség Kultúra és látnivalók A város gazdag kulturális élettel és számos látnivalóval büszkélkedhet. Itt található az 1994-ben megnyílt Gerðarsafn kortárs művészeti múzeum, amely hatalmas gyűjteményt vonultat fel izlandi művészek – elsősorban az intézet névadója, Gerður Helgadóttir szobrász és üvegművész, valamint Magnús Á. Árnason festő – alkotásaiból. A város emblematikus épülete az 1958–1962 között épült és 1963-ban felszentelt Kópavogskirkja (Kópavogur temploma), melynek különleges, az ember útját a bölcsőtől a sírig megjelenítő ólomüveg ablakait Gerður Helgadóttir készítette. A város egyik legrégebbi épülete a Hressingarhælið Kópavogi szanatórium, amelynek építése 1925-ben kezdődött, és 1926 novemberében nyitotta meg kapuit. 2012 óta műemléki védelem alatt áll. A Kópavoguri Természettudományi Múzeum (Náttúrufræðistofa Kópavogs) Izland geológiáját és zoológiáját mutatja be. Kópavogur az izlandi városi legendák egyik kiemelkedő helyszíne, különösen a huldufólk (rejtett nép, elfek) helyi hagyománya él erősen. A 2010-es Sumarlandið című filmben is feltűnik a községben található Grásteinn nevű szikla, amelyet a történet szerint elfek laknak. Gazdaság Bár Kópavogur történelmileg Reykjavík elő- és alvóvárosaként indult fejlődésnek, mára a fővárosi régió egyik legjelentősebb gazdasági központjává vált. Gazdasága diverzifikált, amelyben a kereskedelem, a szolgáltatások és a könnyűipar játssza a főszerepet. Kiterjedt és jól elkülönülő ipari és üzleti zónákkal rendelkezik (mint például a Smiðjuvegur, a Dalvegur és a Skemmuvegur térsége). Ezekben a negyedekben koncentrálódnak a könnyűipari üzemek, élelmiszer-feldolgozók, építőanyag- és gépipari vállalatok, valamint a nagykereskedelmi és logisztikai központok. A település központi elhelyezkedése miatt számos országos építőipari és szállítmányozási cég választotta székhelyéül a várost, amely emellett hosszú ideig fontos globális vállalatok, például a műanyagipari Promens székhelye is volt. A feldolgozóipar mellett a különösen az informatikai, pénzügyi szolgáltatásokat és a mérnöki irodákat magában foglaló szolgáltató szektor bővül folyamatosan. A kiskereskedelem egyik legfontosabb motorja a Smárinn negyed, ahol Izland legnagyobb bevásárlóközpontja, a Smáralind található. Ennek területén áll a 2006–2007-ben épült, 77,6 méter magas Smáratorg torony, amely az ország legmagasabb épülete (és egyben ötödik legmagasabb építménye). Személyek Alda Björk Ólafsdóttir popénekesnő. Einar Heimisson író. Emilíana Torrini énekesnő. Gunnsteinn Ólafsson karmester, zeneszerző Sverrir Ingi Ingason (1993) labdarúgó Alfons Sampsted (1998) labdarúgó Diljá Pétursdóttir (2001) énekesnő Testvérvárosok Ammassalik, Grönland Klaksvík, Feröer Mariehamn, Åland, Finnország Norrköping, Svédország Odense, Dánia Riverton, Kanada Tampere, Finnország Trondheim, Norvégia Galéria Jegyzetek