NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Collection de pierres et de minéraux de Petra

La collection de pierres et de minéraux de Petra, en islandais Steinasafn Petru, est un petit musée minéralogique et botanique privé situé dans la commune de Stöðvarfjörður, dans la région d'Austurland, dans l'Est de l'Islande. Histoire Il a été créé par Ljósbjörg Petra María Sveinsdóttir, une Islandaise née le 25 décembre 1922. Habitant avec ses parents dans le village de Bæjarstaðir, sur la côte nord du fjord de Stöðvarfjörður, elle vient habiter à cinq ans dans le village de Kirkjuból, actuellement Stöðvarfjörður. Jouant dès l'enfance avec les pierres qu'elle ramasse, pour en faire des décorations, ou jouer à la dinette. Lorsqu'en 1945, elle se marie avec un pêcheur, elle et son époux achètent une petite maison qu'ils entreprennent d'agrandir. À partir de ce moment, elle réalise qu'elle a enfin la place de stocker toutes les pierres que jadis elle délaissait faute de place. Lorsque son mari meurt d'une crise cardiaque en 1974, elle décide d'ouvrir sa maison à tous ceux qui souhaiteraient voir sa collection de minéraux. Pendant les vingt premières années de sa collection, Petra Sveinsdóttir se contente de ramasser des pierres dans les montagnes à proximité de sa maison, en raison de l'absence de routes facilement praticables. Plus tard, elle étend ses recherches à tout l'est de l'Islande. Les minéraux sont exposés aussi bien dans la maison que dans le jardin, où ils côtoient une collection de végétaux locaux. Le musée accueille au printemps et en été jusqu'à 20 000 visiteurs. Collection de minéraux Collection de végétaux Références Voir aussi Article connexe Liste de musées en Islande Lien externe (is) Site officiel Portail de l’Islande Portail des musées Portail des minéraux et des roches Portail de la botanique Portail de l’histoire de la zoologie et de la botanique
Kostel Þingeyrakirkja

Kostel Þingeyrakirkja je prvním kamenným kostelem na Islandu a je kulturní památkou Islandu od roku 1990. Poloha Kostel stojí v Norðurland vestra v Húnaþingi mezi vodními plochami Hóp a Húnavatn, v blízkosti fjordu Húnafjörður a v blízkosti města Blönduós. Historie V místě kostela v roce 1133 založil první islandský klášter s farmou biskup Holarské diecéze Jón Ögmundarson. Klášter existoval až do roku 1550. V letech 1864 až 1877 na vlastní náklady nechal postavit poslanec Ásgeir Einarssyn kamenný kostel. Čedičový kámen byl dopravován v letech 1864–1865 z osm kilometrů vzdálené lokality Nesbjorgu pomocí saní přes zamrzlou vodní plochu Hóp. Stavební práce provedl kameník Sverrir Runólfsson. Kapacita kostela je 150 věřících. Popis Exteriér Kostel je orientovaná zděná stavba na půdorysu obdélníku (14,40 m × 8,23 m) s dvojbokým závěrem a hranolovou věží (půdorys 2,24 × 3,43 m) vsazenou do západního průčelí. Střecha kostela je sedlová, nad závěrem valbová. Věž má jehlanovou střechu. Krytinu od roku 1959 tvoří mosazný plech. V bočních stěnách kostela jsou prolomena čtyři okna a v závěru v každé stěně jedno. Okna jsou stejné velikosti i provedení. Jsou ukončená obloukem, vyrobená z litiny a každé má sto skleněných tabulek. Vstup vede podvěžím. Věž má v horní části v každé stěně okno s půlkruhovým zakončením. Nad vstupními dveřmi je kulaté okno. Vstupní portál má půlkulaté zakončení s bílou šambránou a nad dvoukřídlými dveřmi je půlkruhové okno. Stěny kostela jsou metr široké, z neomítaného hrubě opracovaného kamene. Interiér Strop je valený s modrou výmalbou a se zlatými hvězdičkami (údajně tisíc hvězdiček). V kněžišti je oltář ze 14. století s oltářním dílem vyrobeným z alabastru. Kazatelna je u kněžiště na jižní straně, pochází z roku 1696 a daroval ji Lauritz Gottrup z Nizozemska. Naproti kazatelny je křtitelnice. V západní části je dřevěná kruchta s balustrádovým zábradlím a figurami dvanácti apoštolů. Uprostřed zábradlí pod obloukem je plastika Krista. Galerie Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Þingeyrakirkja na švédské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Þingeyrakirkja na Wikimedia Commons
Þingeyrakirkja

Die Þingeyrakirkja (isl. auch Þingeyrarklausturskirkja; dt. „Kirche von Þingeyrar“) ist eine evangelisch-lutherische Kirche nahe der Lagune Hóp in der Region Norðurland vestra im Norden von Island. Geografie Von der Bucht Húnaflói wird die Lagune Hóp durch eine Landzunge mit dem Namen Þingeyrarsandur abgetrennt. Auf dieser Landzunge, die zur Gemeinde Húnabyggð gehört, liegt die Kirche. Geschichte Im Jahre 1133 wurde an dieser Stelle das erste Kloster des Landes gegründet. Die heutige Kirche wurde in den Jahren 1864 bis 1877 errichtet. Beschreibung Die 14,40 m lange und 8,23 m breite Kirche birgt trotz ihres unscheinbaren Äußeren zahlreiche Kunstschätze, darunter einen Altar aus dem 15. Jahrhundert. Weblinks https://thingeyraklausturskirkja.is Einzelnachweise
Þingeyrakirkja

Þingeyrakirkja is an Icelandic church situated between lakes Hóp and Húnavatn at Þingeyrar in Iceland's Northwestern Region. It was consecrated on 9 September 1877 by the Reverend Eiríkur Briem from Steinnes. Þingeyrakirkja is a stone church which replaced an old turf church, the objects from which were moved to Þingeyrakirkja. Among the valuable items are an alabastar altarpiece most likely dating from the 13th century, and a pulpit estimated to be of Dutch origin from 1696. The pulpit was a gift from Lárus Gottrúp, a lawyer who resided at Þingeyrar Monastery (Þingeyraklaustur) from 1683 to 1721. He also gave a silver baptismal font inscribed with the dates 1663 and 1697. A silver chalice and an altar linen from 1763 are also among the church's historically valuable possessions. Ásgeir Einarsson (1809–1885) was largely responsible for the church's construction. Einarsson was a local farmer and a member of the Icelandic Parliament ( Alþingi). Construction of the church took 13 years and required transporting stone from Nesbjörg throughout the winter of 1864–65, by sled over the ice-covered lake Hóp on an 8-km journey. Stonemason Sverrir Runólfsson assisted with the planning and built the church walls. Each stone used was put in stowage or tied down and also glued with chalk, and the stones have not moved to this day. References External links Official Website
Þingeyrakirkja

Þingeyrakirkja är en stenkyrka som ligger mellan de två sjöarna Hóp och Húnavatn i nordvästra delen av Island. Kyrkobyggnaden Tidigare fanns på platsen en kyrka byggd av torv. Nuvarande stenkyrka tillkom på initiativ av alltingsledamoten Ásgeir Einarsson. Eftersom lämpligt byggnadsmaterial inte fanns i närheten lät Ásgeir frakta sten från Nesbjörg till kyrkplatsen under vintern 1864-1865. Stenarna fraktades på släde över den isbelagda sjön Hóp, en sträcka på åtta kilometer. Kyrkväggarna som är en meter tjocka byggdes av stenhuggaren Sverrir Runólfsson. 9 september 1877 invigdes kyrkan av prästen Eiríkur Briem från Steinnes. Inventarier från den gamla kyrkan flyttades över till den nya. Kyrkan består av långhus med tresidigt kor i öster och torn i väster. Kyrkorummet täcks av ett blåmålat tunnvalv som är målat med 1000 gyllene stjärnor. Vid kyrkan finns ett besökscentrum som heter Klausturstofa och är byggt av sten i samma stil som kyrkan. Namnet anspelar på det kloster (klaustur) som tidigare fanns på platsen. Þingeyraklaustur – på svenska "Tingöre kloster" – var under medeltiden fram till pesten 1402 ett ledande kulturcentrum på Island, där åtskilliga sagor har blivit präntade. Inventarier Äldsta inventarium är en altartavla gjord av alabaster som troligen är från 1300-talet. En silverbägare och en altarduk är från 1763. Predikstolen är av holländskt ursprung och skänkt till kyrkan 1696 av Lauritz Gottrup. En dopfunt är från slutet av 1600-talet. Bildgalleri Referenser om kyrkan (isländska) och (engelska) Guide to Iceland Wikimedia Commons har media som rör Þingeyrakirkja.
Þingeyjarsveit

Þingeyjarsveit és un municipi d'Islàndia a la regió de Norðurland eystra. Té una extensió de 12.024 km², el que el converteix en el municipi més extens de tota l'illa., i una població de 1.453 habitants a primer de gener de 2025. El 2022 el municipi es va fusionar amb l'antic municipi de Skútustaðahreppur conservant el mateix nom. el municipi també va acordar canviar el govern d'un alcalde a que estigui format per un consell. Les principals poblacions del municipi són Reykjahlíð i Laugar. Referències
Þingeyjarsveit

Þingeyjarsveit (in Umschrift Thingeyjarsveit) ist eine Gemeinde im Nordosten von Island. Am 1. Januar 2023 hatte die Gemeinde 1393 Einwohner, davon lebten 107 in Laugar. Geografie Das langgestreckte, wasserreiche Gemeindegebiet zu beiden Seiten des Flusses Skjálfandafljót zieht sich von der Küste der Skjálfandi-Bucht mit der Insel Flatey im Norden bis zum Gletscher Tungnafellsjökull im Hochland im Süden. Auf dem Gemeindegebiet befindet sich der Wasserfall Goðafoss sowie das Birkenwaldgebiet Vaglaskógur, das entlang des Flusses Fnjóská verläuft. Südlich der Skjálfandi-Bucht liegt das Gebiet Aðaldalshraun sowie das Aðaldalur und das Laxárdalur des Flusses Laxá. Der Hauptort der Gemeinde, Laugar, legt etwas weiter westlich, südlich des Vestmannsvatn. Westlich von Laugar liegt der Goðafoss, weiter westlich der Ljósavatn, südöstlich des Ortes der Másvatn und weiter südlich der Kálfborgarárvatn. Das Gebiet südlich von Laugar östlich des Skjálfandafljóts heißt Fljótsheiði. Weiter südlich liegen die Seen Svartárvatn und der etwas größere Íshólsvatn. Im Südwesten des Gemeindegebiets liegen die Seen Vegamótavatn und Fjórðungsvatn. Im Südosten des Gemeindegebiets liegt der Gletscher Vatnajökull. Der Schildvulkan Trölladyngja liegt auf der Gemeindegrenze mit Skútustaðahreppur nach Osten im Gebiet des großen Lavafeldes Ódáðahraun. Südlich von Þingeyjarsveit befinden sich die Gemeinden Skaftárhreppur und Ásahreppur, westlich Eyjafjarðarsveit, im Nordwesten Svalbarðsstrandarhreppur und Grýtubakkahreppur und im Nordosten die Gemeinde Norðurþing. Geschichte Die Gemeinde Þingeyjarsveit wurde am 15. November 2001 durch den Zusammenschluss der Landgemeinden Háls (Hálshreppur), Ljósavatn (Ljósavatnshreppur), Bárðdælahreppur und Reykdælahreppur gebildet. Am 26. April 2008 wurde Aðaldalur (Aðaldælahreppur, Gemeindenummer 6609) nach Þingeyjarsveit eingemeindet. Aðaldalur hatte einer Eingemeindung nach Húsavík in einem Referendum am 8. Oktober 2005 eine Absage erteilt. Bei der Gemeindewahl am 14. Mai 2022 wurde der Zusammenschluss mit der Gemeinde Skútustaðahreppur vollzogen. Sehenswürdigkeiten Der Torfhof Grenjaðarstaður ist ein seit 1958 eröffnetes Museum. Auf dem Kárhóll-Anwesen etwa einen halben Kilometer südlich von Laugar liegt das auch für die Öffentlichkeit zugängliche Chinesisch-Isländische Arktisobservatorium. Einwohnerentwicklung Wie inzwischen die meisten Gebiete Islands außer dem Südwesten rund um die Hauptstadt Reykjavík war die Gegend von Þingeyjarsveit von starker Landflucht betroffen. Von 1997 bis 2005 betrug der Bevölkerungsrückgang 16 %. 2006 war ein Bevölkerungsanstieg zu verzeichnen, welcher sich 2007 wieder umkehrte. * jeweils zum 1. Dezember Söhne und Töchter Múli: Jón Magnússon (1859–1926), isländischer Premierminister Sílalækur: Guðmundur Friðjónsson (1869–1944), isländischer Schriftsteller Einzelnachweise
Þingeyjarsveit

Þingeyjarsveit (Icelandic pronunciation: [ˈθiŋkˌeiːjarˌsveiːt] ) is a municipality located in Iceland. The Vaglaskógur birch wood, one of Iceland's largest woods, is located in the municipality. The district school and sports centre can be found in Laugar. In 2022 the municipality merged with Skútustaðahreppur under its own name, making the municipality the largest in Iceland by area. The municipality agreed to change their governance from a mayor to a council. References External links Official website (in Icelandic)
Þingeyjarsveit

Þingeyjarsveit es un municipio del norte de Islandia. Población Su población es de 686 habitantes, según el censo de 2011, para una densidad de 0,12 habitantes por kilómetro cuadrado. Territorio Tiene un área de 12.021 kilómetros cuadrados. Se encuentra en la zona central de la región de Norðurland Eystra y en el condado de Suður-Þingeyjarsýsla. En términos de extensión, es el quinto de Islandia. Geografía Al norte, tiene salida al mar en la bahía de Skjálfandi, y al oeste por el fiordo Eyjafjörður. Al suroriente limita con el glaciar Vatnajökull. Þingeyjarsveit alberga el bosque de abedules Vaglaskógur, uno de los mayores de toda Islandia. También la cascada Goðafoss, del río Skjálfandafljót, que atraviesa su territorio. Véase también Localidades de Islandia Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Þingeyjarsveit. Página oficial (islandés)
Þingeyjarsveit

Þingeyjarsveit est une municipalité du nord de l'Islande. Histoire En 2006, Þingeyjarsveit a absorbé la municipalité d'Aðaldælahreppur qui comptait 256 habitants au 1er décembre 2005. En mai 2022, la municipalité fusionne avec Skútustaðahreppur. Composition Compétence Démographie Portail de l’Islande
Þingeyjarsveit

Þingeyjarsveit (kiejtése: ˈθiŋkˌeiːjarˌsveiːt) önkormányzat Izland Északkeleti régiójában, amely 2002. június 9-én jött létre Ljósavatnshreppur, Bárðdælahreppur, Hálshreppur és Reykdælahreppur egyesülésével. A lakosok 2008-ban megszavazták az Aðaldælahreppurral, 2021-ben pedig a Skútustaðahreppurral való egyesülést. Népesség Jegyzetek Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben a(z) Þingeyjarsveit című izlandi Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként. További információk Hivatalos honlap (izlandiul)
Þingeyjarsveit

Þingeyjarsveit is een gemeente in het noorden van IJsland in de regio Norðurland eystra. Het heeft 686 inwoners (in 2005) en een oppervlakte van 5.424 km². De grootste plaats in de gemeente is Laugar met 110 inwoners (in 2005). De lang uitgestrekte gemeente wordt aan beide kanten begrensd door de rivier de Skjálfandafljót en loopt vanuit de gletsjer Tungnafellsjökull in het hoogland in het zuiden naar de kust van de baai Skjálfandi met het eiland Flatey in het noorden. Een hoogtepunt qua landschap vormt de waterval Goðafoss. De gemeente ontstond op 15 januari 2001 door het samenvoegen van de gemeentes Hálshreppur, Ljósavatnshreppur, Bárðdælahreppur en Reykdælahreppur. Op 26 april 2008 werd Aðaldalur (Aðaldælahreppur) in de gemeente opgenomen. In een referendum op 8 oktober 2005 wees de bevolking een annexatie door Húsavík af.
Þingeyjarsveit

Þingeyjarsveit – gmina w północnej Islandii, w regionie Norðurland eystra, rozciągająca się od półwyspu Flateyjarskagi na północy po lodowce Vatnajökull i Tungnafellsjökull na południu. Do gminy należy też położona na północ od półwyspu wyspa Flatey. Przez gminę przepływają trzy, płynące ze środka wyspy na północ, większe rzeki: Fnjóská na zachodzie, dalej Skjálfandafljót (z wodospadami Goðafoss i Aldeyjarfoss) oraz Laxá í Aðaldal na wschodzie. Gminę zamieszkuje nieco blisko 1,0 tys. mieszk.(2018), w większości w rozproszonym osadnictwie w dolinach Skjálfandafljót i Laxá oraz ich dopływów. Jedyną większą osadą jest Laugar (109 mieszk., 2018). Przez gminę przebiega droga krajowa nr 1 łącząca w tej części kraju miasto Akureyri z Reykjahlíð. Gmina powstała w 2001 roku z połączenia gmin Hálshreppur, Ljósavatnshreppur, Bárðdælahreppur i Reykdælahreppur. W 2008 roku dołączono kolejną gminę Aðaldælahreppur. Zmiany liczby ludności gminy 2003-2018 Przypisy
Тингейярсвейт

Ти́нгейярсвейт (исл. Þingeyjarsveit, исландское произношение: ​[ˈθiŋkˌeiːjarˌsveit]) — община на севере Исландии в регионе Нордюрланд-Эйстра. В 2021 году в общине на 5972 км² проживало 852 человек. На территории общины расположены водопад Годафосс и один из крупнейших лесов Исландии — берёзовый лес Вагласкоугюр (исл. Vaglaskógur), вдоль реки Фньоускау. История Сельская община Тингейярсвейт была образована 15 ноября 2001 года в результате объединения четырёх небольших сельских общин — Хаульсхреппюр, Льосаватнсхреппюр, Баурддайлахреппюр и Рейкдайлахреппюр. В апреле 2008 года община Адальдайлахреппюр вошла в состав Тингейярсвейт. Название общины происходит от небольшого острова Тингей на реке Скьяульвандафльоут, который упоминается в древних сагах как место весеннего тинга северной четверти во времена исландского народовластия. География Территория общины находится большей частью внутри острова Исландия, по обе стороны от реки Скьяульвандафльоут, берущей свой начало из ледника Тунгнафедльсйёкюдль на высокогорье в центре острова. Только на севере небольшой участок выходит к побережью залива Скьяульванди (включая остров Флатей). Из-за наличия многочисленных ледниковых рек Тингейярсвейт богат водными ресурсами. Земли Тингейярсвейт граничат на востоке с землями общины Скутюстадахреппюр, на северо-востоке с землями Нордюртинг. На северо-западе община граничит с небольшой общиной Гритюбаккахреппюр, на востоке с Эйяфьярдарсвейт, а на юге к Тингейярсвейт примыкают незаселённые земли общин Аусахреппюр и Скаптаурхреппюр. В Тингейярсвейт есть несколько фермерских усадеб, дачных посёлков и только один населённый пункт — селение Лёйгар, которое является административным центром общины. В 2021 году населения Лёйгар составляло 109 человек. Инфраструктура По территории общины проходит участок кольцевой дороги Хрингвегюр 1. Имеется три дороги регионального значения — Викюрскардсрвегюр 84, Нордёйстюрвегюр 85, Кисильвегюр 87 и несколько дорог местного значения — Вадлахейдарвегюр 832, Идлюгастадавегюр 833, Фньоускадальсвегюр-Вестри 834, Фньоускадальсвегюр-Эйстри 835, Вагласкоугарвегюр 836, Баурдардальсвегюр-Вестри 842, Люндарбреккювегюр 843, Баурдардальсвегюр-Эйстри 844, Адальдальсвегюр 845, Эйстюрхлидарвегюр 846, Стапнсвегюр 847, Ут-Киннарвегюр 851, Сандсвегюр 852, Хваммавегюр 853, Стадарбрёйт 854, Фагранесвегюр 855 и Лахсаурдальсвегюр 856. Также есть высокогорные дороги — одна основная Спрейнгисандслейд F26, и три местного значения — Скагафьярдарлейд F752, Флатейярдальсвегюр F899 и Драгалейд F881, открытых для движения в летний период и только для транспортных средств повышенной проходимости. Практически возле границ Тингейярсвейт в соседних общинах есть три аэропорта: международный в Акюрейри, местный в Хусавик и небольшой аэропорт в Рейкьяхлид возле озера Миватн. Население Источник: Mannfjöldi eftir kyni, aldri og sveitarfélögum 1998-2021 (исл.). hagstofa.is. Reykjavík: Hagstofa Íslands [Статистическая служба Исландии]. Дата обращения: 16 октября 2021. Галерея Примечания
Orkuveita Reykjavíkur

Orkuveita Reykjavíkur (Icelandic pronunciation: [ˈɔr̥kʏˌveiːta ˈreiːcaˌviːkʏr̥]; English: Reykjavík Energy) is an Icelandic energy and utility company that provides electricity, geothermal district heating, mains water, sewage and telecommunications services through its subsidiaries. The company's service area extends to 20 communities in the south-west part of Iceland. The company is owned by the City of Reykjavík (93.5%) and the Municipalities of Akranes (5.5%) and Borgarbyggð (1%). History Orkuveita Reykjavíkur (Reykjavik Energy) was established 1 January 1999, by uniting Rafmagnsveita Reykjavíkur (Reykjavík Electricity) and Hitaveita Reykjavíkur (Reykjavík District Heating). Rafmagnsveita Reykjavíkur was established in the year 1921. Hitaveita Reykjavíkur became an independent company in 1946, having been in operation as a public entity since 1930. In the year 2000 Vatnsveita Reykjavíkur (Reykjavík Water) was united with Orkuveita Reykjavíkur, but the former started operation 16 June 1909. Orkuveita Reykjavíkur was obliged by law to unbundle its electricity operations by January 1, 2014. Thus came about the subsidiaries Orka náttúrunnar ohf. (ON Power) and Veitur ohf. (Veitur Utilities), thereby splitting electricity generation and distribution. Other subsidiaries In 2007, Gagnaveita Reykjavíkur (Reykjavík Fibre Network) commenced operations, later renamed to Ljósleiðarinn (The Fibre), providing wholesale-access fibre connectivity to homes and businesses. Carbfix, founded in 2007, is a subsidiary that aims to develop a cost-effective approach to permanently storing CO2 by dissolving it in water and injecting it into basaltic rocks. Geothermal plants Orkuveita Reykjavíkur owns and operates the Nesjavellir and Hellisheiði geothermal power stations. The plants are cogeneration plants (CHP) provide both electricity and hot water to industries and households in the Reykjavík capital area. 99% of housing in this area is heated with hot water provided by geothermal sources. Both plants are situated in the Hengill region; an active volcanic ridge. Board and management The board of directors at Orkuveita Reykjavíkur is appointed by the Reykjavík and Akranes City Councils. Reykjavík appoints five members and Akranes appoints one. The Borgarbyggð Council appoints an attending representative. As of 2014, Dr. Brynhildur Davidsdottir is Orkuveita Reykjavíkur's chairman of the board. Bjarni Bjarnason is CEO. See also Electricity sector in Iceland Landsvirkjun References External links Official site
Orkuveita Reykjavíkur

Orkuveita Reykjavíkur (en español: «Energía de Reikiavik») es una compañía islandesa especializada en la distribución y producción de agua, energía y calefacción. También gestiona una red de saneamiento y gestión de residuos. Opera en 20 municipios del suroeste de Islandia, prestando servicios a 210 000 personas, el 70 % de la población del país. Orkuveita Reykjavíkur es propiedad de la ciudad de Reikiavik (93,5 %) y de los municipios de Akranes (5,5 %) y Borgarbyggð (1 %).[cita requerida] Su actual presidente es Haraldur Flosi Tryggvson y su director ejecutivo Helgi Þór Ingason. Véase también Energía en Islandia Enlaces externos Sitio web oficial (en inglés e islandés)
Orkuveita Reykjavíkur

Orkuveita Reykjavíkur (aussi appelé Reykjavik Energy) est une entreprise islandaise spécialisée dans la distribution et la production d'eau, d'énergie et de chauffage. La compagnie gère aussi un réseau d'égout et la gestion des déchets. Elle opère dans 20 municipalités du sud-ouest de l'Islande, représentant 210 000 personnes, soit environ 70 % de la population du pays. Orkuveita Reykjavíkur est détenue par la ville de Reykjavik (93,5 %), ainsi que les municipalités d'Akranes (5,5 %) et de Borgarbyggð (1 %). Histoire L'entreprise a été fondée le 1er janvier 1999, de la fusion des entreprises Rafmagnsveitu Reykjavíkur (établie en 1921) et Hitaveitu Reykjavíkur (établie en 1946). En 2000, Vatnsveita Reykjavíkur (établie en 1909) fusionne à son tour avec Orkuveita Reykjavíkur. Centrales électriques L'entreprise détient et opère les centrales géothermiques de Hellisheiði et Nesjavellir, toutes deux situées près du volcan Hengill, qui sont les plus importantes centrales géothermiques du pays. Ces deux centrales produisent à la fois de l'électricité et de l'eau chaude pour le chauffage. Orkuveita Reykjavíkur possède aussi les centrales hydroélectriques de Andakílsá et Elliðaárdalur. Enfin, l'entreprise achète à Landsvirkjun (la compagnie nationale d'électricité) le reste de l'électricité qu'elle distribue. Références Voir aussi Énergies renouvelables en Islande Landsvirkjun Tour Imagine Peace Portail des entreprises Portail de l’Islande Portail de l’énergie
Þrándarjökull

Þrándarjökull és una glacera d'Islàndia, situada en la regió d'Austurland, a l'est de l'illa. Es troba 20km al nord-est de Vatnajökull, la glacera més gran de l'illa. El Þrándarjökull és la glacera més oriental d'Islàndia. Té una alçada de 1.236 msnm i cobreix 22 km². Referències
Þrándarjökull

Der Þrándarjökull ist ein kleiner Gletscherschild im Südosten Islands. Er liegt etwa 20 km östlich vom Vatnajökull und ist 1236 m hoch bei einer Fläche von 22 km². Aus ihm ragt der Berg Sunnutindur (1137 m) hervor. Bäche von seinen Hängen speisen die Flüsse Geithellnaá und im Norden die Hamarsá. Durch die Klimaerwärmung geht der Gletscher zurück. Seine Ausdehnung betrug 15 Quadratkilometer im Jahr 2012, 17 km² 2003, aber 33,5 km² im Jahr 1890. Siehe auch Gletscher Islands Einzelnachweise