NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Închisoarea Seghedin

Închisoarea Seghedin (în maghiară Szegedi Fegyház és Börtön) este un penitenciar din orașul Seghedin din județul Csongrád. Istoric Personalități române deținute la Seghedin Mai multe personalități ale istoriei și culture române au trecut prin închisoarea de la Szeged. Preotul Vasile Lucaciu a fost deținut la Seghedin în perioada 7 ianuarie 1893 - 7 februarie 1894, publicistul Valeriu Braniște a fost deținut aici în două rânduri: în 1893 și în 1918, iar Ioan Russu-Șirianu a fost deținut șase luni în 1894. O parte din semnatarii Memorandumului Transilvaniei, condamnați în 1894 la încarcerarea pe diferite termene, au trecut prin închisoarea de la Seghedin. Aici au fost întemnițați, printre alții, preotul Vasile Lucaciu (reînchid la Seghedin în perioada 26 iulie 1894 - 15 septembrie 1895), avocatul Ioan Rațiu (ce a fost deținut acolo un an și trei luni) și publicistul Septimiu Albini. Badea Cârțan a călătorit de mai multe ori la Seghedin și la Vác pentru a-i vedea pe memorandiștii deținuți acolo, plângându-se: „La grădina-n Seghedin / Plâng florile de iasomin / De răsună ulița / Și tremură temnița. / De la Seghedin la Vaț / Numai drumuri de la frați / Numai lacrimi, jale, dor / Pe fețele tuturor”. Pe aici a trecut și publicistul Mihail Gașpar, condamnat în 1907 pentru delict de presă,. prozatorul și memorialistul Gheorghe Stoica, ce a ispășit aici în anii 1908-1909 o pedeapsă tot pentru delict de presă. Poetul și jurnalistul Octavian Goga a trecut și el prin închisoarea din Seghedin în anii 1911-1912 după ce a fost condamnat pentru câteva articole considerate subversive, publicate în revista pe care o conducea de un semnatar care murise între timp. El a fost vizitat acolo în iarna anului 1911 de I.L. Caragiale. O parte din fruntașii mișcării naționale a românilor transilvăneni (precum Ion Clopoțel) au fost închiși la Seghedin la sfârșitul anului 1917, fiind eliberați sub presiunea evenimentelor revoluționare din 1918. Note Bibliografie 20/1997. (VII. 8.) IM rendelet a büntetés-végrehajtási szervek alapító okiratainak kiadásáról, módosításáról Csillagbörtön 1885-2005, Szegedi Fegyház és Börtön, Szeged, 2005, 48 p. Oláh Miklós: A Csillagépület. Bába Kiadó, Szeged, 2005, 106 p., ISBN 963-9511-98-6 Oláh Miklós: Fejezetek a szegedi várbörtön történetéből. Bába Kiadó, Szeged, 2000, 152 p., ISBN 963-9144-97-5 Oláh Miklós (szerk.): Ora et labora - Hitélet és az egyház tevékenysége a Csillagbörtönben a XIX. században és a XX. század végén, Bába Kiadó, Szeged, 2000, 199 p., ISBN 963-9144-85-1 50 éves a Börtönbútorgyár. (Szerk. Oláh Miklós) Bába Kiadó, Szeged 2001. 272 p., ISBN 963-9347-27-2 Legături externe Riport a szegedi Csillag börtönből - Delmagyar.hu Arhivat în 30 iulie 2008, la Wayback Machine.
National Theatre of Szeged

The National Theatre of Szeged is the main theatre of Szeged, Hungary. It was built in 1883 by the well-known company of Ferdinand Fellner and Hermann Helmer in Eclectic and Neo-baroque style. Theatre in Szeged The last decades of the 19th century saw a surge of population in Szeged, thus the plays given by travelling companies (both Hungarian and German) rose rapidly. Plays were conducted in the upper city temple, and appropriate larger halls, like on the upper levels of the city council, until a dedicated smaller hall was opened for these purposes. As this building represented significant fire hazard from 1823 onwards, it was demolished in 1847. While theatrical plays continued in club houses, and a small theatre in the later Színház street, from 1840, leaders of the city continuously tried to allocate funds for a permanent stone structure. The building In 1878 the Szeged Theatrical Association was founded to raise funds for a future theatre. The huge reconstruction after the disastrous flood of 1879, which literally wiped the city, helped this effort. After the city council agreed upon the plans, construction began on the site bordered by the Vörösmarty, Deák Ferenc and Wesselényi streets in 1882. Used scenery for the theatre was bought from the burned Ring Theatre of Vienna. The opening was on 14 October 1883, in the presence of Emperor Franz Joseph I. 18 months after the opening, on 22 April 1885 the theatre was burned down. However, reconstruction was swift. The Fellner & Helmer company modified the previous plans to decrease the fire-hazard, and also made smaller alterations to the outer shape of the building. Historical theatre's ceiling decorations were painted in 1885 by the Vienna court painter Hermann Kern. The rebuilt theatre was opened on 2 October 1886. After 100 years of its opening, the theatre was renovated during 1978–1986. The Kisszínház Modifying the former Craftsmen's Association House originally built in 1929, the Kisszínház, with a capacity of 281 seats was opened in 1977 as the chamber theatre of the National Theatre of Szeged. The building was renovated and further extended in 2005. Sources János, Sándor. A szegedi színjátszás krónikája - A kőszínház és társulatainak története, 1883–1944. Szeged : Bába Kiadó, 2003. ISBN 963-9347-80-9 Igor Kovačevič, chief ed. Beyond everydayness - Theatre architecture in Central Europe, p. 176-181. Publ. by the National Theatre, Prague, 2010. ISBN 978-80-7258-364-5 History of Theatre in Szeged and National Theatre of Szeged in the Hungarian Theatrical Lexicon (György, Székely. Magyar Színházművészeti Lexikon. Budapest: Akadémiai Kiadó, 1994. ISBN 978-963-05-6635-3), freely available on mek.oszk.hu External links Official website of the National Theatre of Szeged
Železniční most (Segedín)

Železniční most ve městě Szeged (Segedín) přes řeku Tisu (maďarsky Szegedi vasúti Tisza-híd) je zaniklou dopravní stavbou na jihu Maďarska. Byl hlavním železničním mostem na trase z Budapešti přes Szeged do Temešváru. Historie Dvoukolejný příhradový obloukový most, postavený v letech 1857 až 1858, byl dlouhý celkem 439,26 m. Měl osm oblouků o rozpětí 41,42 metru a 106,5 metru dlouhé předmostí navazující na jednotlivé břehy. Pilíře byly z litiny a vybetonované. Most byl postaven v letech francouzskou společností Société de Construction des Batignolles). Jeho části byly vyrobeny ve Francii a po železnici dopraveny z Paříže do Szegedu a tam pod dohledem Ernesta Cézanna usazeny na místo. Železniční most v Szegedu byl pravděpodobně jedním z nejmodernějších ve své době. Byl to první velký železniční most v Maďarsku, první s kesonovým základem a první nýtovaný na území tehdejších Uher. Po první světové válce se Temešvár na základě Trianonské smlouvy stal součástí Rumunska, čímž dopravní význam mostu značně poklesl. Kvůli poklesu dopravy a těžším vlakům byl most využíván pouze jako jednokolejný, druhá kolej byla odstraněna. Za druhé světové války byl využíván německým vojskem pro zásobování jednotek v Rumunsku, což znamenalo, že se pro západní spojence stal strategickým cílem pro letecké bombardování. Proto byl v roce 1944 poničen leteckými údery. Při svém ústupu Němci zbytek stavby vyhodili do povětří. Po druhé světové válce nebyla obnova stavby považována za prioritu. Zbytky pilířů v řece bránily plavbě a byly také odstraněny. Z mostu zbyly jen zbytky opěr. Po vstupu obou zemí do Evropské unii a zvýšení přeshraniční dopravy bylo uvažováno o revitalizaci stavby. Předpokládána by však byla stavba nová, především s většími oblouky tak, aby nepřekážela lodní dopravě. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Eisenbahnbrücke Szegedin na německé Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu železniční most v Segedíně na Wikimedia Commons
Eisenbahnbrücke Szegedin

Die Eisenbahnbrücke Szegedin über die Theiß in Szeged (ungarisch Szegedi vasúti Tisza-híd) war die größte Eisenbahnbrücke auf der Strecke von Pest über Szeged nach Temesvár (Timișoara), das damals zu Ungarn gehörte. Die zwischen 1857 und 1858 gebaute zweigleisige schmiedeeiserne Bogenbrücke war insgesamt 439,26 m lang. Sie hatte acht Öffnungen mit Stützweiten von 41,42 m sowie 106,5 m lange Vorlandbrücken über den steilen Ufern. Jeder Bogen bestand aus vier parallelen Rippen, die durch horizontale und diagonale Streben versteift waren. Das Gleisbett war durch ein Fachwerk mit vertikalen Stützen und diagonalen Streben aufgeständert. Die Pfeiler bestanden aus je zwei gusseisernen Rohren mit einem Durchmesser von 3 m. Sie dienten bei der Gründung der Fundamente als Caissons. Mit dem zunehmenden Abteufen wurde jeweils ein weiteres Rohrsegment aufgesetzt und von innen verschraubt. Anschließend wurden die Rohre mit Beton verfüllt. Die Brücke wurde zwischen 1857 und 1858 von dem französischen Unternehmen von Ernest Goüin (der späteren Société de Construction des Batignolles und schließlichen Spie Batignolles) hergestellt, mit der Bahn von Paris nach Szeged transportiert und dort unter Anleitung von Ernest Cezanne errichtet. Ernest Goüin & Cie. hatte erst 1852 die Eisenbahnbrücke Asnières bei Paris fertiggestellt, die erste schmiedeeiserne Brücke Frankreichs. Die Eisenbahnbrücke Szeged gehörte wohl zu den modernsten ihrer Zeit. Sie war die erste große Eisenbahnbrücke in Ungarn, die erste Caissongründung und die erste genietete Brücke Ungarns. Nach dem Ersten Weltkrieg wurde Temesvár durch den Vertrag von Trianon von 1920 ein Teil Rumäniens und hieß dann Timișoara. Aufgrund des Rückgangs des Verkehrs und wegen der schwerer gewordenen Züge wurde die Brücke nur noch eingleisig benutzt; das zweite Gleis wurde abmontiert. Im Zweiten Weltkrieg liefen der Nachschub für die deutschen Truppen und die Öllieferungen aus Rumänien nach Deutschland über die Brücke. Sie wurde deshalb 1944 von den Alliierten bombardiert. Bei ihrem Rückzug sprengten die Deutschen die Reste der Brücke. Nach dem Krieg schien ein Wiederaufbau der Brücke nicht vorrangig. Die Reste der Pfeiler im Fluss behinderten die Schifffahrt und wurden ebenfalls beseitigt. Reste der Widerlager sind alles, was von der Brücke blieb. Nach dem Beitritt beider Länder zur EU wird über die Wiederbelebung der Strecke nachgedacht. Ein Neubau der Brücke an ihrem früheren Standort dürfte aber wegen der engen Bogenradien der alten Strecke und zwischenzeitlicher Bebauung ausgeschlossen sein. Im Frühling 2026 wurde bekannt, dass Planungen für eine neue Brücke im Gange seien. Sie soll als kombiniertes Bauwerk für Straßen- und Bahnverkehr ausgeführt werden. Die Planungsleistungen wurden im Amtsblatt der Europäischen Union ausgeschrieben. Foto Weblinks Einzelnachweise
Szegedi vasúti Tisza-híd

Le Szegedi vasúti Tisza-híd (« pont ferroviaire de Szeged sur la Tisza ») est un ancien pont ferroviaire situé à Szeged en Hongrie. Il franchit la Tisza. Historique Le pont a été construit en 1858 par l'ingénieur Ernest Cézanne et par l'entreprise Ernest Goüin et Cie. Il fut détruit en 1944 et non reconstruit. Galerie Autres vues du pont Références Voir aussi Liens externes Portail des ponts Portail du chemin de fer Portail de la Hongrie Portail de la Seconde Guerre mondiale
Szent András-templom (Hidegség)

A hidegségi Szent András-templom középkori eredetű plébániatemplom. Története Az első írásos említése 1274-ből való. A román stílusú rotunda valószínűleg a 12. században épült, freskóit 1250 körül festették. 1660 körül bővítették ki. 1713-ban villámcsapás érte, majd barokk stílusban átépítették, tornya 1748-ban épült. 1889-ben építették a neoromán stílusú homlokzatot, amit 1938-ban eltüntettek. 1971-1972-ben felújították. Jegyzetek Források Szent András-templom Szent-András-templom További információk Nagyvőfély.hu
St.-Anna-Kathedrale (Debrecen)

Die St.-Anna-Kathedrale (ungarisch Szent Anna székesegyház), auch Debrecen-Kathedrale genannt, ist ein katholisches Sakralgebäude, das seit 1993 als Kathedrale der Diözese Debrecen-Nyíregyháza fungiert und sich in der Szent Anna utca 21 in der ungarischen Stadt Debrecen befindet. Vor der Kirche stehen zwei Statuen, eine des Hl. Johannes Paul II und eine von Kardinal Imre Csáky. Geschichte Die Kirche wurde von Kardinal Imre Csáky 1721 in Auftrag gegeben und nach den Plänen des italienischen Architekten Giovanni Battista Carlone errichtet. 1746 wurde sie der hl. Anna geweiht. Im Jahr 1811 wurde der Kirchturm durch einen Brand beschädigt. 1834 wurden die beiden von Ferenc Povolny entworfenen Türme errichtet. 1928 wurden neue Eingänge hinzugefügt und Restaurierungsarbeiten durchgeführt, bei denen der Eingang renoviert und eine breite Treppe geschaffen wurde. Außerdem wurden die drei Statuen an der Fassade angebracht, die den heiligen Emerich von Ungarn, den heiligen Stephanus und die Jungfrau Maria mit dem Jesuskind darstellen. Beschreibung Die Fassade ist in Ockerfarben gestrichen, während der Innenraum in Weiß gestaltet ist. Die Farbe der Außenfassade wird auf Ungarisch mit dem Wort „emlékműsárga“ (Denkmalgelb) bezeichnet. Über dem Altar befindet sich eine Reihe von golden eingerahmten Ölgemälden mit dunkelbraunem Hintergrund: das größte dieser Ölgemälde zeigt die heilige Anna, Namensgeberin der Kathedrale, die ihre Tochter Maria, die Jungfrau, im Bedienen des Webstuhls unterweist. Darüber steht ein barocker Putto, der eine glänzende Hostie trägt, im Hintergrund befindet sich ebenfalls dunkelbraun gefärbte Leinwand. Klerus Leitender Priester ist Zoltán Krakomperger, ein Kleriker deutscher Abstammung. Messen Messe findet drei- bis viermal täglich statt, in Ausnahmefällen auch am 3. Donnerstag des jeweiligen Monats um 04:00 Uhr nachmittags in deutscher Sprache, niemals auf Latein, sondern im gewöhnlichen neuen Messritus (Missale Romanum) in ungarischer Sprache. Messe findet außerdem um 18:00 Uhr auf Ungarisch an jedem Wochentag und am Wochenende statt. Insgesamt predigen über die Woche verteilt drei verschiedene Priester. Weblinks Einzelnachweise
St. Anne's Cathedral, Debrecen

The St. Anne's Cathedral (Hungarian: Szent Anna székesegyház) also called Debrecen Cathedral It is a Catholic religious building that since 1993 works as the cathedral of the Diocese of Debrecen-Nyíregyháza, is located in the city of Debrecen, Hungary. History of its construction The baroque church was built in 1721 by the Milanese architect Giovanni Battista Carlone and dedicated to St. Anne in 1746. It had been commissioned by Cardinal Imre Csáky. In 1811, both of the church’s towers were damaged by a fire. In 1834, both of the two towers were rebuilt according to the architectural plans of Ferenc Povolny. In 1928, new entrances were added and a general restoration of the building was initiated. An entrance with a wide staircase was added, as well as the three statues on the facade dedicated to St. Emeric of Hungary, St. Stephen, the Virgin Mary and the Baby Jesus. See also Roman Catholicism in Hungary List of cathedrals in Hungary St. Anne References
Catedral de Santa Ana (Debrecen)

La Catedral de Santa Ana​ o simplemente catedral de Debrecen​ (en húngaro: Szent Anna székesegyház) es un edificio religioso católico que desde 1993 funciona como la catedral de la diócesis de Debrecen-Nyíregyháza, se encuentra en la ciudad de Debrecen, Hungría. La iglesia barroca se comenzó a construir en 1721, por encargo del cardenal Imre Csáky, por el arquitecto milanés Giovanni Battista Carlone (1603-1684) y fue consagrada a Santa Ana en 1746. En 1811 la torre de la iglesia fue dañada por un incendio y en 1834 fueron construidas las dos torres según proyecto de Ferenc Povolny. En 1928 se añadieron entradas laterales y se hicieron trabajos de restauración, siendo renovada la entrada con la creación de una amplia escalera, y las tres estatuas en la fachada dedicadas a san Emerico de Hungría, san Esteban y la Virgen con el niño Jesús.​ Véase también Iglesia católica Catedral de Santa Ana Referencias
Cathédrale Sainte-Anne de Debrecen

La cathédrale Sainte-Anne (en hongrois : debreceni Szent Anna-székesegyház) est une cathédrale catholique située à Debrecen. Elle est le siège du diocèse de Debrecen-Nyíregyháza dans l'Est de la Hongrie, partageant au sein du diocèse le rang de cathédrale avec la cocathédrale Notre-Dame-des-Hongrois de Nyíregyháza. Liens externes (hu) Site officiel Ressource relative à la religion : GCatholic.org Portail du catholicisme Portail de l’architecture chrétienne Portail de la Hongrie
Szent Anna-székesegyház (Debrecen)

A debreceni Szent Anna-székesegyház a Debrecen-Nyíregyházi egyházmegye széktemploma, plébániatemplom. A katedrális 1993-ig csak plébániatemplomként működött, abban az évben ugyanis II. János Pál pápa székesegyházi rangra emelte a Debrecen-Nyíregyházi egyházmegye megalapításával. A barokk stílusú templom 1746-ra készült el, 1834-re copf stílusban épült át. Társszékesegyháza a nyíregyházi Magyarok Nagyasszonya társszékesegyház. Története Az 1693-ban kiadott Lipót-diploma alapján az 1715. évi országgyűlés a CVIII. törvénycikkel Debrecent szabad királyi városi rangra emelte, de ennek törvényesítését a katolikusok visszaengedéséhez, számukra templomhely „kimutatásához” kötötte a törvényhozás. A Szent Anna-templom és rendház építése a rekatolizációt elvállaló piarista (más forrás szerint ferences) szerzetesek részére a nagyváradi püspök, egyben bihari főispán, gróf Csáky Imre költségén 1721-ben kezdődött. Csáky reprezentatív templommal kívánta példázni a „kálvinista Róma” előtt a katolikusok erejét. A tervek készítésével, az építés vezetésével a milánói születésű Giovanni Battista Carlonét bízta meg. A templomot Szűz Mária édesanyja, Szent Anna tiszteletére szentelték fel 1746-ban. Carlone nyugodt homlokzatú, torony nélküli barokk temploma 1811-ben megrongálódott a tűzvészben, s ezért 1834-ben felkérték az Egerből Debrecenbe költözött építőmestert, Povolny Ferencet, hogy a templomot újítsa meg és tornyokat építsen hozzá. A Szent Anna-templom Povolny tervei alapján nyerte el végleges homlokzati kiképzését, kapta meg sisakos, copf stílusú tornyait. Homlokzatán megmaradtak a Carlone család tagjai faragta, szenteket ábrázoló mészkőszobrok, melyek az oromfal csúcsán és erkélysor gyámján állottak. Leírása Külseje Belseje A puha mészkőből készült szobrokat, melyek erősen megkoptak, az 1928-ban végzett helyreállítási munkák során távolították el a homlokzatról, amikor azon két mellékbejáratot nyitottak, s teljes hosszában kiszélesítették lépcsős teraszát. Ekkor készültek a díszes kapuk és az utcai kovácsoltvas kerítések is. Homlokzatán ma három szobor látható. A kapuk melletti falfülkében jobbra Szent Imre herceg, balra Szent István dúsan redőzött ruhában,lendületes tartással. A középső fülkeszobor a Szűzanyát ábrázolja a gyermek Jézussal. A szobrok készítője ismeretlen, valószínűleg barokk mester. A főbejárat felett az alapító Csáky Imre címere látható. Galéria Irodalom Kovács Gergelyné: Debrecen, Panoráma Kiadó, Budapest, 1981, ISBN 963-243-207-X Jegyzetek Külső hivatkozások Debrecen, Székesegyház Szent Anna római katolikus templom Szent Anna Székesegyház (Debrecen) Szent Anna Katolikus Székesegyház – Debrecen.hu Archiválva 2013. december 31-i dátummal a Wayback Machine-ben A Szt. Anna Székesegyház története – Picasa Web Albums – Google Szent Anna római katolikus székesegyház- CívisGIStory
Cattedrale di Sant'Anna (Debrecen)

La cattedrale di Sant'Anna (in ungherese: Szent Anna-székesegyház) è dal 1993 la chiesa cattedrale della diocesi di Debrecen-Nyíregyháza, si trova nella città di Debrecen, in Ungheria. Storia La chiesa barocca è stata edificata nel 1721, grazie alla commissione del cardinale Imre Csáky, su progetto dell'architetto milanese Giovanni Battista Carlone e consacrata a Sant'Anna nel 1746. Nel 1811 la torre della chiesa rimase danneggiata in un incendio e nel 1834 vennero edificate due torri su progetto di Ferenc Povolny. Nei lavori di restauro del 1928 sono state aggiunte le entrate laterali, è stato rinnovato l'ingresso con la creazione di un'ampia scalinata e sono state restaurate le tre statue poste sulla facciata e dedicate a Sant'Emerico, Santo Stefano e alla Madonna con Bambino. Note Voci correlate Debrecen Diocesi di Debrecen-Nyíregyháza Chiesa cattolica in Ungheria Cattedrali in Ungheria Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su cattedrale di Sant'Anna Collegamenti esterni (HU) Sito ufficiale, su szentannaplebania.dnyem.hu. (EN) Cattedrale di Sant'Anna, in GCatholic.org. La cattedrale sul sito ufficiale della città di Debrecen, su portal.debrecen.hu. URL consultato il 31 dicembre 2013 (archiviato dall'url originale il 31 dicembre 2013).
Katedra Świętej Anny w Debreczynie

Katedra Świętej Anny w Debreczynie (węg. Szent Anna székesegyház) – główna świątynia diecezji debreczyńsko-nyíregyházaskiej na Węgrzech. Jest to dwuwieżowa barokowa świątynia wybudowana w 1746. Pierwotnie należała do zakonu pijarów, od 1993 katedra nowej diecezji.
Szent Anna-templom (Fertőhomok)

A fertőhomoki Szent Anna-templom 1901-ben épült neoromán stílusú római katolikus templom. A templom feletti táblán az alábbi szöveg áll: Isten dicsőségére Szent Anna tiszteletére emelte Homok község 1901. Története Az 1729-ben épült első templom 1900-ra már olyan romossá vált, hogy lebontották. Helyén 1901-ben készült el az új templom Ullein József soproni építész tervei alapján az egyhajós, egytornyú és neoromán stílusú templom. Tornyába 1908-ban került három harang (Szent Anna, Szűz Mária és Szent József tiszteletére), melyből kettőt elvittek az első világháború idején. Pótlásuk 1923-ban történt meg. A templom belső felújítása 1929-ben történt meg, mely keretében azt újrafestették és aranyozták. Mennyezetét a Jézus az Olajfák hegyén, Az utolsó vacsora, a Patrona Hungariae és Jézus megkeresztelkedése képek díszítik. Főoltára Szent Anna tiszteletére készült. Bal oldalon lévő mellékoltáron áll Szent József, karján a kis Jézussal, a jobb oldali mellékoltáron pedig Jézus Szent Szívét ábrázoló szobor található. Az orgonát a szombathelyi orgonakészítő, Peppert Nándor 1901-ben készítette. Források A fertőhomoki Szent Anna-templom hivatalos honlapja "Fertőhomki római katolikus templom". nagyvofely.hu. Hozzáférés: 2015. június 17..
Szent Gellért Katolikus Általános Iskola és Gimnázium

A Szent Gellért Katolikus Általános Iskola és Gimnázium katolikus oktatási intézmény Krisztinavárosban, I. kerületében. Nyolcosztályos általános iskolából és négyosztályos gimnáziumból áll. Története Az iskolát 1993-ban alapította a Krisztinavárosi Havas Boldogasszony-plébánia. Az ekkor még csak általános iskolaként működő intézmény a Gellérthegy utca 7. alatti általános iskola épületében kapott helyet. 1997-ben gimnáziummal bővült, ami a nevébe is bekerült. A gimnázium a Krisztina tér 4. szám alatt, az 1787-ben alapított Krisztina Téri Általános Iskola korábbi épületében kapott helyet. Az általános iskolában egy, a gimnáziumban két osztály indul évfolyamonként. Híres diákjai Források Krisztinavárosi Havas Boldogasszony Plébánia Szent Gellért Diákszövetség További információk Hivatalos weboldal
Szent Gellért tér

Szent Gellért tér est une place de Budapest, située au pied de Gellért-hegy, dans le prolongement du Szabadság híd, dans le quartier de Szentimreváros (11e arrondissement). On y trouve notamment les Thermes Gellért et l'Hôtel Gellért. Description Histoire Édifices Édifices actuels Édifices détruits Voir aussi Articles connexes Szent Gellért tér (métro de Budapest) Portail de Budapest
Szent Gellért tér

Szent Gellért tér (pl. Plac św. Gellerta) - plac położony na zachodnim brzegu Dunaju w centrum Budapesztu. Patronem placu jest Gellert - jeden ze świętych patronów Węgier. Szent Gellért tér leży u stóp Góry Gellerta. Przy północnym skraju placu znajduje się początek Mostu Wolności, który prowadzi na drugi brzeg Dunaju do Pesztu. Przy placu znajduje się ekskluzywny hotel Gellert. Przebiega tedy kilka linii tramwajowych i autobusowych. Znajduje się tutaj stacja linii M4 budapeszteńskiego metra - Szent Gellért tér.