Pilišské vrchy

Pilišské vrchy (maďarsky Pilis hegység, česky a slovensky též Pleš) je krasové a dolomitové pohoří v Maďarsku ležící Komárensko-ostřihomské župě a Pešťské župě. Má rozlohu 25 370 ha. Nejvyšším bodem je Pilis s výškou 756 m n. m. Název Název pochází ze slovanského pleš (slovenského pleš), což je i přímo doloženo zápisem z roku 1187 „silua…auque uulgo Ples nuncupatur“. V maďarštině se používá jako přejímka. Název se z nejvyššího vrcholu postupně rozšířil na celé pohoří. Geomorfologické členění Pilišské vrchy jsou východní částí Zadunajského středohoří mezi Budapeští a Ostřihomi. Jsou odděleny od Vyšehradských vrchů (maďarsky Visegrádi-hegység) údolím potoka Szentléleki a sedlem Két-bükkfa-nyereg (sedlo Dvou buků). Z jihozápadní strany tvoří hranici přibližně železniční trať z Budapešti přes Dorog do Ostřihomi. Pohoří se táhne ve směru severozápad-jihovýchod v délce cca 20 km. U vesnice Pilisszántó je rozdělena sedlem Szántói-nyereg na dvě části. Vyšehradské vrchy se často mylně přiřazují k Pilišským vrchům, přestože geologicky patří k Severomaďarskému středohoří. Přítomno je zde asi 400 jeskyní. Vrcholky Mezi větší vrcholky tohoto pohoří patří: Pilis (maďarsky Pilis-tető), 756 m s rozhlednou Boldoga Özseba na jejím vrcholu a několika vyhídkami na jižních svazích. Nagy-Bodzás-hegy, 717 m Nagy-Szóplák, 710 m Kis-Szóplák, 686 m Vaskapu, 651 m Nagy-Kevély Kis-Kevély Oszoly Západní okraj pohoří tvoří vrchol Kis-Strázsa-hegy, který je patrný z Dunaje a i ze slovenského území. Vodstvo Pohoří je vzhledem k vápencovému podloží relativně chudé na vodní toky. S výjimkou již uvedených zde mnohé další netečou, nenachází se zde ani žádná jezera. Geologie Pohoří vzniklo přibližně před 225 miliony let a tvoří jej hlavně již zmíněný vápenec a dolomit. Na některých místech vystupují skalní stěny na povrch a tvoří dobře rozpoznatelné prvky určitých lokalit, jako např. v Oszoly. Známá je také Železná brána nebo Velbloudí skála maďarsky Teve-szikla). Obyvatelstvo Vrcholky Pilišských vrchů jsou pokryty listnatým lesem. Nachází se zde ale i několik vesnic, např. Piliszentkerest (slovensky Mlynky), Pilisszántó, Csobánka nebo Kesztölc (slovensky Kostolec/Kestúc). Nejbližšími městy jsou na severozápadním okraji Ostřihom a na jihovýchodním potom Pomáz a Szentendre těsně před Budapeští. Obyvatelstvo vesnic je národnostně smíšené, maďarsko-slovenské. Na jihovýchodním okraji bylo dlouhodobě (od tureckých výbojů) obyvatelstvo i slovanské-pravoslavné, resp. srbské, jak dokládají některé místní názvy. Historie Ve středověku byly hluboké lesy místního pohoří oblíbeným místem pro budínský dvůr jako místo pro lov zvěře. Doloženo je to z vlády krále Matyáše Korvína. Žili zde také paulánští mniši. V pohoří se nachází pozůstatky a rozvaliny několika zaniklých klášterů. V minulosti byla část pohoří odlesněna a tak se na některých místech vyskytuje poměrně chudá náletová vegetace. Obyvatelstvo se dlouhodobě věnovalo právě těžbě dřeva, případně také těžbě uhlí. Na několika málo potocích stály i mlýny. Od konce 19. století se začalar rozšiřovat turistika. Vznikly zde turistické stezky a řada restaurací a letovisek. Došlo také k pomaďarštění některých místních názvů, především vrcholů, které ještě na konci 19. století měly slovanskou podobu, např. Bielá skála, Drenek, Kovačina apod. Ochrana přírody Pohoří je součástí národního parku Dunaj-Ipeľ (maďarsky Duna-Ipoly). Části území pohoří jsou evidovány jako přísné přírodní rezervace (maďarsky fokozottan védett területre), kam je vstup bez povolení zakázán. Ekonomika V pohoří se na několika místech těží vápenec (např. v Pilisszántó nebo severně od Kesztöce). Obhospodařovávány jsou místní lesy a značnou úlohu dnes hraje turistika. Na vrcholu Pilis je provozován paragliding. Navštěvované je také údolí potoka Dera a replika egerského hradu. Doprava Do pohoří je možný přístup prostřednictvím příměstské sítě veřejné dopravy Budapešti; spoje víceméně gravitují k nádraží u Arpádova mostu. Jeskyně Následuje seznam delších jeskyní v uvedeném pohoří: Ajándék-barlang, Klastrompuszta Sátorkőpusztai-barlang, Ostřihom Legénybarlang, Pilisszentlélek Leánybarlang, Pilisszentlélek Kőfülkék a Pilis-hegyen, Pilisszántó Ziribár-barlang, Pilisszántó Szent Özséb-barlang, Kétbükkfa-nyereg Ördöglyuk, Kétbükkfa-nyereg Vacska-barlang, Klastrompuszta Fehér-szirt, Kesztölc Jeskyně, které se zde vyskytují, se do značné míry podobají těm v Budínských vrších. Reference V tomto článku byly použity překlady textů z článků Pilišské vrchy na slovenské Wikipedii a Pilis (hegység) na maďarské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Pilišské vrchy na Wikimedia Commons Pilišské vrchy – informace o pohoří, včetně fotografií