NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Церква Святого Франциска Ассизького (Ференцварош)

Церква Святого Франциска Ассизького («парафіяльна міська церква на площі Бакатс») — римо-католицький костел, розташований на площі Бакатс у 9-му районі Ференцварош Будапешта. Це найбільша церква в цьому районі. Її стиль еклектичний, з трьома нефами та хрестоподібною церквою — пам'ятником з вежею перед фасадом. Історія Історія парафії Белше-Ференцварош відома з років після першої татарської навали у 1241—1242 роках. Церква в Пештержебетфалві, пізніше Сентфалва, була зруйнована під час турецького правління у час 1541—1699 років. Руїни церкви під назвою Пустатемпломю́ стояли на площі Борарош до 18 століття. У 1822 році францисканцям Пешта було доручено організувати нову парафію, а духовенство архієпархії перейняло від них управління в 1900 році. У 1923 році заснували три нові парафії. Сучасну церкву було збудовано відомим угорським архітектором Міклошем Іблом між 1867 і 1879 роками у французькому романському стилі. До неї на її місці стояла церква, збудована в 1822 році, але пошкоджена під час повені в Пешті 1838 року. Її було освячено 24 квітня 1879 року. Після Другої світової війни її відреставрував архітектор Ласло Герьо. У листопаді 2017 року урядовим указом виділено один мільярд форинтів на його реконструкцію. Перший етап реконструкції, під час якого було відремонтовано фасад та церковне подвір'я, а в крипті створено цвинтар для урн, було завершено у 2019 році. Другий етап реконструкції розпочався восени 2019 року, зосереджуючись на оновленні інтер'єру. Будівля У полі трикутного фронтону церкви знаходиться скульптура Ісуса Христа роботи Лео Феслера, а над ним — статуя Святого Франциска роботи Дьюли Саса. Дзвіниця завершується восьмигранним шоломом, а праворуч і ліворуч від неї розташовані невеликі вежі. Бічні фасади п'ятипільні, з опорною колоною та вхідними дверима з колонами посередині. Трансепт має велике потрійне вікно; святилище закрите напівциркульною аркою. Під усією церквою знаходиться неороманська крипта з колонами та хрестоподібним нефом, яка служила церквою до завершення будівництва. Статуя святого Франциска на північній зовнішній стіні була створена Алайошем Штроблом, а всередині святилища є фрески Мора Тана та Кароля Лотца, а також статуя святого Антонія роботи Бені Ференці. У церковній вежі «живуть» три дзвони. Галерея Примітки Посилання ↑ Plébánia honlap: Assisi Szent Ferenc-plébánia. szentferencplebania.hu. 2011 [last update]. Архів оригіналу за 27 квітня 2011. Процитовано 4 травня 2011.: Обслуговування CS1: Сторінки з посиланнями на джерела, що мають зайву точність в параметрі year (посилання) ↑ Budapest lexikon: Budapest lexikon I. (A–K). Főszerk. Berza László. 2., bőv. kiad. Budapest: Akadémiai. 1993. 429—430. o. ISBN 963-05-6410-6 Джерела Закаріас Г. Шандор: Будапешт. Будапешт, 1961 Római katolikus plébániatemplom. Mymonument.hu. (Дата звернення: 19 травня 2017 р.)
Danubius Hotel Astoria

Danubius Hotel Astoria is a four-star hotel in the centre of Budapest, which opened on 14 March 1914. It has 138 rooms, including three suites. The hotel served as the headquarters of the Hungarian National Council during the stormy days of October 1918. The hotel is managed by the Danubius Hotels Group as a member of its Classic Collection brand. It is located on the corner of Kossuth Lajos utca and Múzeum körút; the intersection is also named after the hotel. Some interior scenes from the film Being Julia were shot in the hotel. References External links Danubius Hotel Astoria
Hôtel Astoria (Budapest)

L'hôtel Astoria (en hongrois : Astoria Szálló) est un édifice situé dans le 5e arrondissement de Budapest. Il est situé dans le quartier de Belváros, à l'angle de Kossuth Lajos utca et du Kiskörút. Cet établissement, ouvert en 1914, est le plus vieil hôtel en activité de la capitale hongroise. Portail de Budapest
Ferencváros kocsiszín

A Ferencváros kocsiszín egy budapesti kocsiszín. Jellemzői A Budapest IX. kerületében a Könyves Kálmán körút 7. szám alatt elhelyezkedő épület 1904-ben épült. Igen romos állapotban van, és elsősorban Ganz KCSV–7, TW 6000 és Ganz CSMG típusú villamosok tárolására használják, amelyek kiszolgálják a 2-es, 2B, 23-as, 24-es, 51-es és 51A vonalakat. A telephely fordításra alkalmas hurokvágánnyal és egy vasúti kapcsolattal is rendelkezik a Ferencváros vasútállomás felé. Ez utóbbit ritkán használják, legutóbb a Siemens Combino Supra villamosok Magyarországra hozásakor volt aktív. A telephelyen állomásozik 5 Roessemann és Kühnemann-BSzKRt 70-es típusjelzésű motoros fedett teherkocsi, egy Roessemann és Kühnemann-BSzKRt 70-es típusjelzésű hóseprő mozdony, hét darab 8000-es sorozatú nyitott teherkocsi, és három nosztalgiavillamos is. Az épületegyütteshez tartozik a kocsiszín mögött 1909-ben felépült Ferenc áramátalakító állomás is (Könyves Kálmán körút 9.). Képtár Jegyzetek Források http://villamosok.hu/balazs/kcssz/ferenc/index.html http://villamosok.hu/balazs/kcssz/ferenc/keptar/index.html http://hampage.hu/kozlekedes/fradi.html
Városmajor kocsiszín

A Városmajor kocsiszín egy budapesti kocsiszín, amely kifejezetten a Budapesti fogaskerekű vasút kocsijainak tárolására szolgál. Jellemzői A Budapest XII. kerületében elhelyezkedő, a Szilágyi Erzsébet fasor 14–16. szám alatt elhelyezkedő épület 1874-ben épült. Mivel a fogaskerekű vasút és a villamosok nyomtávolsága (1435 mm) megegyezik, ezért a telephely egy ritkán használt vágánykapcsolattal volt összekötve az 56-os villamos vonalával egészen 2020 októberéig, amikor is – ideiglenes jelleggel – pályafelújítási okokból az üzemi kapcsolat kiépítésre került. A belső csarnokok közti kocsimozgatást tolópad segíti. A kocsiszín melletti favázas állomásépületre a „Svábhegyi vaspálya” felirat és szüreti jeleneteket ábrázoló freskó díszíti. A homlokzatra a Per ardua ad astra („a meredeken át a csillagok felé”) latin nyelvű felirat került. A fogaskerekű vasút aktívan használt szerelvényein kívül a csarnokokban tárolnak egy 20. század közepén gyártott Ganz járművet, egy 1870-es évekből való nyári kocsit, és egy kisebb szürke teherkocsit is. Képtár Források Várnagy Zoltán: Közlekedés, Városháza kiadása, Budapest, 1994, ISBN 963 8376 24 4 (A mi Budapestünk sorozat) http://hampage.hu/trams/fogas/ https://www.turistamagazin.hu/hir/boldog-szuletesnapot-kedves-fogas http://www.vasutallomasok.hu/allomas.php?az=varm Jegyzetek
Audi Hungaria

AUDI HUNGARIA Zrt. sídlí v maďarském městě Ráb (maďarsky Győr), kde vyvíjí a vyrábí motory pro AUDI AG a další společnosti koncernu Volkswagen. Od roku 1998 se v Maďarsku montují také osobní vozy Audi. V roce 2013 byl otevřen nový závod pro kompletní výrobu automobilů. S celkovým objemem investic více než 6,7 mld EUR a s více než 10 000 zaměstnanci patří AUDI HUNGARIA mezi největší zahraniční investory v Maďarsku a největší zaměstnavatele v příslušném regionu. Výrobní areál je postaven na pozemku s plochou 395 hektarů. Hlavní činností od dokončení závodu v roce 1994 je výroba motorů. V listopadu 2013 byla překonána hranice 25 milionů vyrobených motorů. V roce 2013 bylo vyrobeno 1 925 636 motorů a 42 851 automobilů, což maďarský závod Audi řadí na pozici největšího výrobce motorů na světě. V roce 2013 zahrnoval výrobní program 235 různých verzí motorů se čtyřmi až dvanácti válci a výkonem od 63 kW (85 k) do 419 kW (570 k). Společnost AUDI HUNGARIA MOTOR Kft. byla založena v roce 1993, sériová výroba čtyřválcových motorů byla zahájena v roce 1994. V roce 1997 byla výroba motorů rozšířena o jednotky V6 a V8, v roce 2006 slavily premiéru motory V10. Od roku 2008 se v Maďarsku vyráběly také dvanáctiválcové motory TDI pro Audi Q7. AUDI HUNGARIA vyrábí rovněž motory pro supersportovní vozy Lamborghini a pro vozy Porsche. V roce 2013 byla dokončena výstavba nového závodu na výrobu automobilů s kapacitou 125 000 vozů ročně, v němž pracuje více než 3000 zaměstnanců. V červnu 2013 byla spuštěna sériová výroba modelu Audi A3 Sedan/S3 Sedan a v říjnu 2013 následoval Audi A3 Cabriolet. Od konce července 2014 zajišťuje závod Audi v Győru také kompletní výrobu třetí generace sportovních vozů Audi TT. Od roku 1998 probíhala v maďarském závodě Audi montáž všech variant modelové řady Audi TT (do listopadu 2013 bylo vyrobeno 500 000 vozů Audi TT), později k nim přibyly také vybrané varianty modelové řady Audi A3. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Audi Hungaria Zrt. na Wikimedia Commons
Audi Hungaria

Audi Hungaria Zrt. ist ein Motorenwerk und Produktionsstandort der Audi AG in Győr, Ungarn. Geschichte Das Unternehmen wurde 1993 als Audi Hungaria Motor Kft. gegründet. Das Motorenwerk wurde ein Jahr später eingeweiht. Die Automobilproduktion begann 1998 mit der Montage des Audi TT Coupé. Hinzu kamen der TT Roadster (ab 1999), Audi A3 und S3 (2001–2003), Audi A3 Cabriolet (ab 2007) und Audi RS 3 Sportback (ab 2010). Die lackierten Karosserien zur Endmontage kamen dabei aus Ingolstadt. Bis 2013 hatte Audi 5,7 Mrd. Euro in den Standort investiert. Damit war Audi bis dahin der größte ausländische Investor in Ungarn. Im Jahr 2013 wurde das neue Fahrzeugwerk in Győr eingeweiht. Seitdem werden hier Audi A3 Limousine und Cabriolet sowie seit 2014 Audi TT Coupé und Roadster komplett gefertigt. Im Jahr 2015 wurden 2.022.520 Motoren und 160.206 Automobile bei Audi Hungaria Motor produziert. Damit wurden 2016 fast alle Motoren für Audi-Fahrzeuge in Győr hergestellt. Zudem hat Audi an der Széchenyi István University in Győr drei Lehrstühle eingerichtet. Im Januar 2016 wurde bekannt, dass die neue Generation des Audi Q3 in Győr produziert wird. Zum Jahresbeginn 2017 wurde Audi Motor Hungaria Kft. im Rahmen einer gesellschaftlichen Umstrukturierung mit seiner Muttergesellschaft (Audi Hungaria Services Zrt.) verschmolzen. Dabei wurde deren Name in Audi Hungaria Zrt. geändert. Im April 2017 gab Audi bekannt, den Q3 Sportback ab 2019 in Győr zu produzieren. Die Produktion von Elektroantrieben startete am 24. Juli 2018. Die Produktion des Audi TT wurde im Juli 2023, mit dem TT FV ohne Nachfolger eingestellt. Im September 2024 startete die Produktion des Cupra Terramar. Aktuelle Modellübersicht Produktions- und Mitarbeiterzahlen Auflistung der Zahlen seit vollständigem Automobilwerk im Jahr 2013. Siehe auch Liste der größten Unternehmen in Mittel- und Osteuropa Liste der größten Unternehmen in Ungarn Weblinks https://audi.hu/de/ Einzelnachweise
Audi Hungaria

Audi Hungaria Zrt. is the Hungarian subsidiary of Audi, the world's largest engine factory. It was founded in 1993 with a share capital of 2 million Deutsche Mark (DM). The company is managed by 5 board members, the supervisory board and the general assembly. Its field of activity is engines and engine components, as well as automobile production, which it employs more than eleven thousand employees (2015). Audi's investments in Győr so far have exceeded 8 billion euros. History Audi Hungaria was founded in 1993 as Audi Hungaria Motor Kft. The engine factory was inaugurated a year later. Automobile production began in 1998 with the assembly of the Audi TT Coupé. There were also the TT Roadster (from 1999), Audi A3 and S3 (2001–2003), Audi A3 Cabriolet (from 2007) and Audi RS 3 Sportback (from 2010). The painted bodies for final assembly came from Ingolstadt. By 2013, Audi had invested 5.7 billion euros in the site. This made Audi the largest foreign investor in Hungary up to that point. In 2013 the new vehicle plant in Győr was inaugurated. Since then, the A3 sedan and cabriolet, and since 2014 the TT coupé and roadster, have been completely manufactured here. In 2015, 2,022,520 engines and 160,206 automobiles were produced at Audi Hungaria Motor. This means that almost all engines for Audi vehicles were manufactured in Győr in 2016. In January 2016 it was announced that the new generation of the Audi Q3 would be produced in Győr. At the beginning of 2017, Audi Hungaria Motor Kft. merged with its parent company (Audi Hungaria Services Zrt.) as part of a corporate restructuring. They thus changed their name to Audi Hungaria Zrt. In addition, Audi has set up three chairs at the Széchenyi István University in Győr. In April 2017, Audi announced that it would produce the Q3 Sportback in Győr in 2019. The third generation Audi Q3 will be built alongside a closely related sibling, the new Cupra Terramar. References External links Official website
Postamúzeum (Balatonszemes)

A Postamúzeum Balatonszemesen az egykori lóváltóállomás épületében és annak udvarán tekinthető meg. Belül a posta levél-, csomag- és személyszállító szolgáltatását mutatja be. Az udvar egy része fedett kocsiszín, ahol elsősorban ló- és motorvontatású szállító járművek hosszú sora látható. A legnagyobb tárgy egy vasúti mozgópostakocsi, amely mindig a mozdony és a személykocsik között volt. A postások utazás közben feldolgozták a leveleket és csomagokat. Az állomásokon egyrészt leadták az ide vonatkozó küldeményeket, másrészt átvették a vonat menetirányába küldött leveleket szabványos postazsákokba csomagolva. Források http://www.postamuzeum.hu További információk "A postamúzeum". Műemlékem.hu. : Unknown parameter |templatename= ignored (súgó) A kocsiszekértől a postaautóig. Kalauz a balatonszemesi Postamúzeum kiállításához; Hírközlési Múzeumi Alapítvány, Bp., 2006
Петьофи (мост)

Мост „Петьофи“ (на унгарски: Petőfi híd) е стоманен мост над река Дунав, който свързва двата бряга на Будапеща, с дължина 378 метра и ширина 25,6 метра. Намира се на 154 метра надморска височина. Разположен е между Моста на свободата и Мост „Ракоци“, свързва площад „Борарос“ и големите булеварди на Пеща с кейовете на Буда. Построен е през 1937 г. за срок от четири години. Мостът е проектиран от Пал Хуберт Алгяй. Носи името на известния унгарски поет и революционер Шандор Петьофи. Източници
Petőfi híd

Petőfi híd (Petőfiho most) je most přes řeku Dunaj v Budapešti. Postaven byl v letech 1933–1937 podle plánů Huberta Pál Álgyaye. Původně se jmenoval Horthy Miklós híd po maďarském regentovi Miklósi Horthym. Zničen byl na konci druhé světové války – 14. ledna 1945 německými vojáky, a spolu s ostatními budapešťskými mosty byl vyhozen do vzduchu. Obnova probíhala v letech 1950–1952 a po znovuotevření 22. listopadu 1952 byl pojmenován po maďarském básníkovi Sándoru Petőfim. Most je dlouhý 378 m, s předmostími 514 m. Rozpětí jeho pilířů činí 154 m, šířka 25,6 m. Na pešťském předmostí se nachází náměstí Boráros tér s navazujícím Velkým okruhem. U mostu je konečná stanice csepelské linky HÉV. Na budínském předmostí se nachází náměstí Goldmann György tér s budovou vysoké školy technické a ekonomické. Přes most vede trať využívaná tramvajovými linkami č. 4 a 6. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Petőfiho most na Wikimedia Commons Historické a současné fotografie mostu (maďarsky)
Petőfibrücke

Die Petőfibrücke (ungarisch Petőfi híd) ist eine der heute neun Straßenbrücken über die Donau in Ungarns Hauptstadt Budapest. Sie verbindet die beiden Stadtteile Pest und Buda miteinander. Benannt ist sie seit der Wiedereröffnung 1952 nach dem ungarischen Dichter Sándor Petőfi. Die Brücke ist ein gevouteter Fachwerkbau und hat eine Spannweite zwischen den zwei Pfeilern von 154 Metern und einer Gesamtlänge von 378 Metern. Mit Vorbrücken über die Uferstraßen erweitert sich die Gesamtlänge auf 514 Meter. Die ursprünglich als Miklós-Horthy-Brücke bezeichnete Brücke wurde 1933–1937 nach den Plänen von Hubert Pál Álgyay erbaut. Nach der Zerstörung im Zweiten Weltkrieg, am 15. Januar 1945, wurde sie durch die heutige Petőfibrücke ersetzt und 1952 wiedereröffnet. Weblinks Petöfi hid. In: Structurae
Petőfi Bridge

Petőfi híd (Hungarian pronunciation: [ˈpɛtøːfi ˈhiːd]) or Petőfi Bridge (named after Sándor Petőfi, old name is Horthy Miklós Bridge, named after governor Miklós Horthy) is a bridge in Budapest, connecting Pest and Buda across the Danube. It is the second southernmost public bridge in Budapest. Its two ends are: Boráros tér (southern end of Grand Boulevard and terminus of the Csepel HÉV) Goldmann György tér (next to the campuses of the Budapest University of Technology and Economics) Budapest already made a proposal in the early 1900s to build the bridge, but the competent state bodies believed that a bridge in Óbuda was much more important. After the start of World War I., the idea was postponed, however, the bridge was still important for the townspeople. The bridge was built between 1933 and 1937, according to the plans of Hubert Pál Álgyay. It is 514 m in length (along with the sections leading up) and 25.6 m in width. It was destroyed by the retreating German troops during the Second World War. Its rebuilt version was inaugurated in November 1952, when it also took on its new name, Petőfi Bridge. See also Bridges of Budapest List of crossings of the Danube River References External links DBridges - Petőfi híd Photos of Budapest bridges Petöfi hid at Structurae Bridges of Budapest - Petofi Bridge
Pont Petőfi

Le pont Petőfi (en hongrois, Petőfi híd /ˈpetøːfi ˈhiːd/) est un pont qui franchit le Danube, situé à Budapest, capitale de la Hongrie. Situation Il franchit le Danube à hauteur de l'Université polytechnique et économique et relie le 5e, du côté Pest, au 11e arrondissement, côté Buda. Dénomination Appelé pont Miklós Horthy entre 1937 et 1945, il doit son nom actuel au poète national Sándor Petőfi. Liens externes Ressource relative à l'architecture : Structurae Portail de Budapest Portail des routes Portail des ponts Portail des lacs et cours d'eau
Ponte Petőfi

Il ponte Petőfi (in magiaro Petőfi híd) è un ponte di Budapest intitolato a Sándor Petőfi, in passato conosciuto col nome di Horthy Miklós híd e intitolato al governatore Miklós Horthy, che unisce Pest e Buda attraversando il Danubio. Il ponte è lungo 514 metri (insieme alle sezioni che lo precedono) e largo 25,6 metri e le sue due estremità sono in Boráros tér, all'estremità meridionale del Grand Boulevard, e Goldmann György tér vicino ai campus dell'Università di Tecnologia e di Economia. Il ponte fu costruito tra il 1933 e il 1937 su progetto di Hubert Pál Álgyay e poi ricostruito dopo la Seconda Guerra Mondiale. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Ponte Petőfi Collegamenti esterni (EN) Ponte Petőfi, su Structurae.
Petőfibrug

De Petőfibrug (Petőfi híd) is een van de negen bruggen over de Donau in Boedapest. Hij werd gebouwd tussen 1933-1937 naar een ontwerp van de Hongaarse architect Hubert Pál Álgyai en heette tot 1945 de Miklós Horthybrug Deze oorspronkelijke brug werd op het einde van de Tweede Wereldoorlog, op 15 januari 1945, vernield. In 1952 was de nieuwe brug gereed. Zij werd nu genoemd naar Sándor Petőfi, een Hongaars dichter, radicaal nationalist en revolutionair (geboren 1823), die op 31 juli 1849 sneuvelde tijdens een van de laatste veldslagen van de Hongaarse Revolutie van 1848-1849 en sindsdien geëerd wordt als nationale held en als symbool van de Hongaarse vrijheids- en vaderlandsliefde. De huidige brug is 25,6 meter breed en 378 meter lang (of 514 meter, als de toegangsbruggen over de auto- en trambanen langs de Donauoevers worden meegerekend) en verbindt de boulevards van Boeda met de zuidelijke boulevards van Pest. De brug komt in Boeda uit aan het Goldmann György tér en de Irinyi József utca, nabij de Technische Universiteit van Boedapest. In Pest op de linkeroever sluit zij aan op het Boráros tér, een plein waar brede lanen en straten op uitkomen en dat een knooppunt van het openbaar vervoer vormt (bus, tram, HÉV-voorstadstrein). Over de brug lopen de tramlijnen 4 en 6.
Most Petőfiego w Budapeszcie

Most Petőfiego (węg. Petőfi híd) – jeden z mostów na Dunaju w Budapeszcie, który łączy IX. i XI. dzielnicę miasta. Są na nim dwa pasy jezdni w każdym kierunku oraz dwa tory dla tramwajów, a także usytuowany jest przystanek tramwajowy. Po stronie peszteńskiej most łączy się z placem Boráros (węg. Boráros tér), a po stronie budańskiej z placem György'a Goldmanna (Goldmann György tér), przy którym znajduje się Uniwersytet Techniczno-Ekonomiczny w Budapeszcie. Budowa Obiekt został zaprojektowany przez Huberta Álgyai. Początkowo nosił imię regenta Miklósa Horthyego (Horthy Miklós híd). Wybudowano go w latach 1933–37, jednak niedługo potem został wysadzony w powietrze przez wycofujące się z miasta jednostki Wehrmachtu. Odbudowa Po II wojnie światowej został odbudowany, ale znacznie później niż inne mosty w stolicy, gdyż dopiero w latach 1950–1952. Wtedy też otrzymał imię swojego nowego patrona, węgierskiego poety Sándora Petőfiego. Zobacz też most Łańcuchowy most Wolności most Małgorzaty most Elżbiety most Megyeri Linki zewnętrzne Homonnai – Petőfi híd. homonnai.hu. [zarchiwizowane z tego adresu (2007-09-27)]. Archiwalne zdjęcia mostów Budapesztu
Podul Petőfi

Podul Petőfi (în maghiară Petőfi híd) este un pod peste Dunăre din Budapesta, legând Buda și Pesta. El este al doilea pod public sudic din Budapesta. Istoric Podul a fost construit între anii 1933-1937, după planurile lui Hubert Pál Álgyay. El are 514 m lungime (împreună cu secțiunile de legătură) și 25,6 m lățime. El a fost denumit inițial Podul Horthy Miklós, după numele regentului Miklós Horthy. Avariat în timpul celui de-al Doilea Război Mondial, el a fost reconstruit ulterior și redenumit Podul Petőfi după numele poetului Sándor Petőfi (1823-1849). Cele două capete ale podului sunt: Boráros tér (capătul sudic al Grand Boulevard și stația terminus Csepel a HÉV) Goldmann György tér (lângă campusul studențesc al Universității de Tehnologie și Economie din Budapesta) Imagini Legături externe DBridges - Petőfi híd Arhivat în 6 februarie 2007, la Wayback Machine. Photos of Budapest bridges Petöfi hid la Structurae Bridges of Budapest - Petofi Bridge Arhivat în 19 august 2010, la Wayback Machine.
Мост Петёфи

Мост Петёфи (венг. Petőfi híd) — автодорожный металлический балочный мост через Дунай в Будапеште, соединяющий Буду и Пешт. Мост носит имя одного из величайших поэтов Венгрии Шандора Петёфи. До конца Второй мировой войны назывался мостом Миклоша Хорти. История Решение о необходимости строительства нового моста в Будапеште было принято парламентом ещё в 1908 году, однако из-за различных организационных проволочек работы не были начаты до начала Первой мировой войны. Ситуация изменилась после падения Венгерской Советской Республики и прихода к власти Миклоша Хорти. В 1930 году был объявлен конкурс на строительство моста, в котором приняли участие 17 проектов. Как и в случае с мостом Эржебет, строительство началось по проекту, даже не участвовавшему в конкурсе. Автором проекта являлся инженер П. Х. Альдьяи, строительство моста началось в 1933 году. Строительные работы широко освещались в средствах массовой информации, например строительство опор комментировал из кессонной камеры радиорепортёр, спустившийся вместе с рабочими на дно Дуная. Возведение моста было завершено в 1937 году. В январе 1945 года при отступлении сапёры вермахта взорвали этот мост, как и остальные мосты Будапешта. Восстановительные работы продолжались несколько лет и закончились 25 ноября 1952 года, когда состоялось открытие моста и его переименование в честь Шандора Петёфи, национального поэта Венгрии, участника Венгерской революции 1848—1849 годов. Примечания Литература А. Сегеди. Мост Петёфи // Будапешт. Жемчужина Дуная / под ред. И. В. Осанова. — М.: Вече, 2012. — С. 179—182. — 320 с. — 2000 экз. — ISBN 978-5-9533-5872-9. Domanovszky Sándor. A magyarországi közúti Duna-hidak acél felszerkezeteinek története. Különlenyomat a 40. Hídmérnöki Konferencia előadásainak kiadványából (венг.). — Budapest, 2000. Gáll Imre. A Petőfi (Horthy Miklós) híd // A budapesti Duna-hidak (венг.). — Budapest: Hídépítő, 2005. — 207 с. — ISBN 963-218-690-7. Ссылки Petöfi hid // Structurae (англ.)