NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Teatro nacional (Budapest)

El Teatro nacional (en húngaro: Nemzeti Színház) es el teatro principal de Budapest,​ y la mayor institución de este tipo en Hungría. Se abrió en 1837 y desde entonces la empresa utilizó varias sedes, incluyendo el edificio original en la calle Kerepesi y el Teatro del Pueblo en la plaza Blaha Lujza. Su sede actual, el nuevo Teatro Nacional, abrió el 14 de septiembre de 2000. La idea de un teatro nacional en la capital se originó alrededor del paso del siglo XVIII al XIX y fue promovida por varios grandes pensadores, como Ferenc Kazinczy. Véase también Cultura de Hungría Teatro Referencias
Théâtre national (Hongrie)

Le théâtre national de Hongrie (Nemzeti Színház, /ˈnɛmzɛti ˈsiːnhaːz/) est un théâtre situé à Budapest, le long du Danube. Ce site est desservi par la station Millenniumi Kulturális központ et Lágymányosi híd : 1 2 24. Le théâtre historique Alors théâtre de Pest (Pesti Színház), ce bâtiment construit par Mátyás Zitterbarth et situé Blaha Lujza tér ouvre ses portes le 22 août 1837. Nationalisé en 1840 et renommé Théâtre national (Nemzeti Színház), il est reconstruit en 1875, fermé en 1908, sa façade est délabrée à partir de 1914, il est définitivement détruit en 1965 lors de la construction du tunnel de la ligne 2 du métro. Le nouveau théâtre national La reconstruction du théâtre national est décidée sous le premier gouvernement de Viktor Orbán. Depuis 2002, le nouveau théâtre national désormais situé dans le 9e arrondissement de Budapest donne de nouveau des spectacles. Jardin Bibliographie Peter Nagy, Le Théâtre en Hongrie, in Revue Europe no 411-412, Littérature hongroise, 1963, p. 216-218 Article connexe Leó Festetics, directeur du théâtre de 1852 à 1854. Liens externes Portail du théâtre Portail de la musique classique Portail de Budapest Portail de l’opéra
Teatr Narodowy w Budapeszcie

Teatr Narodowy w Budapeszcie (węg. Nemzeti színház) – najważniejszy teatr Węgier. Mieści się w nowym budynku w IX dzielnicy przy Bajor-Gizi-Park 1, zaprojektowanym przez Márię Siklós i oddanym do użytku 15 marca 2002. Budowę rozpoczęto 14 września 2000 i ukończono w ciągu 15 miesięcy. Historia Pierwszy teatr noszący nazwę Teatr Węgierski istniał w latach 1837–1908 przy ówczesnej Kerepesi út, dzisiejszej Rákóczi út, naprzeciw dzisiejszego Hotelu Astoria. Od 22 sierpnia 1837 do 1840 nosił ten skromny budynek nazwę Pesti Magyar Színház. Dopiero później otrzymał dzisiejszą nazwę Magyar Nemzeti Színház (Węgierski Teatr Narodowy). Teatr wystawiał sztuki klasyków literatury węgierskiej, jak József Katona, Mihály Vörösmarty, Imre Madách, a także sztuki Moliera, Szekspira i Schillera. W roku 1913 budynek teatru został rozebrany, gdyż istniała groźba pożaru. Funkcję Teatru Narodowego przeniesiono 1908 do budynku Teatru Ludowego (Népszinház), wzniesionego w latach 1874–1875 według projektu architektów Ferdinanda Fellner młodszego i Hermanna Helmera przy dzisiejszej ulicy Blaha Lujza tér, o widowni liczącej 2400 miejsc. 23 kwietnia 1965 ten budynek został wysadzony w powietrze, ustępując miejsca budowie linii metra. Teatr działał w latach 1964–1966 w budynku przy ulicy Nagymező út, w latach 1966–2000 przy Sándor Hevesi út. Nowy teatr Od roku 1983 zaczęto gromadzić środki na budowę nowego gmachu teatru. Kilkakrotnie zmieniano lokalizację przyszłego teatru. W roku 1998 rozpoczęto nawet budowę przy Erzsébet tér, ale prace przerwano, gdyż obawiano się hałasu od pobliskiej linii metra. Ostatecznie powstał nowy Teatr Narodowy przy Bajor-Gizi-Park 1 na wschodnim brzegu Dunaju w dzielnicy Ferencváros koło mostu Lágymányos, uroczyście otwarty 2 stycznia 2002. Przebiegająca w pobliżu linia kolei podmiejskiej ma zostać w przyszłości ukryta w tunelu. Obok teatru powstała widownia na otwartej przestrzeni. Cała inwestycja zajmuje wraz z otaczającym parkiem obszar 20 844 m². Widownia teatru liczy 619 miejsc. Scena ma wymiary: 24 m szerokości, 17,9 m głębokości i 28 m wysokości. Oprócz głównej sceny istnieje scena studyjna w podziemiu. W południowym narożniku obszaru teatru, tuż nad brzegiem Dunaju, powstała spiralna wieża widokowa "Ziggurat" mieszcząca salę wystawową oraz kolisty labirynt utworzony ze strzyżonego żywopłotu. Zobacz: W północnej części obszaru teatru znajduje się ułożony w poziomie i częściowo pogrążony w wodzie portyk kolumnowy rozebranego w roku 1965 budynku teatru. Zobacz: W październiku 2014 za wystawienie „Operetki” Andrzeja Bubienia otrzymał Grand Prix Festiwalu Gombrowiczowskiego. Przypisy Linki zewnętrzne Strona oficjalna Teatru Narodowego
Национальный театр (Будапешт)

Национальный театр — главный драматический театр Будапешта, основан в 1837 году. За время существования труппа театра сменила несколько зданий. Новое здание Национального театра было открыто в Ференцвароше в 2002 году. Адрес здания — парк Гизи Байора, 1. История Главным инициатором создания Национального театра был граф Иштван Сеченьи. Решение об организации театра было принято на заседании венгерского парламента в 1836 году. 22 августа 1837 года театр был открыт в специально построенном для него здании на улице Керепеши. Первоначально носил название «Пештский венгерский театр» (Pesti Magyar Színház), в 1840 году сменил имя на «Национальный театр». Первым директором театра стал известный писатель и критик Йожеф Байза, позднее театр возглавляли Эде Сиглинети и Эде Паулей. Репертуар театра первоначально составляли как постановки венгерских и мировых драматургов, так и оперные представления. После открытия в 1884 году Оперы Будапешта Национальный театр сосредоточился на драматических спектаклях. В 1908 году была начата реконструкция здания театра, которая из-за Первой мировой войны так и не была завершена, здание впоследствии было снесено. Труппа переехала в здание Народного театра на площади Луизы Блахи, где выступала вплоть до середины 60-х годов XX века. В 1965 году обветшавшее здание театра было снесено в связи со строительством линии Будапештского метрополитена. Труппа Национального театра два года выступала в Театре Петёфи, затем ей было отдано здание бывшего Венгерского театра на площади Шандора Хевеши. Начиная с этого времени периодически ставился вопрос о строительстве нового здания для театра. Предпринималось несколько попыток создать проект и выбрать место для театра, однако процесс постоянно затягивался из-за сложностей с выбором места, недостатком финансирования и противоречиям в оргкомитете и властных структурах. Только в 2000 году был утверждён проект нового здания и выделено место в Ференцвароше рядом с набережной Дуная севернее моста Ракоци. Новое здание театра было торжественно открыто 15 марта 2002 года. Здание Строительство нового здания стартовало 14 сентября 2000 года на основе проекта архитектора Мариа Шиклоша и заняло около 15 месяцев. Репетиции актёров в новом здании начались 2 января 2002 года, официальное открытие состоялось 15 марта 2002 года. Оригинально решён главный фасад театра — площадь перед главным входом театра имеет вид носовой части корабля, окружённой искусственным прудом. Площадь театра вместе со сценой на открытом воздухе составляет 20 844 м² и состоит из трёх частей: главного зала с главной сценой, U-образной технической зоны вокруг главной сцены и парка вокруг здания театра, где кроме открытой сцены расположены скульптурные композиции на театральную тематику. В 2005 году неподалёку от театра был открыт Дворец искусств. Главный зал вмещает 619 зрителей, сцена главного зала имеет размеры 24х17,9 метров и высоту 28 метров. Видимая зрителями часть сцены — 12х7 метров. Примечания Ссылки Официальный сайт Anniversaries — Self-Portraits. The National Theatre Фотографии театра с воздуха
Nationalteatern, Budapest

Nationalteatern i Budapest i Ungern invigdes 22 augusti 1837. Det är Ungerns nationalteater. Teatern har sedan sitt öppnande varit inhyst i en rad olika byggnader. Dess nuvarande byggnad invigdes 2002. Öppnandet av en nationalscen i Ungern föreslogs 1832. När teatern invigdes ersatte den Hovteatern i Buda, där det första ungersktalande teatersällskapet hade uppträtt 1790, och den nya teatern övertog då sin föregångares personal. Galleri Referenser
Національний театр (Будапешт)

Національний театр — головний драматичний театр Будапешта, заснований 1837 року. За час існування трупа театру змінила кілька будівель. Сучасну будівлю Національного театру відкрито у Ференцвароші 2002 року. Адреса будівлі — парк Гізі Байора, 1. Історія Головним ініціатором створення Національного театру був граф Іштван Сечені. Рішення про організацію театру ухвалено на засіданні угорського парламенту 1836 року. 22 серпня 1837 року театр відкрито у спеціально зведеній для нього будівлі на вулиці Керепеші. Спочатку мав назву «Пештський угорський театр» (Pesti Magyar Színház), 1840 року змінив назву на «Національний театр». Першим директором театру став відомий письменник і критик Йожеф Байза, пізніше театр очолювали Еде Сіглігеті та Еде Паулаї. Репертуар спочатку складали як постановки угорських та світових драматургів, так і оперні вистави. Після відкриття 1884 року Опери Будапешта Національний театр зосередився на драматичних спектаклях. 1908 року розпочато реконструкцію будівлі театру, яку через Першу світову війну так і не було завершено, будівлю згодом знесено. Трупа переїхала до будівлі Народного театру на площі Луїзи Блахи, де виступала до середини 1960-х років. 1965 року ветху будівлю театру знесено у зв'язку з будівництвом лінії Будапештського метрополітену. Трупа Національного театру два роки виступала в театрі Петефі, потім їй віддали будівлю колишнього Угорського театру на площі Шандора Хевеші. Відтоді періодично порушувалося питання про будівництво нової будівлі для театру. Було кілька спроб створити проєкт і вибрати місце для театру, проте процес постійно затягувався через труднощі з вибором місця, нестачу фінансування та суперечності в оргкомітеті та владних структурах. Тільки 2000 року затверджено проєкт нової будівлі і виділено місце у Ференцвароші, поряд з набережною Дунаю, на північ від мосту Ракоці. Нову будівлю театру урочисто відкрито 15 березня 2002. Будівля Будівництво нового приміщення на основі проєкту архітектора Маріа Шиклоша стартувало 14 вересня 2000 року та зайняло близько 15 місяців. Репетиції акторів у новій будівлі розпочато 2 січня 2002 року, офіційне відкриття відбулося 15 березня 2002 року. Оригінально вирішено головний фасад театру — площа перед головним входом театру має вигляд носової частини корабля, оточеної штучним ставком. Площа театру разом зі сценою на відкритому повітрі становить 20 844 м² і складається з трьох частин: головної зали з головною сценою, U-подібної технічної зони навколо головної сцени та парку навколо будівлі театру, де, крім відкритої сцени, розташовані скульптурні композиції театральної тематики. 2005 року неподалік театру відкрито Палац мистецтв. Головна зала вміщує 619 глядачів, сцена головної зали має розміри 24х17,9 м та висоту 28 м. Видима глядачам частина сцени — 12х7 м. Примітки Посилання Офіційний сайт Anniversaries — Self-Portraits. The National Theatre Світлини театру з повітря
Márianosztra, Pesta

Márianosztra este un sat în districtul Szob, județul Pesta, Ungaria, având o populație de 867 de locuitori (2011). Istoric Mănăstirea dedicată Fecioarei Maria, care a dat numele localității, a fost înființată de regele Ludovic I al Ungariei în anul 1352. Localitatea se află pe traseul de pelerinaj Via Mariae. Demografie Conform recensământului din 2011, satul Márianosztra avea 867 de locuitori. Din punct de vedere etnic, majoritatea locuitorilor (87,65%) erau maghiari, cu o minoritate de romi (10,17%). Apartenența etnică nu este cunoscută în cazul a 0,58% din locuitori. Din punct de vedere confesional, majoritatea locuitorilor (68,86%) erau romano-catolici, existând și minorități de persoane fără religie (39,22%), reformați (6,23%), greco-catolici (1,61%), luterani (1,5%) și atei (1,38%). Note
Central nuclear de Paks

La Central nuclear de Paks​ ( en húngaro: Paksi atomerőmű) está ubicada a 5 kilómetros (3,1 millas) de Paks, en el centro de Hungría, es la primera y única planta nuclear que opera en ese país europeo. En total, sus cuatro reactores producen más del 40 por ciento de la energía eléctrica generada en el país. VVER es la designación soviética para un reactor de agua a presión. El número que sigue VVER, en este caso 440, representa la potencia de salida del diseño original. El VVER-440 modelo V213, era un producto de los primeros requisitos de seguridad estándar elaborados por los diseñadores soviéticos. Véase también Energía nuclear Combustible nuclear Reactor nuclear Referencias
Centrale nucleare di Paks

La centrale nucleare di Paks è una centrale nucleare ungherese, l'unica situata nel territorio del Paese. Localizzazione La centrale di Paks è situata nella provincia di Tolna, nel comune omonimo, a 5 chilometri di distanza dal centro abitato in direzione sud-est. Descrizione La centrale possiede 4 reattori sovietici VVER-440 per 1.889 MW complessivi. Questo unico impianto produce oltre il 53,6% (anno 2014) di tutta la produzione dell'elettricità ungherese. Lavora da centrale per il carico base; nel 2015 produceva il 36,2% dell'esigenza e il 52,7% della produzione nazionale. È la centrale più importante del Paese, non avendo l'Ungheria importanti centrali da fonti rinnovabili, ma solo centrali a gas naturale e centrali a carbone. Sviluppi futuri Secondo la prima progettazione, i reattori avrebbero dovuto essere posti fuori servizio in un periodo compreso fra il 2012 e il 2017, dopo trent'anni di funzionamento, ma con gli aggiornamenti dei sistemi è stata concessa una proroga di 20 anni. Per far fronte al futuro fabbisogno energetico dell'Ungheria, sono in progetto due nuovi reattori russi VVER1200 da 1.200 MW per il dopo 2026 e 2028 con un finanziamento di credito a lungo termine dallo Stato russo. Note Voci correlate Energia nucleare in Ungheria Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su centrale nucleare di Paks Collegamenti esterni (EN) IAEA - Nuclear Power Reactors in the World, 2018 (PDF), su www-pub.iaea.org. (EN) IAEA - PRIS database - Nuclear Power Reactor Details - Paks 1, su iaea.org. (EN) IAEA - PRIS database - Nuclear Power Reactor Details - Paks 2, su iaea.org. (EN) IAEA - PRIS database - Nuclear Power Reactor Details - Paks 3, su iaea.org. (EN) IAEA - PRIS database - Nuclear Power Reactor Details - Paks 4, su iaea.org.
Kerncentrale Paks

Kerncentrale Paks (Hongaars: Paksi atomerőmű) ligt bij de plaats Paks, centraal in Hongarije aan de Donau. Het is de enige nucleaire energiecentrale in het land en levert ongeveer de helft van de totale nationale elektriciteitsproductie. Paks-1 tot en met 4 De centrale heeft vier VVER-reactoren. Er zijn plannen voor de bouw van twee nieuwe reactoren. Voor de eerste vier eenheden, Paks-1 tot en met 4, was de ontwerplevensduur 30 jaar. In 2005 werd deze met 20 jaar verlengd, waardoor de eenheden tussen 2032 en 2037 buiten gebruik worden gesteld. In december 2023 heeft de exploitant de Europese Unie geïnformeerd over het voornemen om de levensduur van de vier reactoreenheden te verlengen tot 70 jaar. Paks-5 en 6 In 2009 besloot het Hongaarse parlement om de capaciteit bij Paks uit te breiden. Op 14 januari 2014 tekende Hongarije een contract met Rusland. Het Russische staatsbedrijf Rosatom gaat twee reactoren, Paks-5 en 6, bouwen met een totale capaciteit van 2000 megawatt. De verwachting was toen dat de eerste reactor in 2023 klaar zou zijn. De uitbreiding kost € 13 miljard en Rusland leent 80% van dit bedrag. Hongarije wordt hierdoor nog afhankelijker van Rusland wat de levering van energie betreft. Aardolie en aardgas worden al grotendeels uit Rusland ingevoerd en met deze transactie komt hier ook de brandstof voor de kerncentrale vandaan. Op 6 maart 2017 gaf de Europese Commissie (EC) goedkeuring aan investeringssteun die Hongarije wil verlenen aan het staatsbedrijf MVM Paks II voor de ontwikkeling van de twee nieuwe kernreactoren. In augustus 2022 werd het contract voor de bouw gesloten en in 2023 werd het tijdschema vastgelegd. Volgens dit tijdschema zullen de twee eenheden ergens begin jaren 2030 op het net worden aangesloten. In september 2025 oordeelde het Europees Hof van Justitie, na beroep van Oostenrijk, dat de EC de goedkeuring niet had mogen verlenen omdat niet voldaan is aan de EU-regels voor overheidsaanbestedingen. Zie ook Lijst van kernreactoren
Paks kärnkraftverk

Paks kärnkraftverk (ungerska: Paksi Atomerőmű) är Ungerns enda kärnkraftverk. Det ligger vid floden Donau, 5 kilometer från staden Paks i den centrala delen av landet. Det har fyra tryckvattenreaktorer av rysk tillverkning och producerar nästan hälften av Ungerns elbehov. Kärnkraftverket började byggas år 1967 och den första reaktorn togs i drift 1982. Driftstiden för reaktorerna var ursprungligen beräknad till 30 år men har senare förlängts till 50 år. Ungerns parlament har godkänt en utbyggnad av kraftverket med två nya reaktorer. Uppdraget har gått till ryska Rosatom och 80 % av bygget skall finansieras med lån från Ryssland. Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Paks kärnkraftverk.
АЕС Пакш

АЕС «Пакш» (угор. Paksi Atomerőmű) — єдина атомна електростанція в Угорщині, що працює. Розташована за 100 км від Будапешта й за 5 км від міста Пакш. Станція побудована за радянським проєктом, всі 4 реактори — типу ВВЕР-440. Планується будівництво двох реакторів ВВЕР-1200. АЕС виробляє понад 42 % всієї електроенергії, що генерується в країні. Історія Будівництво першої черги АЕС «Пакш», що включало перші два енергоблоки, почалося в серпні 1974 року. 10 жовтня 1983 введено в експлуатацію перший енергоблок, а 14 листопада 1984 року — енергоблок № 2. У 1979 році почалися роботи з будівництва другої черги, введення енергоблоку № 3 в експлуатацію відбулося 1 грудня 1986 року, енергоблок № 4 запущено роком пізніше, в листопаді 1987 року. На всіх чотирьох енергоблоках станції використовуються радянські реакторні установки типу ВВЕР-440 В-213. 8 грудня 2014 року РФ і Угорщина підписали документи на будівництво п'ятого і шостого блоків АЕС «Пакш» з реакторами за російською технологією ВВЕР-1200. Будівництво мало початися 2018 року. У серпні 2022 року Угорщина видала дозвіл РФ на будівництво проєкту Пакш II, розширення АЕС Пакш, яким займатиметься Росатом. Заходи безпеки 10 квітня 2003 року під час проведення планових ремонтних робіт на 2-му блоці АЕС Пакш стався інцидент, який потребував близько 3,5 років для відновлювальних робіт. Сталося пошкодження оболонки тепловиділяючих збірок при проведенні хімічного очищення їх поверхні в спеціальному баку, за технологією компанії AREVA. Перевищення допустимого рівня забруднення об'єктів довкілля поза промислового майданчика АЕС зафіксовано не було. Інциденту було присвоєно 3 рівень за міжнародною шкалою ядерних подій. Залежність від Росії Побудова електростанції має суто російське фінансування, яке потенційно дозволить скоротити поставки електроенергії в Угорщину з України. Після окупації Криму, в кінці 2014 року, Росія і Угорщина підписали документи про будівництво п'ятого і шостого блоків АЕС «Пакш» з реакторними установками за російським проєктом ВВЕР-1200. Росія дасть Угорщині на проєкт «Пакш-2» державний кредит до 10 мільярдів євро, а загальна вартість робіт становить 12,5 мільярда євро. Характеристика енергоблоків Див. також Список найбільших електростанцій світу Примітки Посилання MVM Paksi Atomerőmű Zrt (угор.).
ТЕС Орослань

ТЕС Орослань – закрита теплова електростанція на північному заході Угорщини у медьє Комаром-Естергом. У 1961 – 1963 роках на майданчику станції стали до ладу чотири блоки потужністю по 50 МВт, парові турбіни для яких постачила чеська компанія Skoda, тоді як генератори виготовили на угорському заводі Ganz. В межах проекту за допомогою греблі створили водосховище на річці Által-ér (права притока Дунаю). Це дозволило уникнути спорудження градірень, оскільки охолодження технологічної води відбувається за рахунок перемішування та випаровування у сховищі. У 1986 – 1990 роках провели модернізацію, під час якої всі блоки обладнали котлами польської компанії Rafako (місто Рацибуж) продуктивністю по 230 тон пари на годину. При цьому потужність трьох блоків довели до 60 МВт, а одного – до 55 МВт, так що загальний показник станції досяг 235 МВт. З 1978 року ТЕС також забезпечувала роботу системи централізованого опалення міста Орослань. Станом на 1990 рік теплова потужність становила 84 МВт. Станцію спорудили з розрахунку на використання місцевого ресурсу лігніту. Втім, з 2005 по 2008 рік котли №1 та №2 доповнили обладнанням, яке дозволило спалювати значні обсяги біомаси. Крім того, для покращення екологічних показників у першій половині 2000-х спорудили установку десульфуризації. У середині наступного десятиліття власник станції вирішив не провадити чергову модернізацію задля дотримання більш жорстких екологічних стандартів. Як наслідок, в 2015-му ТЕС зупинили та поставили на консервацію. Примітки
ТЕС Тиса II

ТЕС Тиса II — теплова електростанція в Угорщині у медьє Боршод-Абауй-Земплен (північний схід країни). Наразі ввеведена з експлуатації, проте існують плани подальшого використання майданчику для генерації електроенергії. З другої половини 1950-х років поблизу майбутнього Тисауйварошу (з'явиться зі спорудженням в 1960-х хімічного комплексу Tiszai Vegyi Kombinát) діяла ТЕС Tiszapalkonya, розрахована на використання місцевого ресурсу вугілля. А в середині 1970-х повз цей район пройшов газопровід Берегдароц – Будапешт, по якому почались поставки блакитного палива з СРСР. Як наслідок, вирішили наростити потужності генерації з рахунок спорудження електростанції на природному газі, яка отримала назву Тиса II. У 1977—1978 роках на майданчику станції стали до ладу чотири блоки потужністю по 215 МВт, кожен з яких мав паровий котел виробництва словацької компанії Tlmace, від якого живилась парова турбіна, постачена угорською компанією Lang. Генератори були виготовлені ще одним угорським підприємством Ganz. Видалення продуктів згоряння всіх чотирьох енергоблоків здійснювалось через один димар заввишки 250 метрів. У 1993 році через зіткнення рятувального гелікоптера з цією спорудою згинули 5 осіб. Для охолодження використовували воду із Тиси. Видача продукції відбувалась по ЛЕП, розрахованим на роботу під напругою 400 кВ та 220 кВ. а Через низьку паливну ефективність ТЕС Тиса II не могла конкурувати з сучасними парогазовими електростанціями і у 2012-му її зупинили (а за рік до того остаточно закрили згадану на початку ТЕС Tiszapalkonya). При цьому станом на 2020 рік існує проєкт встановлення тут газових турбін, які могли б бути об'єднанні з частиною наявного обладнання у парогазовий цикл потужністю близько 1000 МВт. Примітки
Malá Izra

Malá Izra je menší jezero ve Slanských vrších v podcelku Milič, na východním úpatí vrchu Veľký Milič (895 metrů). Vodní režim Jezerem protéká potok Malá Izra. Vzniklo zahrazením jeho toku mohutným sesuvem půdy. Ochrana přírody Malá Izra je přírodní rezervace v katastrálním území obce Skároš v okrese Košice-okolí v Košickém kraji. Území bylo vyhlášeno v roce 1976 a jeho rozloha je 0,77 hektaru. Předmětem ochrany jsou vzácná společenstva slatinných olšin ve Slanských vrších. Mokřadní les nížinného typu se na lokalitě vyskytuje v nezvyklé nadmořské výšce okolo 700 metrů. Jeho součástí je malé přirozené jezero. Reference
Вилок (пункт контролю)

Вило́к — пункт пропуску через державний кордон України на кордоні з Угорщиною. Розташований у Закарпатській області, Виноградівський район, поблизу однойменного селища міського типу на автошляху E58, із яким збігається Р55. З угорського боку знаходиться пункт пропуску «Тісабеч», медьє Саболч-Сатмар-Береґ, автошлях 491 у напрямку Ньїредьгаза. Вид пункту пропуску — автомобільний. Статус пункту пропуску — міжнародний. Характер перевезень — пасажирський. Окрім радіологічного, митного та прикордонного контролю, пункт пропуску «Вилок» може здійснювати лише фітосанітарний та ветеринарний. Митний пост «Вилок» пункт пропуску «Вилок-Тісабеч» входить до складу Закарпатської митниці ДФС. Код пункту пропуску — UA305300 (11). Примітки Посилання Пункти пропуску на кордоні із Угорщиною — Державна прикордонна служба[недоступне посилання з травня 2019]