NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Parcul Statuilor din Budapesta

Parcul Statuilor din Budapesta, denumit și Memento Park, a fost construit ca obiectiv turistic, între anii 1992 și 1993, într-un pitoresc cadru natural de la marginea orașului Budapesta, pe drumul ce duce spre stațiunea Balaton. Deși nu era încă terminat, muzeul în aer liber a fost deschis publicului la 29 iunie 1993, data simbolizând pentru maghiari aniversarea retragerii trupelor sovietice. În parcul proiectat de arhitectul Ákos Eleőd în 1991, după căderea comunismului, sunt expuse 42 de statui, adunate de pe străzile Budapestei de autoritățile locale din Budapesta, care au avut inspirația de a nu distruge moștenirea comunistă. Unele sunt monumente gigantice, ridicate la vremea lor ca omagiu adus „prieteniei maghiaro-sovietice” (Memorialul Eroilor Sovietici și Monumentul Eliberării sau „Soldatul sovietic”, îndepărtat de la baza soclului Statuii Libertății de pe dealul Gellért, singura statuie comunistă rămasă la locul ei, după ce numele soldaților sovietici și inscripțiile cu litere chirilice au fost înlăturate, iar noua inscripție dedica monumentul tuturor celor care și-au dat viața pentru independența, libertatea și fericirea Ungariei), statuile lui Lenin, Marx și Engels, în timp ce altele sunt busturi și reliefuri cu lideri comuniști maghiari ori lucrări dedicate unor „momente revoluționare”. În parc nu există nici o statuie a lui Stalin, deoarece unica statuie al lui Stalin din Ungaria a fost distrusă în timpul Revoluției din 1956. Din statuie au mai rămas doar cizmele sale uriașe, care au fost instalate pe un imens soclu la intrarea în incinta Parcului. Parcul a fost inclus în ghidurile turistice ale Budapestei. În orice hotel se găsesc pliante de prezentare. O dată sau de două ori pe zi, în funcție de sezon, turiștii sunt preluați de un autocar din Deak Ter, una din piețele centrale ale Budapestei, și pot vizita Parcul Statuilor contra a 10 euro, preț care include transportul dus-întors și prețul biletului de intrare. Parcul este proprietatea statului maghiar și se autofinanțează din banii obținuți de la cei aproximativ 40.000 vizitatori anuali, prin vânzarea biletelor și a "suvenirurilor". Legături externe Parcul Statuilor din Budapesta Memento Park Statuile comuniste, fantomele de bronz ale trecutului Arhivat în 27 septembrie 2011, la Wayback Machine.
Мементо (парк)

Парк «Мементо» — музей в Будапеште, созданный по проекту Акоша Элееда и открывшийся в 1993 году. Основную часть парка занимает собрание скульптур социалистического периода истории Венгрии общей численностью в 40 экспонатов. Большая часть этих скульптур была демонтирована в 1989 году и свезена в парк, где был создан музей под открытым небом. В парке находятся памятники Марксу и Энгельсу, Ленину, венгерским коммунистам во главе с лидером Венгерской революции 1919 года Белой Куном, памятники парламентёрам Илье Остапенко и Миклошу Штейнмецу, погибшим в 1944 году. В парке воссоздана атмосфера коммунистической эпохи, здесь можно увидеть, например, старую типовую телефонную будку и автомобиль Trabant производства ГДР. Галерея Примечания Литература Будапешт: [путеводитель] / С. Кузьмичёва, О. Кузьмичёв. — М.: Эксмо, 2008. — 384 с.: ил. — (Оранжевый гид). Ссылки Сайт парка Парк Мементо См. также Музеон (парк) (1992, Москва) Парк Грутас (2001, Литва) Музей социалистического искусства (2011, Болгария)
Memento Park

Memento Park (ungerska: Szoborpark) är ett unikt utomhusmuseum i Budapest i Ungern med en statypark där man samlat många av Ungerns kommunistiska statyer från 1949-1989. Den ritades av den ungerska arkitekten Ákos Eleőd efter en arkitekttävling och invigdes 1993. Här finns bland annat statyer av Lenin, Marx och Engels men även ungerska kommunistledare. Buss 150 från Kosztolányi Dezső torg stannar vid entrén till parken. Bilder Källor
Мементо

Парк Меме́нто (угор. Memento Park) — музей просто неба у Будапешті, призначений для статуй часів комуністичної Угорщини (1949–1989). Тут стоять статуї Леніна, Маркса, Енґельса та угорських комуністичних діячів таких як Бела Кун, Ендре Саґварі чи Арпад Сакашитс. Дизайнером парку виступив угорський архітектор Акош Елеед, що виграв конкурс від Будапештської генеральної асамблеї (Fővárosi Közgyűlés) 1991 року. Галерея Див. також Парк мистецтв (Росія) Ґрутас Парк (Литва) Посилання Офіційна сторінка [Архівовано 29 серпня 2018 у Wayback Machine.]
Sárospataki Képtár

Története A Sárospataki Képtár (hivatalos nevén Sárospataki Galéria) 1968-ban jött létre Béres Ferenc énekművész, furulyaművész népdalénekes kezdeményezésére és saját kollekciója felajánlásával, a városi tanács fenntartásában. Mai nevét 1980-ban kapta. Gyűjteményei nagyrészt adományokból származtak, de vásárlásból is. Kezdetben a Rákóczi-várban működött, majd az egykori katolikus iskola épületének felújítása után, átköltözött oda, a Szent Erzsébet út 14-be. Az 1970-es években a képtár tulajdonába két nagyobb gyűjtemény került, a Domján József Kossuth-díjas festő, grafikus és gobelintervező, valamit Andrássy Kurta János szobrászművész jóvoltából. A képtár a miskolci Herman Ottó Múzeum fiókintézménye volt 1983-tól 2013-ig, azóta ismét Sárospatak városának fenntartásában működik. A képtár főleg a 20. századi magyar művészet bizonyos korszakait mutatja be állandó és alkalmi kiállításaival. Az intézmény székhelyén két állandó tárlat található: Andrássy Kurta János életmű kiállítása és Domján József kiállítása. Az intézmény több külső helyszínen rendszeren szervez képzőművészeti bemutatókat. Gyűjtemények Béres-gyűjtemény, amely 129 darabból áll. Néhány művész, akiknek képei vannak itt: Mednyánszky László, Iványi-Grünwald Béla, Tornyai János, Nagy István, Rippl-Rónai József, Gulácsy Lajos, Holló László. Andrássy Kurta János-gyűjtemény, mely a szobrász teljes életműve, és 1976-ban adományozta a képtárnak- Domján József-gyűjtemény, amelynek tartalma életmű és grafikai gyűjtemény. Avantgárd gyűjtemény, az 1970-es évek magyar avantgárdját mutatja be, olyan művészekkel mint: Baranyay András, Kéri Ádám, Szenes Zsuzsa, Kele Judit, Bak Imre, Deim Pál, Fajó János, Hencze Tamás, Gáyor Tibor, Maurer Dóra, Mengyán András, Pinczehelyi Sándor stb. Jegyzetek Források A képtár honlapja Zempléni információs és hírportál Artportál Archiválva 2021. május 27-i dátummal a Wayback Machine-ben
Vajda Péter Ének-zenei Általános és Sportiskola

A Vajda Péter Ének-zenei Általános és Sportiskola egy nagy múltú, 1913-ban alapított budapesti általános iskola. Az intézmény névadója Vajda Péter magyar költő, drámaíró, pedagógus. Története A Magyar Királyi Állami Vas-, Acél- és Gépgyárak-gyár lakótelepével, a MÁVAG-kolóniával szemben épült. Az épületet eredetileg még Lechner Ödön kezdte megtervezni 1913-tól, de 1914-es halála után Reichl Kálmán vette a feladatokat. Az építkezés az első világháború (1914–1918) miatt jelentősen el is húzódott, és csak 1924-re készült el. A fiú- és lányiskolában, amely ebben az időben Simor utcai iskola nevet viselte, kezdettől fogva alapfokú (elemi, polgári, majd általános iskolai) tanítás folyt. 1970-ig a fiúk és a lányok külön-külön használhatták az épület két szárnyát. Oda járt az egykori sportköri névadója, Benedek Gábor öttusázó olimpikon is. Más híres növendékei: Rejtő Ildikó vívó olimpiai bajnok, Kozma István birkózó olimpiai bajnok, Regőczy Krisztina világbajnok műkorcsolyázó, Ináncsi Rita Eb-ezüstérmes atléta, Illés Lajos, az Illés-együttes alapítója, Sánta Ferenc, Jakupcsek Gabriella televíziós műsorvezető, Spányi Antal katolikus püspök és még sokan mások. Az utca átnevezése után (1953) neve Vajda Péter utcai általános iskola, majd 1995-től Vajda Péter Ének-zenei Általános és Sportiskola. Az iskola jelenleg közoktatási típusú sportiskolai módszertani központ, az ELTE és a Raoul Wallenberg Humán Középiskola gyakorlóiskolája, a nemzetközi ökoiskola hálózat tagja 2012 óta . Képtár Jegyzetek Források Győrfi Bernadett – Szontagh Pál (2006): Józsefváros közoktatása, Budapest, Országos Pedagógiai Könyvtár és Múzeum Kapcsolódó szócikkek Budapesti általános iskolák listája Vajda Péter (költő)
Zagyvaszántó

Zagyvaszántó is a village in Heves County, Hungary, on the Zagyva river. As of the 2022 census, it has a population of 1825 (see Demographics). The village is located beside the (Nr. 81) Hatvan–Fiľakovo railway line and the main road 21 and 12.0 km away from the M3 motorway. The village has its own railway station under the name of Apc-Zagyvaszántó with public transport. History Artifacts from the Bronze Age were found in the border of the settlement, which are linked to the Piliny culture. The village's name is first mentioned in a document dated 1290 as the estate of the bishop of Vác under the name "Zántho", which means field. The village was depopulated during the Turkish era, but in 1715 it was inhabited by 8 families. The landlords were Count Antal Grassalkovich, Tamás Roth and Hellebront family in 1770. Cholera destroyed the village in 1873. One of the owners of the village in 1880 was Rezső Schossberger, who was also the owner of the Selyp Sugar Factory. The village established a sister relationship in 1999 with Chiuruș what is part of Covasna. Demographics According the 2022 census, 91.8% of the population were of Hungarian ethnicity, 0.8% were Gypsies and 8.2% were did not wish to answer. The religious distribution was as follows: 42.3% Roman Catholic, 3.2% Calvinist, 16.9% non-denominational, and 34.6% did not wish to answer. No population live in farms. Population by years: Politics Mayors since 1990: 1990–2010: Alfréd Oldal (independent, expect between 1994 and 1998: supported by the MSZP) 2010–: László Fekete (until 2019 MSZP, from then independent) References
Zagyvaszántó, Heves

Zagyvaszántó este un sat în districtul Hatvan, județul Heves, Ungaria, având o populație de 1.990 de locuitori (2011). Demografie Conform recensământului din 2011, satul Zagyvaszántó avea 1.990 de locuitori. Din punct de vedere etnic, majoritatea locuitorilor (98,74%) erau maghiari. Apartenența etnică nu este cunoscută în cazul a 0,33% din locuitori. Din punct de vedere confesional, majoritatea locuitorilor (62,31%) erau romano-catolici, existând și minorități de persoane fără religie (15,18%) și reformați (2,06%). Pentru 18,94% din locuitori nu este cunoscută apartenența confesională. Note
Valkó

Valkó is a village and commune in the county of Pest in Hungary. Location Valkó is located in central Hungary, in the eastern part of Pest County. Transportation This settlement has roads to Vácszentlászló and Gödöllő. Valkó has regular buses to Vácszentlászló, Gödöllő and Budapest, but rare buses travels to Tóalmás and Jászberény, too. The nearest motorway is the M3, which can be approached through Gödöllő. The nearest railway stations are located in Tura and Gödöllő. Education Kindergartens Napköziotthonos Óvoda Elementary schools Móra Ferenc Elementary School
Valkó

Valkó est un village et une commune du comitat de Pest en Hongrie. Géographie Valkó est situé dans le centre de la Hongrie, dans la partie orientale du comté de Pest. Transports La commune comprend des routes vers Vácszentlászló et Gödöllő. Valkó a des lignes de bus régulières pour Vácszentlászló, Gödöllő et Budapest. Certains bus se rendent aussi à Tóalmás et Jászberény. L'autoroute la plus proche est la M3, que l'on peut rejoindre en passant par Gödöllő. Les gares ferroviaires les plus proches sont situées à Tura et Gödöllő. Toponymie Le nom est dérivé d'un nom de personne slave signifiant loup. Il existe une légende populaire lié au nom de la commune. Elle raconterait l'histoire d'un homme et ses enfants ayant élu domicile dans la forêt qui se situait sur le territoire de Valkó, fondant ainsi la commune qui aurait pris pour nom le surnom de l'homme, Valkó. Histoire Les premières installations humaines dans la région remontent à 3 500 ans. De nombreux objets et vestiges archéologiques ont été retrouvés sur le territoire de la commune et ses environs. Notes et références Portail de la Hongrie
Valkó, Pesta

Valkó este un sat în districtul Gödöllő, județul Pesta, Ungaria, având o populație de 2.394 de locuitori (2011). Demografie Conform recensământului din 2011, satul Valkó avea 2.394 de locuitori. Din punct de vedere etnic, majoritatea locuitorilor (88,38%) erau maghiari, cu o minoritate de romi (10,35%). Apartenența etnică nu este cunoscută în cazul a 0,29% din locuitori. Din punct de vedere confesional, majoritatea locuitorilor (52,97%) erau romano-catolici, existând și minorități de persoane fără religie (10,99%) și reformați (4,59%). Pentru 30,16% din locuitori nu este cunoscută apartenența confesională. Note
Валко

Валко (мађ. Valkó) је насеље у централној Мађарској. Валко је веће насеље у оквиру пештанске жупаније. Географија Локација Валко је велико село са 2.300 становника у округу Пешта, на источној страни брда Геделе, окружено густим храстовим шумама. Најлакши начин да се стигне тамо је након 14 километара тако што се скрене са аутопута 3 код Геделеа. Историја Насеље је име добило по личном имену словенског порекла, што значи вук. Као и у свим заједницама, и овде се може наћи народна прича везана за име насеља: У стара времена у месту Валко није било ништа осим огромне шуме. Овде нико није живео, само животиње. Један старац није имао ништа осим троје гладне деце и мршавог, слепог коња. Чак је био и исмеван због тога: слепи коњ, Валко (vak-ló, Valkó)! Мислио је, овде, где нико не живи, нема ко да му се руга. Настанио се, искрчио део шуме, саградио кућу од дрвета, а чистину обрађивао са слепим коњем. Када су три дечака порасла, сва тројица су добила богате жене. Тако је насељена ненасељена шума и од тада је остао у њој сиротињски надимак: Валко. Територија насеља је богата археолошким налазима, о њеној предосвајачкој прошлости сведоче налази са ископавања у власништву Мађарског националног музеја. Људи су се први пут населили на овом подручју пре 3.500 година. Приликом ископавања пронађени су предмети из углачаног каменог, бронзаног, скитског, келтског и сарматског доба. Његов најспектакуларнији археолошки споменик је бедем одбрамбене линије Черсовог јарка из римског доба. У другој половини 3. века тим подручјем завладали су Хуни, затим после Атилине смрти Лонгобарди, а после њих Авари. Његово прво писано помињање датира из 1425. године. Међу његовим власницима налазимо породице Розгоњи и Батори. Од 17. века долази у посед породице Естерхази, а почетком 1700-их овде су власништво стекли и Штаремберги. Године 1867. Министарство финансија откупило је већи део њене границе и Парламент ју је доделио угарском краљу Фрањи Јосифу I, заједно са имањем Грасалковича, као крунски поклон. Његове шуме, богате дивљачи, служиле су као ловиште крунисаних глава. После 1945. године, владавина круне је трансформисана у Државно шумарство. Поред шумарства насеља, вредна је помена и његова пољопривреда, која је током векова била главни извор запошљавања становника. Становништво Током пописа 2011. године, 88,7% становника се изјаснило као Мађари, 10,4% као Роми, 0,4% као Немци и 0,4% као Румуни (11,2% се није изјаснило). Верска дистрибуција је била следећа: римокатолици 52,1%, реформисани 4,5%, лутерани 0,4%, гркокатолици 0,2%, неконфесионални 11,5% (29,5% се није изјаснило). Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
Тиса (езеро)

47.6, 20.666667 Тиса (на унгарски: Tisza-tó) е най-голямото изкуствено езеро в Унгария. Местоположение и данни Езерото се намира в югоизточната част на комитата Хевеш на границата с комитатите Боршод-Абауй-Земплен, Хайду-Бихар и Яс-Надкун-Солнок. Езерото е изкопано през 1973 г., има дължина от 27 km и площ от над 127 km². Средната му дълбочина е 1,3 m. Най-дълбоката му точка е 17 m. В езерото се намират много острови с обща площ от 43 km². Туризъм Първоначално езерото привлича най-вече унгарски туристи, тъй като предлага по-евтина алтернатива на езерото Балатон. Около езерото са създадени къмпинги, хотели и открити басейни. В заобикалящите го региони се развива селски туризъм. Там се намира и природен резерват за птици.
Tisza-tó

Tisza-tó nebo Kiskörei-víztározó, někdy též jezero Tisa je vodní nádrž, svou rozlohou druhé největší jezero v Maďarsku a největší uměle vytvořené. Leží uprostřed Velké uherské nížiny. Jeho největší část se rozprostírá na území župy Heves, menší objemy se nacházejí i v župách Borsod-Abaúj-Zemplén a Jász-Nagykun-Szolnok. Část jezera je součástí maďarského národního parku Hortobágy a je světovým přírodním dědictvím UNESCO. Charakteristika Vzniklo z důvodu protipovodňové ochrany, jakož i pro lepší fungování zemědělství v nížině a pro podpoření turistiky v regionu, když se v roce 1973 u města Kisköre vybudovala na řece Tisa zemní sypaná hráz s hydroelekrárnou. Naplnění přehrady skončilo v roce 1990. Jezero o rozloze 127 km² se stalo druhým největším maďarským jezerem po Balatonu. Je 27 km dlouhé s průměrnou hloubkou 1,3 m. Největší hloubka jezera je 17 metrů a nacházejí se v něm množství ostrovů o celkové rozloze 43 km². Současné využití Po naplnění přehrady začali maďarští turisté navštěvovat jezero, protože bylo mnohem levnější než Balaton. Mělká a rychle se zahřívající voda je vhodná ke koupání a pro vodní sporty. Obrovské zálivy, slepá ramena, ostrůvky, velké množství různých ryb, ptáků a zvěřiny svou divokostí láká milovníky klidu a přírody. Vedle pobřeží vzniká stále více rekreačních středisek (Tiszafüred, Kisköre, Abádszalók), rybářských středisek (Poroszló, Sarud), veřejných koupališť a kempů. V této panenské přírodě v oblasti Poroszló se vybudovalo Ekocentrum Tisza-tavi (maďarsky Tisza-tavi Ökocentrum), největší evropská soustava sladkovodních akvárií, představující faunu jezera a Karpatské kotliny. Jezero je možné objet na kole po asfaltové cyklostezce. Cyklotrasu Tisza-tó křižuje mezinárodní cyklostezka EuroVelo EV 11, která prochází celou Evropou a tvoří nejdelší souvislý systém cyklostezek v Maďarsku (170 km). Cyklistické túry je možno kombinovat s vodními. Fotogalerie Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Tisza-tó na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Tisza-tó na Wikimedia Commons Poroszló [online]. Tisza-tavi Ökocentrum [cit. 2016-10-22]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2016-10-09. (slovensky)
Theiß-See

Der Theiß-See (ungarisch: Tisza-tó bzw. Kiskörei-víztározó, „Kiskörer Stausee“) ist Ungarns größter künstlicher See. Lage und Daten Der See liegt im Südosten des Komitats Heves an der Grenze zu den Komitaten Borsod-Abaúj-Zemplén, Hajdú-Bihar und Jász-Nagykun-Szolnok. Der Stausee wurde 1973 zur Regulierung der Theiß-Hochwasser ausgehoben. In den 1990er Jahren erreichte der See seinen endgültigen Wasserstand. Bei einer Länge von 27 km erstreckt er sich über 127 km². Die durchschnittliche Tiefe beträgt 1,3 m. An der tiefsten Stelle ist der See 17 m tief. Im See befinden sich viele Inseln mit einer Gesamtfläche von 43 km². Fremdenverkehr Der See zog nach dem Volllaufen des Beckens hauptsächlich ungarische Touristen an, da er eine billigere Alternative zum Plattensee bot. Um den See herum wurden Campingplätze, Hotels und Freibäder gebaut. Im angrenzenden Umland entwickelte sich Dorftourismus. Dort befindet sich auch ein Vogelreservat. Der Theiß-See wird von der Eisenbahnstrecke Debrecen–Füzesabony überquert. Auf dieser verkehren Regionalzüge im Zweistunden-Takt, die an beiden Ufern des Sees in den Orten Poroszló und Tiszafüred halten. Zudem gibt es einen Direktzug von Budapest-Keleti nach Tiszafüred, welcher Fahrradwagen mitführt. Weblinks Theiß-See. Tisza-tó-info.hu, abgerufen am 27. November 2008 (deutsch, englisch, polnisch, slowakisch, ungarisch, Infos über den See und die Umgebung). Theiss-See. Ungarnnetz.de, abgerufen am 27. November 2008 (deutsch, kurze Beschreibung). Angeln in Ungarn. Ungarn Tourist, abgerufen am 12. Juni 2011 (deutsch). Fahrradrouten um den Theiß-See. (jpg) Kunmadaras és térsége Foglalkoztatási Partnerség, abgerufen am 27. November 2008 (ungarisch). Scheffer, János: Luftaufnahme vom See. Abgerufen am 27. November 2008.
Lake Tisza

Lake Tisza (Hungarian: Tisza-tó), also known as Kisköre Reservoir (Hungarian: Kiskörei-víztározó), is the largest artificial lake in Hungary. It is located at the southeastern edge of Heves county, next to counties Borsod-Abaúj-Zemplén, Hajdú-Bihar and Jász-Nagykun-Szolnok. As part of the ongoing Tisza River flood control project, the Tisza Dam was built in 1973. Its filling was finished in the 1990s, resulting in a 127 km2 lake. The lake is 27 km in length, with an average depth of 1.3 m and a maximum depth of 17 m; it contains 43 km2 of small islands. Following the reservoir's completion, Hungarians began to flock to the site for holidays, since it compared favourably with the crowded and expensive Lake Balaton, the traditional holiday site. As a result, tourist infrastructure has been developed on the reservoir—renamed Lake Tisza—and the government has designated it an official tourism destination. The lake (or reservoir) has a perfect ecology with a diversity of birds, plants, and animals. The Hortobágy National Park has been a UNESCO World Heritage Site since 1999. Lake Tisza Ecocentre in Poroszló was erected to collect and display the nature and wildlife of the Tisza River valley and Lake Tisza. It was opened to the public on 27 April 2012. References External links Webpage of the lake Webpage of Lake Tisza Ecocentre Lake Tisza at funiq.hu
Lago Tisza

El lago Tisza o lago Tisa (en húngaro: Tisza-tó), también conocido como embalse Kisköre (en húngaro: Kiskörei-víztározó), es el mayor embalse o lago artificial de Hungría. Se encuentra en el extremo sureste del condado de Heves, junto a los condados de Borsod-Abaúj-Zemplén, Hajdú-Bihar y Jász-Nagykun-Szolnok. Como parte del proyecto en curso de control de inundaciones del río Tisza, el embalse fue construida en 1973. Su llenado se terminó en la década de 1990, dando como resultado una superficie de agua de 127 km². El lago tiene 27 km de longitud, con una profundidad media de 1,3 metros y una profundidad máxima de 17 m, contando con 43 km² de pequeñas islas. Tras la finalización de la presa, los húngaros comenzaron a acudir al lugar para sus vacaciones, ya que se compara favorablemente con el abarrotado y caro lago Balaton, el tradicional lugar de vacaciones húngaro. Como resultado, se ha desarrollado una buena infraestructura turística en el lago-embalse y el gobierno lo ha señalado como destino turístico. El lago (o embalse) ha propiciado una nueva ecología local con buena diversidad de aves, plantas y animales. Enlaces externos Webpage of the lake
Lac Tisza

Le lac Tisza (hongrois : Tisza-tó, lac Tisza, prononcé [ˈtisɒ ˈtoː]) est le plus grand lac artificiel d'eau douce de Hongrie. Il se situe au sud-est du comitat d'Heves, dans la plaine de l'Alföld. Il est le résultat de la construction d'un barrage en 1973, qui permit la régulation des crues de la rivière Tisza. Sa profondeur moyenne est de 1,3 m. Il contient 43 km2 de petites îles. Son remplissage s'est achevé dans les années 90, il bénéficie de nombreuses infrastructures touristiques et représente une destination prisée en Hongrie, et plus abordable que le lac Balaton. Son écosystème possède de nombreuses espèces d'oiseaux, de plantes et d'animaux. Articles connexes Tisza Lac Limnologie Zones humides Liens externes Ressource relative à la géographie : World Database on Protected Areas Portail des lacs et cours d'eau Portail de la Hongrie