NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Letkés–ipolyszalkai Ipoly-híd

A Letkés–ipolyszalkai Ipoly-híd közúti híd az Ipoly felett Magyarország és Szlovákia határán, Letkés és Ipolyszalka (Salka) között. Fekvése Az Ipoly határfolyó felett ível át. Magyarországon Pest vármegyében, a Szobi járásban, Szlovákiában a Nyitrai kerületben, az Érsekújvári járásban helyezkedik el. Története A második világháború után az Ipoly alsó folyása feletti határhidak közül csak ezt építették újjá 1954-ben, de rövid használat után lezárták. A szocializmus hátralévő időszakában az Ipoly átjárhatatlan határ volt; csak jóval feljebb, a 2-es főúton Parassapusztánál működött határátkelő. A letkési híd így használaton kívül állt, de 1968-ban, a prágai tavaszt követő bevonulás során a Magyar Néphadsereg csapatai átkeltek rajta. 1987-ben ideiglenes határátkelő nyílt rajta, de az állandó forgalom csak 1994-ben indulhatott meg. Ehhez a magyar oldalon határállomást építettek, mely a schengeni csatlakozás óta üresen áll. Jegyzetek
Szent Imre tér

A Szent Imre tér Budapest XXI. kerületének (Csepel) központi tere, egyúttal a kerület legnagyobb közlekedési csomópontja. Nevét Szent Imre hercegről kapta. Fontosabb épületek A Belvárostól 9 km távolságra elhelyezkedő tér közepén áll a Kisboldogasszony-templom. Szent Imre tér 10.: Városháza Szent Imre tér 11.: Kormányablak Szent Imre tér 21.: Magyar Posta, Csepel 1-es posta Szent Imre tér 23.: XXI. Kerületi Rendőrkapitányság Elnevezése 1953-ban a Városi Tanács végrehajtói bizottsága a korábban Szent Imre nevét viselő teret Tanácsház térre változtatta. A tér 1991. június 27-én kapta vissza az eredeti nevét. Közlekedése A tér keleti oldalában alakították ki az autóbusz-állomást, innen indulnak Csepel külső részére a helyi autóbuszok. A tér északnyugati végében, a Vermes Miklós utcában található a Volánbusz-állomás, de néhány járat a Szent Imre térről is indul. A nyugati oldalon, a II. Rákóczi Ferenc út közepén halad a H7-es HÉV is, aminek Szent Imre tér néven található itt megállója. Galéria Jegyzetek További információk Bolla Dezső–Udvarhelyi András: Szent Imre tér; Budapest-Csepel Önkormányzat, Bp., 2005 (Csepeli séták)
Nullponti lő- és gyakorlótér

A nullponti lő- és gyakorlótér a Magyar Honvédség katonai gyakorlótere Veszprém vármegyében, amely az Böszörményi Géza Csapatgyakorlótér Parancsnokság kezelésében működik. Fekvése Az Északi-Bakony déli lejtőjén Márkó és Bakonykúti között, illetve Veszprém, Hajmáskér és Várpalota északi határában kilométereken át elterülő, fűfélékkel és elszórtan kisebb cserjékkel borított dolomitsziklás mezőt 1968-ig legelőként használták. Elnevezése Az UTM/MGRS vetületi rendszer két 6x8 fokos területe (33T és a 34T) pont a lőtér területén találkozik. Így az ettől a választó (hosszúsági) vonaltól keletre eső pont koordinátájának eleje már nem 33T, hanem 34T jelzésű, és így az azon belül eső 100×100 km-es háló (33TYN és 34TBT) számozása is "nullázódik". (Nem nulláról indul, mert a 6x8 fokos területek legkeletebbi és legnyugatabbi "100×100 km-es" hálói a sarkokhoz közeledve egyre keskenyebbek, nem érik el a 100 km-t.) Így tehát a szemletorony koordinátája 33TYN 27594 25130 27594, a tőle 179 méterre keletre eső pont a lőtéren már 34TBT 27594 72628 27594. Tehát a két pont között "nullázódik" (értsd: újraindul) a hosszúsági vonalak számozása, innen a név. Tüzéreknek, repülésirányítóknak, tereptant gyakorlatban végrehajtóknak erre nagyon figyelni kell, ezért is jó gyakorlás szempontjából. Története A mai lőtér területén, hajmáskéri központtal 1905-ben jött létre először a Közös Hadseregbeli Tüzérségi Lövőiskola, majd 1913-ban a Magyar Királyi Honvéd Csapat Gyakorlótér Parancsnokság. A gyalogsági lőteret 1968-ban alakították ki. Jegyzetek
Mexikói úti járműtelep

A Mexikói úti járműtelep egy budapesti metró-kocsiszín, amely a XIV. kerületi Mexikói út 21-23. szám alatt található, és az M1-es metróvonal használja. Története, fekvése A járműtelep története nem egyidős a Millenniumi Földalatti Vasútéval. Az 1896-ban megnyílt Kisföldalatti kezdetben az Állatkert magasságában jött ki a föld alól, és a Széchényi-fürdő mellett volt a végállomása. Kocsiszínt itt nem alakítottak ki, hanem egy összekötő vágányon keresztül az Aréna úti kocsiszínbe tértek „pihenni” éjszakára szerelvények. A Kisföldalatti északi részét 1973-ban vezették be a föld alá, és ekkor létesült a mai Széchényi-fürdő és Mexikói úti állomás. Utóbbi mellé, azonban a föld felszínére építették meg ezt követően a Mexikói úti járműtelepet. A létesítmény – tekintve, hogy mind a metró, mind a villamos (és a vasút) nyomtávja, 1435 mm megegyezik – összekötő vágányt kapott a 69-es villamoshoz. A létesítmény napjainkban is üzemel. A nagyközönség előtt zárva tartják, ritka alkalmanként megtekinthető. Képtár Jegyzetek Források "A Millenniumi Földalatti Vasút felszíni szakasza a Városligetben". hampage.hu. Hozzáférés: 2017. január 20.. https://villamosok.hu/metro/jarmu/fav/fav.html https://hampage.hu/trams/fav2/ https://hampage.hu/trams/fav2/index2.html https://hampage.hu/trams/fav2/index3.html https://www.albertbahn.hu/magyar/vasutfotok/magyarorszag/az-oreg-holgy-latogatasa-120-eves-a-millenniumi-foldalatti-vasut
Dům maďarské hudby

Dům maďarské hudby (maďarsky Magyar Zene Háza) je moderní objekt, který stojí v hlavním městě Maďarska, Budapešti. Stojí v sadech Városliget, v blízkosti hradu Vajdahunyad, na místě zbořené budovy Hungexpo. Budovu navrhl japonský architekt Sosuke Fujimoto, byla navržena jako pavilon blízký přírodě s řadou skleněných prvků a odkazující na přirozenou podobu stromů. Dům byl budován v letech 2014 až 2022. Slavnostní otevření se uskutečnilo za přítomnosti maďarského premiéra Viktora Orbána. Ředitelem Domu hudby byl jmenován András Batta, který předtím deset let stál v čele Hudební akademie Franze Liszta. Stavba získala po svém dokončení řadu ocenění. V budově se nachází výstavní prostory a v přízemí dva sály o kapacitě 300 lidí. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Dům maďarské hudby na Wikimedia Commons
Haus der Musik Budapest

Das Haus der Musik in Budapest (auch Haus der ungarischen Musik, ungarisch magyar zene háza) ist ein Gebäude und Kulturraum in Budapester Stadtwäldchen. In dem Gebäude finden sich Konzert-, Veranstaltungs- und Ausstellungsflächen. Eine Dauerausstellung präsentiert europäische und ungarische Musikgeschichte. Außerdem befindet sich darin ein „Klangdom“, ein Kuppelkino. Es wurde im Januar 2022 nach drei Jahren Bauzeit eröffnet. Unter anderem von Anwohnern wurde kritisiert, dass für das Gebäude alte Bäume im Stadtwald gefällt wurden. Auch gibt es Vorwürfe der Korruption bei der Auftragsvergabe. Das Gebäude, das Teil eines größeren Vorhabens zur Umgestaltung des Parks ist, wird außerdem als Teil der nationalistischen Politik Orbáns kritisiert. Architektur Die Architektur wurde in Medienberichten überwiegend sehr positiv bewertet. Andreas Drouve beschreibt sie in der Welt als „Symbiose von Architektur und Natur“ und einen „große(n) Wurf“. Wojciech Czaja bescheinigt ihr in Der Standard eine „atemberaubende Eleganz“. Bereits 2020 erhielt das Projekt den Music Cities Award in der Kategorie „Best Use of Music in Property Development“. Weblinks Offizielle Webseite Einzelnachweise
Kőér utcai járműtelep

A Kőér utcai járműtelep egy közlekedéssel kapcsolatos üzemi létesítmény, amely a budapesti Kőbánya-Kispest vasútállomás közelében található. Jellemzői A budapesti metróvonalakhoz az idők során különböző kocsiszínek épültek. Első ezek között az M1-es metróvonal Aréna úti kocsiszíne volt, majd az 1950-es évektől épített M2-es metróvonalhoz tartozó Fehér úti Főműhely és metró kocsiszín. A harmadik nagy létesítmény 1974 és 1983 között épült fel az M3-as metróvonal részére, Kőbánya-Kispest metróállomásnál. Az építkezési munkákat nehezítette és akadályozta a kedvezőtlen adottságú, mocsaras-tőzeges terep. A 46.000 m2-es területen 2,5 km közúthálózat és 16.512 m vasúti pálya került kialakításra. A területen az alábbi létesítmények kaptak helyet: kocsiszín, hőközpont, villamos javítóüzem, központi szociális épület, fordítókorong, mozgólépcső-javító főműhely, járművizsgáló, ipari víztisztító, pályafenntartási épület, járműmosó, szabadtéri tároló, kétvágányos karbantartó csarnok. A létesítmény vasúti kapcsolattal is rendelkezik a Budapest–Záhony-vasútvonal felé és napjainkban is üzemel. Képtár Források http://metros.hu/mutargy/koer.html http://m3felujitas.hu/node/291 http://ik435t.freeweb.hu/bpanno/foto/20000414/metroej.htm
Zsigmond téri szennyvízátemelő telep

A Zsigmond téri szennyvízátemelő telep egy régi budapesti vízügyi létesítmény, amely Budapest Budapest II. kerületében, Újlak városrészben, a Zsigmond téren, a Duna jobb partján található, kezelője a Fővárosi Csatornázási Művek Zrt. Története Buda, Óbuda és Pest (1873-tól Budapest) csatornázása hosszú időn át nem volt megoldott. Csak 1869-től születtek tervek Pesten Joseph Bazalgette, Budán Reitter Ferenc mérnökök tollából. Ezt követően elndultak a munkálatok. A Zsigmond tér vidékén jóval később, 1912 és 1917 között épült fel a csatorna-szivattyú telep, amely Budaújlak és Óbuda szennyvizeinek, illetve csatornavizeinek tisztítását végzi, azok Dunába való visszaengedése előtt. Mivel a környező hegyekből, dombokból a csapadék percek alatt a telepre jut, fontos volt a nagy teljesítményű gépek kialakítása. A gépházban 6 darab szivattyúegységet helyeztek el, ezek 7,6 m3 víz átemelésére képesek másodpercenként. A telep napjainkban is működik, és bár korábban felmerült a környező épületek erre felé való terjeszkedésének gondolata, ez végül nem valósult meg. Az épületben 1987-ben Csatornázás-történeti Gyűjteményt nyitottak meg az érdeklődők előtt. A gépmatuzsálemek mellett a lépcsőkorlát, a burkolat is korabeli gyártmányt – akárcsak a Magyar Siemens–Schuckert Művekben készült szecessziós kapcsolótáblája. Képtár Forrás Kiss Katalin: Ipari műemlékek, Budapest Főváros Önkormányzata Főpolgármesteri Hivatala, Budapest, 1993, ISBN 963-8376-16-3, 22-23. o. Egyéb irodalom Dubecz István: Budapest – Csatornázás-történeti Gyűjtemény, TKM Egyesület, Budapest, 1989, ISBN 963-555-654-3 (Tájak–Korok–Múzeumok Kiskönyvtára-sorozat)
Muzeum užitého umění v Budapešti

Muzeum užitého umění (maďarsky: Iparművészeti Múzeum) je muzeum v maďarském hlavním městě Budapešti. Jde o třetí nejstarší muzeum užitého umění na světě. Zřízeno bylo roku 1872 rozhodnutím Uherského sněmu. Jeho budova byla postavena v letech 1893 až 1896 podle návrhu architekta Ödöna Lechnera, v secesním stylu. Budova patří k nejcharakterističtějším v Lechnerově tvorbě a je zajímavé, že k vnitřní výzdobě užil řadu islámských a hinduistických motivů. Vznikla speciálně pro projekt muzea. Nachází se na bulváru Nagykörút (Velká okružní ulice), ve čtvrti Ferencváros. Byla těžce poškozena v letech 1945 a 1956, ale podařilo se ji obnovit. V muzeu je umístěna sbírka kovových výrobků, nábytku, textilu, skla, šperků, hodin, hracích skříněk, keramiky a porcelánu. K nejcennějším patří sbírka secesních předmětů. Pozoruhodná je také sbírka osmanských koberců. Muzeum má také vlastní knihovnu. Pod Muzeum užitého umění spadá i Muzeum východoasijského umění Hoppa Ference a Palác Nagytétény, kde je umístěna sbírka nábytku. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Muzeum užitého umění v Budapešti na Wikimedia Commons
Ungarns Kunsthåndværksmuseum

Ungarns Kunsthåndværksmuseum (ungarsk: Magyar Iparművészeti Múzeum) er et museum i Budapest i Ungarn. Jugendstilbygningen der rummer museet opførtes i perioden 1893 til 1896 efter et projekt af arkitekterne Ödön Lechner og Gyula Pártos. Bygningen er en af de mest karakteristiske og mest repræsentative former for Lechners arkitektoniske stil, der byder på traditionel ungarsk keramik, herunder keramik fra Zsolnay og Maiolica, som også viser islamiske og hindumotiver (et andet eksempel herpå er Ungarns Geologiske Institut ikke langt fra Budapest Bypark). Kunsthåndværksmuseet befinder sig ikke langt fra den sydlige ende af Nagykörút-boulevarden i bydelen Ferencváros, som kan nås via Budapest Metros linje tre. Eksterne henvisninger Officiel hjemmeside
Ungarisches Museum für Kunstgewerbe

Das Ungarische Museum für Kunstgewerbe (ungarisch: Magyar Iparművészeti Múzeum; englisch: Museum of Applied Arts) ist ein Museum für Angewandte Kunst in Budapest. Es ist nach dem Victoria and Albert Museum in London sowie dem Museum für angewandte Kunst in Wien das drittälteste Museum für Kunsthandwerk Europas. Das Hauptgebäude ist seit 2017 wegen Renovierung geschlossen. Geschichte des Museums Im Jahr 1872 stellte das Ungarische Parlament 50.000 Forint zur Verfügung, um auf der Weltausstellung 1873 in Wien Werke der angewandten Kunst zu erwerben. Diese bildeten den Grundstock der Sammlung. Diese wurde zuerst im Treppenhaus der Ungarischen Nationalgalerie in Budapest gezeigt. Anschließend zog sie in die Sugár-Straße 69 in die alte Kunstgalerie. In den 1890er Jahren tat sich die Möglichkeit eines eigenen Museumsbaus auf. Zunächst wurde eine Seite der Hőgyes–Endre–Straße erworben. Die Regierung schrieb einen öffentlichen Wettbewerb zur Gestaltung des Museumsplatzes und der Kunstgewerbeschule aus. Ödön Lechner und Gyula Pártos erhielten den Auftrag, jedoch wurde erst 1893 die Baugenehmigung erteilt. Am 25. Oktober 1896 fand die Einweihung des Museums statt. 1914 zeigte das Museum eine Ausstellung von 354 anatolischen Teppichen des späten 15. bis 17. Jahrhunderts, 228 davon waren Leihgaben Siebenbürger Gemeinden. Diese Ausstellung machte erstmals das kulturelle Erbe der sogenannten Siebenbürger Teppiche einer breiten Öffentlichkeit bekannt. Eine neue Veröffentlichung des Museums rekonstruiert die Ausstellung und erforscht die damalige Herkunft und den heutigen Verbleib der Ausstellungsstücke. Sammlung Gezeigt werden alle Arten von Angewandter Kunst. Besonders hervorzuheben ist die Sammlung von Ungarischer Volkskunst, darunter Porzellan und insbesondere das der Zsolnay Porzellanmanufaktur und Majolika. Weiterhin wird auch Hinduistische und Islamische Kunst ausgestellt. Veröffentlichungen des Museums Emese Pásztor (Hrsg.): ‚Transylvanian‘ Turkish rugs – Tracing the Ottoman Rugs from the 1914 Exhibition in the Budapest Museum of Applied Arts. Ungarisches Museum für Kunstgewerbe, Budapest, ISBN 978-6-15521740-1. Galerie Weblinks Iparművészeti Múzeum. Offizielle Webseite. In: imm.hu. Abgerufen am 2. April 2024 (ungarisch, englisch). Museum of Applied Arts – Budapest. In: museum.hu. Abgerufen am 2. April 2024 (englisch). Literatur József Vadas: Museen in Budapest. Corvina Verlag, Budapest 1993, ISBN 963-13-3827-4, S. 60–63. Einzelnachweise
Museum of Applied Arts (Budapest)

The Museum of Applied Arts (Hungarian: Iparművészeti Múzeum, pronounced [ˈipɒrmyːveːsɛti ˈmuːzɛum]) is a museum in Budapest, Hungary. It is the third-oldest applied arts museum in the world. It was established by the Hungarian Parliament in 1872 to collect applied artworks, historical and contemporary, from Hungary and around the world. Architecture The museum was built between 1893 and 1896 and was designed by Ödön Lechner and Gyula Pártos in the Hungarian Secession style, a type of Art Nouveau. It has a green roof and the interior is designed using Hindu, Mogul, and Islamic designs. It is considered a masterpiece of the Art Nouveau style in Hungary. The Hungarian Royal School of Applied Arts moved from its scattered locations around the city into the new building with the Museum in 1896. The following year a joint library shared by the Museum of and the school opened in the same building. By the 21st century extensive renovations for the building became necessary, and a design competition was announced in 2012 for plans to reconstruct and reconfigure the building. These renovations are ongoing as of 2021. Collection The foundation of the museum's historical collections was formed by a transfer of artwork from the Hungarian National Museum. Further collections were built up in the Museum's early days from purchases made at world's fairs and donations from companies. The founding goal of the Museum was to create a collection that would bolster the development of Hungarian craft industries and raise the standards of public taste. The museum houses a collection of metalwork, furniture, textiles, and glass. It also has a library. There are two other locations: the Hopp Ferenc Museum of Eastern Asiatic Arts and Nagytétény Palace. The museum is located near the southern end of the Grand Boulevard in the neighborhood Ferencváros and it can be accessed by metro line 3. Gallery See also List of design museums References External links The museum's web page (In Hungarian, some pages available in English) Permanent furniture exhibition at the Nagytétény Castle Museum (in English) Virtual tour of the Museum of Applied Arts provided by Google Arts & Culture Media related to Budapest Museum of Applied Arts at Wikimedia Commons
Museo de Artes Aplicadas (Budapest)

El Museo de Artes Aplicadas (en húngaro: Iparművészeti Múzeum, o, IMM) es un museo húngaro ubicado en Budapest. Es el tercer museo de artes aplicadas más antiguo del mundo (tras el londinense Museo de Victoria y Alberto y el Museo de Artes Aplicadas de Viena)​ y uno de los más importantes de la actualidad.​ Además del edificio principal en la avenida Üllői (la arteria viaria más larga de Budapest), el museo, que alberga también una importante biblioteca, tiene dos sedes más en el Museo Hopp Ferenc de Artes Orientales y en el palacio Nagytétény.​ Recientemente, la junta directiva del museo ha informado de unas inminentes obras de restauración del antiguo edificio.​ Historia El edificio del museo fue construido entre 1893 y 1896 habiendo sido diseñado por Ödön Lechner en estilo modernista húngaro (la Secesión Húngara, relacionada con la Secesión de Viena). Su tejado de tono verdoso e interiores fueron diseñados con elementos hindúes, mogol e islámicos.​ Ya en 1872 el parlamento húngaro asignó 50.000 forintos para la adquisición de obras de artes aplicadas en la Exposición Mundial de Viena de 1873. El estado húngaro pudo hacerse con piezas singulares de algunas colecciones vienesas como parte del Imperio austrohúngaro. Esas piezas forman en la actualidad la base del espacio expositivo. La colección fue aumentando a lo largo de las décadas y se mostró al público por primera vez en la Galería Nacional Húngara, en Budapest, mudándose posteriormente a la Antigua Galería de Arte.​ A principios de la década de 1890 se adquirió una parte de la céntrica calle Hőgyes Endre, solicitando la licitación para la planificación del museo y la adyacente Escuela de Artes y Oficios. Tras su obtención en 1893 comenzaron los trabajos de construcción, siendo inaugurado el museo el 25 de octubre de 1896.​ Colección El museo alberga colecciones de metalurgia, mobiliaria, textiles y vidrio. Particularmente notable es la colección de arte popular húngaro, sobre todo la porcelana, aunque también se exhiben objetos de arte hindú e islámico.​ Véase también Galería Nacional Húngara Museo de Artes Aplicadas de Viena Referencias
Musée hongrois des Arts décoratifs

Le musée hongrois des Arts décoratifs (Magyar Iparművészeti Múzeum) est un musée de Budapest, en Hongrie. Le bâtiment du musée se dresse à proximité du Nagykörút, dans le 9e arrondissement de Budapest. Description Les façades du musée hongrois des Arts décoratifs sont dans le style de la Sécession hongroise ; l'intérieur, orientalisant, est de style mauresque et les toitures sont couvertes de tuiles polychromes vernissées de Pécs, fournies par la manufacture de porcelaine Zsolnay. Histoire Le musée hongrois des Arts décoratifs a été construit à l'occasion des Festivités du Millénaire de 1896 sur les plans d'Ödön Lechner et de Gyula Pártos. Accès Ce site est desservi par la station Corvin-negyed : 4 6. Galerie Annexes Liens externes Le musée hongrois des Arts décoratifs Portail des musées Portail des arts Portail de l’Art nouveau Portail de Budapest
Museo d'arte applicata

Il museo d'arte applicata (in ungherese: Magyar Iparművészeti Múzeum) di Budapest, è situato in un palazzo in stile Art Nouveau progettato da Gyula Pártos e Ödön Lechner. Il museo fu aperto nel 1896 dall'imperatore Francesco Giuseppe per le celebrazioni del Millennio. L'esterno presenta elementi orientali e ceramiche Zsolnay, caratteristiche dell'opera di Lechner. Danneggiato nel 1945 e nel 1956, solo recentemente l'edificio ha recuperato l'originale bellezza. La collezione, fondata nel 1872, raccoglie molti esempi d'arte e oggetti di notevole fattura. Il museo ospita varie esposizioni temporanee su entrambi i piani dell'edificio. Quelle più grandi tendono a cambiare ogni anno, mentre quelle più piccole, nazionali e straniere, ogni mese. Tra le mostre recenti, quelle di più grande successo sono una sul vetro e una sul tempo e gli orologi. La biblioteca, del 1872, si trova al primo piano e contiene oltre 50.000 volumi. Bibliografia Barbara Olszańska e Tadeusz Olszański, Budapest, Milano, Mondadori, 2011, ISBN 978-88-370-7755-6. AA.VV., Il Liberty ungherese nelle ceramiche della manifattura Zsolnay (brossura), a cura di Gilda Cefariello Grosso, 1ª ed., Roma, Palombi Editore, 2001, ISBN 88-7621-225-6. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Museo d'arte applicata Collegamenti esterni (HU) Sito ufficiale, su imm.hu. (EN) Sito ufficiale, su imm.hu. Museo d'arte applicata, su archINFORM.
Museum voor Kunstnijverheid (Boedapest)

Het Museum voor Kunstnijverheid (Iparművészeti Múzeum) is een museum in het 9ste district van de Hongaarse hoofdstad Boedapest. Het museum, dat sinds 1872 bestaat, is sinds 1896 gevestigd in een monumentaal gebouw van Ödön Lechner en Gyula Pártos. Dit gebouw werd in 2017 gesloten voor een ingrijpende restauratie en zal op zijn vroegst in 2027 weer open gaan. In de tussentijd wordt een deel van de collectie tentoongesteld in de villa György Ráth. Het museum beschikt over collecties meubels, keramiek en glas, hedendaags design, boeken, smeedwerk en textiel en mode. Geschiedenis Het museum werd in 1872 gesticht op initiatief van archeoloog en kunsthistoricus Flóris Rómer, naar het voorbeeld van soortgelijke musea in Londen en Wenen. Net als aan deze beide musea, het South Kensington Museum en het k. k. Österreichisches Museum für Kunst und Industrie, was aan het Mű- és Iparmúzeum (Museum voor Kunst en Industrie) ook een onderwijsinstelling verbonden. In 1873 werd op de Wereldtentoonstelling in Wenen voor 30.614 forint aan kunstnijverheid aangekocht, waarmee de basis voor de collectie werd gelegd. Tot 1877 werd de collectie tentoongesteld in het trappenhuis van het Nationaal Museum, waarna deze naar de Oude Kunsthal (Régi Műcsarnok) van de Képzőművészeti Társulat (Genootschap voor Beeldende Kunst) verhuisde. Vanwege de groeiende collectie werd in 1890 een prijsvraag uitgeschreven voor nieuwbouw voor zowel het museum als de School voor Kunstnijverheid (Iparművészeti Tanoda), de voorloper van de huidige kunstuniversiteit MOME. Het winnende ontwerp was van Ödön Lechner en Gyula Pártos, vertegenwoordigers van de Hongaarse variant van de jugendstil. Het ontwerp verwijst zowel naar oosterse architectuur en naar Hongaarse volkskunsttradities. Het gebouw is vanbinnen en vanbuiten bekleed met tegels van de Zsolnay-fabriek. De opening van het gebouw had in mei 1896 het sluitstuk moeten zijn van de festiviteiten rond het Hongaarse Millennium, maar de oorspronkelijke datum werd niet gehaald. Op 25 oktober 1896 werd het door koning Frans-Jozef alsnog geopend.
Muzeum Sztuki Stosowanej w Budapeszcie

Muzeum Sztuki Stosowanej (węg. Magyar Iparművészeti Múzeum) – muzeum w Budapeszcie, zbudowane w latach 1893–1896 według projektu architektów Ödöna Lechnera i Gyuli Pártosa. Mieści się w IX dzielnicy Budapesztu przy ulicy Üllői ut. 33-37. Przy wykończeniu fasad budynku zastosowano węgierską ceramikę ludową z manufaktury Zsolnaya. W architekturze występują też motywy islamskie i hinduskie. Zbiory Muzeum obejmują 5 działów: tkanin, mebli, szkła i ceramiki, malarstwa i jubilerstwa. Przypisy Bibliografia IstvánI. Wellner IstvánI., Budapeszt – przewodnik, TadeuszT. Olszański (tłum.), Warszawa: Sport i Turystyka, 1981, ISBN 83-217-2346-2, OCLC 749382163 .