NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Sacelláry-kastély

A Sacelláry-kastély a Törley-kastély mellett, Budapest XXII. kerületében található szecessziós kastély. Története A Bizáncból származó Sacelláry család 1875-ben jelent meg Budafokon (Promontor) mint vásárló. A kastélyt a 19. század végén építtette Sacelláry György leánya, Irén (1855–1925) részére, aki 1885-ben Törley József felesége lett. Az 1879. évi összeírásból tudjuk, hogy a Sacelláry-féle házban a kerületi körorvos dr. Nagy János lakott. 1890-ben Törley József hatalmas birtokot vásárolt az újonnan felépítendő pezsgőgyára számára. Így a Sacelláry- és a Törley-ingatlan közvetlen egymás mellé került, de soha nem lett közös, hiszen mindig is hatalmas kőfal választotta el őket egymástól. Irén számára az 1890-es évek végén kezdődött el a kastély építése. Az építés valószínűsíthető ideje az 1895–1899 közötti évek. Sacelláry Irén kedvence a vadgesztenyefa volt, ezért az épület külső díszítésén sok a vadgesztenye-motívum. 1937-ben a kastélyt átalakították. A bejárattól egy keskeny folyosón lehetett eljutni az úgynevezett Nagyterembe vagy hallba, amely a kastély központi része volt. A hallból lehetett megközelíteni az ebédlőt, a szalont, a télikertet, a könyvtárszobát és a biliárd-szobát. A hallban látható a családi címer a címerpajzsban szereplő hattyúval. Innen a hallból gyönyörűen faragott lépcső vezetett fel az emeletre, ahol a hálószobák voltak. Az egész belső kialakítása a szecessziónak volt alárendelve, melyből még ma is felfedezhetők részletek. Róth Miksa készítette az aula ólomüveg-ablakait, máig épen megmaradtak a belső faburkolatok és gipszstukkók. Az épületet húszezer négyzetméteres őspark veszi körül vadgesztenyékkel. Sacelláry Irén (ekkor már özv. Törley Józsefné) 1925 januárjában meghalt. A kastélyt két fiútestvére örökölte, akik 1926-ban eladták a Magyar Postának. A Posta tüdőszanatóriumot rendezett be benne. Az államosítás után az épület a Tétényi úti kórházé lett, amely továbbra is szanatóriumként használta. 1987 nyarán a Magyar Hitelbank Rt. megvásárolta, majd felújíttatta, Harrer Cézár belsőépítész tervei szerint. Az 1920-as évektől az 1980-as évekig szanatóriumként működött, rövid ideig iskolaként szolgált (Közép-Európai Egyetem Rt.), 2002 óta magánkézben van. Az épület és a kert alkalmanként rendezvények helyszíneként működik. A kastélypark A kastély körüli hatalmas park rengeteg vadgesztenyefával, valamint díszcserjékkel volt betelepítve. Ez a park a gesztenyefákat kivéve szinte teljesen elpusztult az 1940-es évek végén. Források A Sacelláry-kastély ma A Sacelláry-kastély a vendegvaro.hu-n
Sarlós Boldogasszony-templom (Kiskunfélegyháza)

A Sarlós Boldogasszony-templom, vagy ahogy a helyiek ismerik: Ótemplom, Öregtemplom, Egytornyú templom Kiskunfélegyháza legrégebbi épülete, egyben legnagyobb területű temploma a Béke téren. A barokk stílusú plébániatemplom építése 1749-ben kezdődött. Más források szerint alapjait már 1744-ben, Félegyháza török hódoltság utáni újjátelepítése utáni évben lerakták. 1761. július 12-én szentelte fel Eszterházy Károly váci püspök. Története A Félegyházát 1743-ban újjátelepítők már 1744-ben adakozni kezdtek egy templom építésére. Félegyháza első temploma fatemplom volt a mai Szent János téren, szükség volt állandó kőépületre a misék megtartásához. Az alapkövet 1749-ben tették le. Az építkezéshez szükséges követ részben a Kővágóérről hozták, részben pedig az 1526-ban elpusztult régi Félegyháza kőtemplomából, amelynek romjait a mai Templom-halom rejtette a 2008–2009-es ásatásokig. 1753-ban a templom már készen állt, de 1754-ben tornya összeomlott, s beszakította a templomhajó mennyezetét. Barta Jakab építőmestert tették felelőssé, akinek pénzbüntetést kellett fizetnie. Új, ma is álló tornya 1770-ben épült fazsindellyel, amelyet 1803-ban rézzel borítottak be. 1773-ban toronyórát szereltek fel. 1885-ben a templomot felújították. Ekkor került a torony tetejére a ma is látható kereszt. A ma műemlék templom eredetileg csak műemléki jellegű védelmet kapott, mert 1904–1905-ben Morbitzer Nándor tervei alapján az északi sekrestyét lebontották, és helyébe, illetve a déli oldalra új sekrestyéket építettek. A bejárat fölött ekkor helyezték el a Megváltó és két angyal, valamint a homlokzat két fülkéjében bal oldalon Árpád-házi Szent Erzsébet, jobb oldalon Szent István szobrát, Maróti Géza műveit. 2000-2001-ben tetőzetét vörösrézzel fedték be. 2005-ben renoválták, ekkor új harang került a toronyba, amellyel együtt négy harangja van. Egykor hat harangja is volt. A templom 48,5 méter hosszú, 13 méter széles, főhajója 22,7 méter magas. Bejárata előtt a Aliquan latin szó olvasható, melynek jelentése: Isten hozott. Harangjai közül az első 1743-ból való. Források Urbán Miklósné: Nevezetes épületek, szobrok, emlékművek, emléktáblák Kiskunfélegyházán, Kiskunfélegyháza, 2005
Borjúvásárcsarnok

A Borjúvásárcsarnok egy nagy méretű budapesti élelmiszeripari–kereskedelmi épület. Története A 19. század második felében a magyar élelmiszeripar jelentős fellendülést élt át. Ennek keretében épült fel 1872-ben Budapesti Marhaközvágóhíd és a mellette fekvő marhavásártér. A folyamatosan növekedő élelmiszerigény idővel szükségessé tette külön borjúvásárcsarnok felépítését is. Ez végül a Marhaközvágóhíd déli részét határoló Máriássy utca túlsó oldalán épült fel 1927-ben. A nagyméretű épület tervezője Riva József volt. Az épület stílusa a két világháború közötti eklektika (neoeklektika) világába illeszthető be. Egyes források szecessziós elemeket is felfedezni vélnek az épületen. Az épület leírása: „A csarnok acélrácsos tartószerkezetű, belső terében jól látható a nyolc szegecselt, idomacél ív, amely a terhet hordozza. A tető gerincrésze a csarnok teljes hosszában kiemelkedik (mintegy főhajóként), úgynevezett bazilikás kialakítású. E kiemelkedő tetőrész oldalán végig ablakok húzódnak, melyeken át bőségesen jut fény a csarnokba. A belmagasság a gerincnél 15 méter. Az épületet a két végén (a Máriássy utca és a Könyves Kálmán körút felől) díszes, szecessziós jellegű kőhomlokzat zárja, melyhez toldásként mindkét oldalon egy-egy kisebb bejárati épülettag is csatlakozik. Ezekben régen várakozóhelyiség, pénztár, orvosi szoba és mellékhelyiség, illetve a személyzeti helyiség volt. A kereskedés a csarnok terében zajlott, ahol a borjak karámjai helyezkedtek el nyolc nagyobb, körüljárható tömbben, mindegyikben húsz-húsz boksszal. A csarnok mellett (a Máriássy utca felől nézve), a bal oldalon valaha kocsiszín állt a kereskedők számára, ahová a vásárterem négy oldalsó kijáratán lehetett kijutni. A kilépőt az esőtől előtető védte ezen az oldalon, az épület teljes hosszában. Szép, virágmintás vaskarok tartották, még ma is megvannak. A csarnok másik oldalán féltetős, árkádszerű hozzáépítés látható, valaha ez alatt is karámok voltak.” Az épületben viszonylag rövid ideg működött eredeti rendeltetésének megfelelően. Már második világháború (1939–1945) után autókereskedés, majd elektronikai vállalat vette birtokba a díszes csarnokot. Az épületet 2004-ben a WING Zrt. vásárolta meg és Schüller Ferenc tervei alapján felújították, és belső válaszfalait elbontva valóban csarnokszerű térré alakították át. A társaság a székhelyét is ide tette. Az irodaházzá átalakított létesítmény ezen túl Máriássy-ház néven működik. 2018-as tervek alapján 2019-ben a LAB5 architects közreműködésével újabb belső felújítások történtek. A létesítmény fővárosi védelem alatt áll. Képtár Jegyzetek Források Borjúvásárcsarnokból épül az első loft irodaház Pesten (hvg.hu, 2005. máj. 12.) LAB5 architects: Borjúvásárcsarnok új bőrben (epiteszforum.hu, 2019. ápr. 23.) Martinkó József: Borjúvásárcsarnokból loft iroda Pesten (octogon.hu, 2020. máj. 28.) Üzemépület (muemlekem.hu) Egyéb irodalom Bukó György: Újra: a Máriássy-ház fölélesztése. In: Atrium 2007. 4. 68–70. ill. IX., Máriássy utca 5–7. Kapcsolódó szócikkek Neoeklektikus stílusú épületek Budapesten Budapesti gyárak listája Magyarországi vásárcsarnokok listája
Dürer Kert

Dürer Kert is a music venue in Budapest, Hungary, that plays a significant role in the music life of the city. It started operating in 2008 under Ajtósi Dürer sor but had to move to Újbuda due to property development of the building. History The building on Ajtósi Dürer sor used to be a Sacré Coeur Girls' School, later functioned as a socialist party school and then was occupied by Eötvös Lorand University. When the university moved out, an Israeli businessman bought the property in 2007. The building and the practice studios that belonged to it were subsequently rented out to Dürer Kert since 2008. From 2014, the club had a five-year contract to rent the space, but had to fight to keep their tenant rights every year, as property developers envisioned the space as a living quarters and an office building. It was also suggested at one point that the property would host the Capital Circus of Budapest. In 2018, the building was acquired by István Garancsi's property development business and Dürer Kert started looking for another place to rent. During the COVID-19 pandemic, the club had to close down and eventually had to leave the premises. The building was torn down to give way to a modern office building and apartment block. The club found a new place to rent in Újbuda in the former techno and house club Rio II, which was leased to them by BudaPart Office and Residential Park. The building was remodeled to fit the vibe and profile of Dürer Kert and to harmonize with its surroundings, namely the Kelenföld power station nearby. The new venue has two music halls; one can host 950 spectators, the smaller one is fit for 270 people. The main hall has a panorama window to the Danube, while the second floor hosts an exhibition space, a bar and the backstage. The building is surrounded by a large green space, where an open-air stage is hosted, along with areas for barbecue and a street food court. Gallery References
Dürer Kert

A Dürer Kert könnyűzenei koncerthelyszín és vendéglátóhely Budapesten a Lágymányosi-öböl partján, Újbudán. Eredetileg az Ajtósi Dürer soron kezdte meg működését, ám onnan egy területfejlesztési projekt miatt el kellett költözniük. A Dürer Kert a budapesti zenei élet egyik meghatározó szórakozóhelye. Története Az városligeti Ajtósi Dürer soron álló épületegyüttes korábban funkcionált Sacré Coeur-zárdaként, pártiskolaként is, majd miután 2003-ban az Eötvös Loránd Tudományegyetem nyelvészeti karai kiköltöztek belőle, egy izraeli üzletember cége vásárolta meg 2007-ben. Az épületet, a hozzá tartozó stúdiókkal és próbatermekkel 2008 óta bérelte a Dürer Kert üzemeltetője, 2014-től ötéves szerződést is sikerült kötniük a tulajdonossal, de minden évben harcolniuk kellett a bérleti jogért, mivel a területen már akkor lakóépületet és irodaházat képzeltek el a befektetők, de még az az ötlet is felmerült, hogy a Fővárosi Nagycirkusz kapná meg. 2018-ban a telek Garancsi István ingatlanfejlesztő cégének tulajdonába került, a Dürer Kert ekkor kezdett másik bérlemény után nézni. A Dürer Kert a Covid19-pandémia alatt bezárt, el kellett hagyniuk a területet. A régi épületet lebontották. A műemlék kastélyt átépítették. Újbudára, a Hengermalom út Lágymányosi-öböl felöli végére, az öböl partján üzemelt Rio II. nevű szórakozóhely épületébe 2021-ben költözött át. A Nádorkertben épülő BudaPart lakó- és irodapark ajánlotta fel a Dürer Kertnek, hogy a korábban techno és housebulikat tartó Rio II. épületét kibérelhetik és felújíthatják. Az épület átalakításával Hámori Péter építészt bízták meg. Az átalakítások során a cél az volt, hogy a Dürer arculatához igazítsák az épületet, de úgy, hogy az harmonizáljon a környezetével, például a szomszédban üzemelő Kelenföldi Erőmű hangulatával. Az új helyszínen két koncertterem kapott helyet, egy 950 fős és egy 270 fős; a korábbi terasz helyére került a nagyterem panorámaablakkal a Dunára, az emeleten kiállítótérrel fotelbárral és a backstage-dzsel. Az épülethez nagy zöld terület is kapcsolódik, ahol kerthelységet alakítottak ki, itt grillezni is lehet és street food udvar is működik. A kültéri színpad is viszonylag nagy befogadóképességű. A Dürer Kert szervezői a szintén szomszédos telken 2005-ben bezárt Budai Hengermalom magas műemlék gabonasilóinak kulturális és könnyűzenei rendezvények számára történő hasznosítását tervezik. Helyén a Dürer Park irodaházak épültek fel. Galéria A régi Dürer Kert a zuglói Ajtósi Dürer soron: Az új Dürer Kert Újbudán: Jegyzetek További információk Dürer Kert dokumentumfilm
Burg Somló

Die Burg Somló (deutsch Schomlau) ist eine ehemalige Burg im Komitat Veszprém in West-Ungarn. Auf dem 431 Meter hohen Berg Somló, einem erloschenen Vulkan 15 Kilometer westlich von Ajka, befinden sich ihre Reste. Geschichte Der Baubeginn für die Burg lag vermutlich im späten 13. oder frühen 14. Jahrhundert. 1352 wurde sie erstmals schriftlich erwähnt. 1479 übergab König Matthias die Burg an seinen legendären Heerführer Pál Kinizsi. Dieser verpfändete sie bereits 1490. Im Jahr 1494 kam die Burg an Tamás Bakócz; dieser erweiterte sie. Während des Rákóczi-Unabhängigkeitskrieges 1707 wurde die Burg beschlagnahmt. Später verfiel sie und es wurde Material abgetragen zum Bau des Schlosses unterhalb des Somlo-Berges. Weblinks Somlói Vár | Burg Somló auf Burgenwelt.org Die Burg von Somló auf der Website Weinstraße Somló und seine Umgebung Einzelnachweise
Château de Somló

Le château de Somló (en allemand : Schomlau) est un ancien château du comitat de Veszprém, dans l'ouest de la Hongrie. Leurs restes se trouvent sur le mont Somló, un volcan éteint de 431 mètres de haut, situé à 15 kilomètres à l'ouest d'Ajka. Histoire La construction du château a probablement commencé à la fin du XIIIe siècle ou au début du XIVe siècle. Il a été mentionné pour la première fois dans des sources écrites en 1352. En 1479, le roi Matthias a remis le château à son légendaire chef militaire Pál Kinizsi. Il l'avait déjà mis en gage en 1490. En 1494, le château revint à Tamás Bakócz qui l'a agrandi. Pendant la guerre d'indépendance de Rákóczi en 1707, le château fut confisqué. Plus tard, il tomba en ruine et des matériaux furent retirés pour construire le château en contrebas du mont Somló. Notes et références (de) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en allemand intitulé « Burg Somló » (voir la liste des auteurs). Voir aussi Articles connexes Vignoble de Somló Mont Somló Liens externes Portail de la Hongrie Portail de l’histoire
Брод

Брод е естествена форма на подводния релеф, представляваща плитко място, където може да се премине между части от сушата през водата без плаване (в река, ручей, езеро или проток). В миналото около бродовете често възникват селища и затова името брод се носи от много населени места в славяноговорещите държави (вижте Брод, Броди, Бродец). Същото важи и за съответствията му в други езици: немският когнат фурт (Франкфурт, Ерфурт, Клагенфурт, Щайнфурт), английският форд (Оксфорд, Стратфорд), еврейският Вифавара́ (място за брод) и така нататък. Вижте също Мост Източници
Gual

Un gual , passallís o passant és un indret on es pot travessar un riu a peu, a cavall o amb un vehicle perquè el nivell de l'aigua és prou baix i el fons prou sòlid. Per a la seva importància militar i econòmica, en èpoques en les quals els ponts eren rars, la presència d'un gual sovint va ser la raó de l'establiment de pobles i ciutats. Això va ser el cas de Navarcles al Bages, de Salamanca, o de Roma. A Catalunya moltes carreteres de pagès encara tenen guals en lloc de ponts per a passar les rieres de règim pluvial o torrents, en els quals el nivell d'aigua és baix, essent eixuts a l'estiu. Hom hi trobarà sovint un passatge amb pedres per a facilitar el camí als pedestres. Quan el pas està consolidat -el més sovint amb una capa de formigó posada arran el llit i foradada de tubs per a deixar passar sota l'aigua es parla d'un passallís. El mot passallís és absent al Diccionari de la llengua catalana però és molt freqüent als diaris. Se'n diu passera o passadora o passallís (en rossellonès) quan és un passatge per a travessar una riera o un riu damunt pedres o taulons (dits passeres o palanques) que sobresurten de l'aigua. A la comarca del Moianès els guals solen ser denominats «pas» o «passant». Guals en la toponímia vadum Una de les hipòtesis de l'origen del nom de Sabadell, tot i que l'acceptada majoritàriament és una altra, és que provingués del llatí vadum o badallum, en referència al gual per travessar el riu Ripoll. trajectumUn altre mot llatí, trajectum (que va evolucionar en neerlandès vers -drecht, -trecht i –tricht) es troba al nom de la ciutat de Maastricht o gual al Mosa i molts altres topònims: Barendrecht, Berendrecht, Dordrecht, Duivendrecht, Haastrecht, Moordrecht, Sliedrecht, Utrecht, Tricht, Zwijndrecht. voorde, ford, furt…Un gual es diu voorde en neerlandès i en baix alemany, ford en anglès i Furt en alemany i ens condueix doncs a llocs com Amersfoort, Bosvoorde, Coevorden, Dievoort, Frankfurt, Oxford, Steenvoorde, Zandvoorde, Stratford, Vilvoorde i Voorde. Etimològicament, la paraula és parent amb port, porta al sentit de lloc de pas. rito, rhyd… El mot gàl·lic rito es troba al nom llatí de Llemotges Augustoritum o gual d'August, en Niort que provindria de Nova Ritum o gual nou al riu Sèvre i al municipi gal·lès Rhyd-Ddu o gual negre… áthaEs troba el mot gaèlic átha en el nom irlandès de Dublín Baile Átha Cliath ("la ciutat al gual amb les tanques de canya") i en Átha an Rí ("gual dels reis") brod o Бродa les llengües eslaves com a Slavonski Brod (Croàcia) i Makedonski Brod (Macedònia). Batalles a prop de guals 218 aC: Batalla de Trèbia 1179: Batalla del Gual de Jacob 1270. Vuitena Croada. 1808: Batalla de Sant Boi 1812: Batalla del Berézina durant les guerres napoleòniques Referències A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Gual Viccionari
Vadested

Vadesteder i vandløb er steder, hvor vandløbet kan passeres af trafik uden hjælp af broer eller færger. Vadesteder finder man, hvor vandløb er lavvandede, og samtidig har fast bund. Det vil ofte sige, at vandet strømmer hastigt på stedet. Mange købstæder er vokset op på steder, hvor der netop var et godt og pålideligt vadested over et spærrende vandløb. Som et eksempel kan det nævnes, at Aarhus er vokset op omkring det eneste sikre vadested over Aarhus Å, som ligger der, hvor gaden endnu hedder Immervad (altså: vedvarende vadested). Desuden kan nævnes, at bynavnet Vejle er direkte afledt af det gamle danske ord wæthæl, der betyder vadested. Problemet ved vadesteder er, at de samler trafikken, sådan at alle må ned eller op over de lave og fugtige bredder og ådale, der ligger på begge sider af vadestedet. Det førte allerede i vikingetiden til, at man befæstede tilkørselsveje med brædder og sten. Senere har man i stedet valgt at føre trafikken hen over vandløbet på en bro. Den mest bemærkelsesværdige af disse broer var den næsten 760 meter lange Ravningbroen over Vejle Ådal fra omkring år 978. Et vadested er dog stadigvæk en brugbar løsning, og mange andre steder i f.eks. England og Wales finder man ofte, at vejen er ført direkte gennem et flodløb. Man har så befæstet bunden med sten eller beton, og resultatet er en billig og brugbar løsning på et trafikalt problem. Se også Kilde Salmonsens Konversationsleksikon, 2. udgave, bind XXIV, s. 388; opslag: Vadested
Vado (lugar)

Un vado (del latín vadus), cruce o paso es un lugar de un río, arroyo o corriente de agua con fondo firme y poco profundo, por donde se puede pasar.​ También tiene otros significados como: Espacio modificado de la vía pública, rebajando el bordillo en la acera, que se destina al libre acceso de vehículos a locales o fincas situadas junto al mismo. Punto del mar donde pueden fondear barcos. Vado en la toponimia vadum Una de las hipótesis del origen del nombre de Sabadell es que proviene del latín vadum o badallum, en referencia al vado para atravesar el río Ripoll. El historiador Javier Tusell argumenta que 'Bilbao' es una evolución de «bello vado».​ trajectum Otra palabra del latín, trajectum (que en neerlandés es -drecht, -trecht y –tricht) se encuentra en el nombre de la ciudad de Maastricht o 'vado del río Mosa' (Maas en neerlandés) y en muchos otros topónimos: Barendrecht, Berendrecht, Dordrecht, Duivendrecht, Haastrecht, Moordrecht, Sliedrecht, Utrecht, Tricht, Zwijndrecht. voorde, ford, furtVado se dice voorde en neerlandés, ford en inglés y Furt en alemán, se encuentra por ejemplo Amersfoort, Bosvoorde, Dietfurt, Fráncfort del Meno, Fráncfort del Oder, Oxford, Steenvoorde, Stratford y Vilvoorde. rito, rhyd La palabra gaélica rito se usa en Augustoritum o vado de Augusto, nombre en latín de Limoges; en Niort que proviene de Nova Ritum o vado nuevo del río Sèvre Niortaise; o en el municipio galés Rhyd-Ddu o vado negro. àtha: se encuentra esta palabra gaélica en el nombre irlandés de Dublín, Baile Átha Cliath ("la ciudad del vado con las orillas de caña") y en Baile Átha an Rí ("vado del Rey"). Paso en la toponimia Paso de los Toros, Paso Severino, Paso Molino, etc. Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Vado.
Gázló (hidrológia)

A gázló a folyónak olyan sekély része, ahol emberek, állatok és járművek a folyón híd, komp vagy hajó segítsége nélkül gyalog átkelhetnek, átgázolhatnak. A kis vízmélységen túl a gyenge sodrás is fontos, ezért gázlók általában ott találhatók, ahol a folyó mindkét partja sík és a folyó széles. Kialakulása Földrajzi szempontból a gázló egy olyan hordalékpad, amely a folyó két kanyarulata között a fősodor inflexiós pontján alakul ki. Ilyen hordalékpad kialakulhat a folyó esésének csökkenésének helyén, amikor a folyó a hegyek közül kiér a síkságra, vagy a folyótorkolat közelében is. Története A gázló használata a legősibb átkelési mód a folyón az átúszást nem számítva. Ezért régészeti szempontból is fontosak, mert az átkelés nem volt teljesen veszélytelen: a folyó elsodorhatta az átkelőket és felszerelésüket. Az átkelők maguk is dobtak ide tárgyakat a folyó istenségének kiengesztelésére. Jegyzetek Források ↑ Pallas: Gázló: "Gázló". mek.oszk.hu. Pallas. Hozzáférés: 2014. szeptember 3.. ↑ A dunai gázlókról – dunaiszigetek.blogspot.hu: "A dunai gázlókról". dunaiszigetek.blogspot.hu. 2010. augusztus 16. 2014. augusztus 10. dátummal az eredeti címről archiválva. Hozzáférés: 2014. szeptember 3.. További információk
Guado

Un guado è un punto, lungo un corso d'acqua, in cui la poca profondità permette l'attraversamento a piedi, a cavallo o su un veicolo. Storia Poiché guadare un fiume è il modo più semplice per attraversarlo senza la costruzione di ponti o l'uso di traghetti, i guadi hanno avuto grande importanza nelle vie di comunicazione di terra. In corrispondenza di guadi sono spesso sorti centri abitati, punti fortificati e città. Guadi attrezzati In alcuni casi i guadi vengono attrezzati per il transito di veicoli a motore. Questi attraversamenti differiscono dai ponti, che si prevedono sempre transitabili, per il fatto di essere impraticabili nei periodi di piena del corso d'acqua. Spesso i guadi sono usati come soluzioni provvisorie che consentano l'attraversamento di un fiume durante i lavori per il recupero o la ricostruzione di un ponte. Toponomastica La toponomastica di numerosi abitati europei riflette la presenza di un guado: ad esempio Francoforte sul Meno, Oxford, Amersfoort. Alcune località italiane sorte in corrispondenza di un guado: Trento, il nome della città deriva da trent, ovvero guado (questo a causa del letto irregolare del fiume Adige). Roma, guado del Tevere nei pressi dell'Isola Tiberina Firenze, il guado dell'Arno si trovava vicino all'attuale Ponte Vecchio Verona, sorta in corrispondenza del guado sull'Adige, nei pressi del ponte romano Ponte Pietra Pizzighettone, città fortificata in provincia di Cremona Valeggio sul Mincio, il ponte fortificato costruito dai Visconti di Milano si trova a monte del guado sul fiume Mincio Trino Vercellese, sorta nei pressi del guado sul Po Ponte di Legno originariamente guado sul fiume Oglio Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su guado