NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Tiszaugi vasúti Tisza-híd

A tiszaugi vasúti Tisza-híd Tiszaug és Lakitelek között található, Bács-Kiskun és Jász-Nagykun-Szolnok vármegye határán. Az 1927 és 1929 között épült hídon a 146-os számú Kunszentmárton-Lakitelek-vasútvonal vezet át. Átadásától 1952-ig közúti hídként, 1952-től 2001-ig közös közúti-vasúti hídként üzemelt. A tiszaugi közúti Tisza-híd 2001-es átadása óta csak a vasúti forgalmat szolgálja. Története A tiszaugi rév már a híd építése előtt régen fontos átkelőhely volt, a Kecskemétre vezető út itt keresztezte a Tiszát. A tiszaugi révig 1896-ban helyiérdekű vasútvonal épült ki Kecskemét felől, melynek rakodóvágánya a folyóparton végződött. Mivel híd kiépítésére nem volt pénz, a vasútvonal átvezetésére még várni kellett. 1907-ben Kecskemét városa 200 000 koronát ajánlott fel hídépítésre, a minisztérium azonban nem támogatta a tervet. 1923-ban a tiszazugi települések kérték fel Kecskemét városát híd építésére. Kecskemét és a Közlekedésügyi Minisztérium képviselői a tárgyalásuk során megegyeztek, hogy a költségek nagy részét a minisztérium vállalja, cserében a város átadja a hídépítéshez szükséges területet és lemond a vámjogról. A végső költségek 3,12 millió pengőt tettek ki, melyekből Kecskemét 480 000 pengőt állt. A földmunkákat 1925 októberében kezdték, magának a hídnak az építését 1927. október 7-én. A költségek jelentős részét (1,6 millió pengőt) a földmunkák miatt szükséges kiadások tették ki, a rossz talajviszonyok és a feljárók hossza miatt. A híd négynyílású acélszerkezetet kapott 52,66 m + 103,19 m + 103,19 m + 52,66 m hosszakkal. Az 1514 tonna tömegű acélszerkezetet a Magyar Királyi Állami Vas-, Acél- és Gépgyár készítette diósgyőri és ózdi acélból. A híd próbaterhelését 1929. július 20-án tartották, átadása 1929. október 17-én volt. Az ünnepélyes hídavatásra 25 vagonos szerelvény hozta az ünneplőket Kecskemétről. A nemzetszínű szalagot vitéz Nagybányai Horthy Miklós kormányzó vágta át. A második világháború során 1944-ben a visszavonuló német csapatok felrobbantották a hidat. Újjáépítése hamarosan megkezdődött. A két felrobbantott fő nyílás közül az egyiket helyre lehetett állítani, a másikat újra kellett gyártani. Az újjáépítési munkálatok 1946-1947 között zajlottak. A vasúti forgalom 1952-ben indult meg rajta. A Rákosi-rendszer tervezett egy belső vasúti összekötő vonalat építeni Dunaföldvár-Kecskemét-Kunszentmárton-Mezőtúr-Kisújszállás irányban, melynek részeként épült meg a Lakitelek-Kunszentmárton vasútvonal. A vasútvonalat fővonallá fejleszthetőnek tervezték, de az összekötő vonal további részei nem készültek el. Az utóbbi évtizedekben jelentősen megnövekedett a közúti forgalom, amelyet a híd egyre nehezebben tudott kiszolgálni. Az északi oldalán 2000 és 2001 között épült fel a közúti híd, amely tehermentesítette a 44-es főút forgalma alól. Azóta csak a vasúti forgalmat látja el. Jegyzetek Források Hidak Bács-Kiskun megyében - Hargitai Jenő - Heltai Nándor - Molnár Péter - Polgár József - Szászi András - dr. Tóth Ernő
Tiszaújlaki Tisza-híd

A tiszaújlaki közúti Tisza-híd Ukrajnában, Kárpátalján, a Beregszászi járásban, Tiszaújlak és Tiszabökény között található. Története Tiszaújlak a tiszai révéről és sókikötőjéről már a középkorban is híres volt. A 18-19. századi Magyarország egyik legnagyobbforgalmú sóhivatala és egyik legfontosabb sóelosztó és sótovábbító központja működött a városban. 1417-ben nagy raktárak épültek itt a Tiszán tutajokkal leúsztatott só tárolására és továbbszállítása céljából. A lakosság és az állatállomány sóval való ellátását az államkincstár bonyolította, és már a 18. század elejétől kezdődően hivatalos ellátó hálózatot hozott létre. Ezek fontos részei a sóraktárak és a sóhivatalok voltak. A lerakatok a vízi útvonalak, sóutak legfontosabb állomásain épültek: Tiszaújlakon, Tárkányban, Tokajban, Szolnokon és sok más helyen. Az első acélszerkezetű Tisza-híd építése Czekelius Aurél nevéhez fűződik 1891–1893 között. A II. világháborúban, 1944. október 24-én felrobbantották a szovjet hadsereg közeledésének hírére. A jelenlegi hidat a háború után építették meg. Jegyzetek
Tokaj–rakamazi közúti Tisza-híd

A tokaj–rakamazi közúti Tisza-híd a Tisza fölött átívelő egyik legrégebbi híd. A 38-as főút része, Tokaj belvárosát köti össze Rakamaz üdülőterületével, közvetlenül Borsod-Abaúj-Zemplén vármegye és Szabolcs-Szatmár-Bereg vármegye határán. A híd 2×1 sávos, mindkét oldalán járdával. Története Helyén először a 16. században épült híd, de azt 1565-ös harcok alatt elpusztították. A következő hidat Mária Terézia építtette, de az az 1848–49-es forradalom és szabadságharc alatt megrongálódott. 1896-tól már egy vashíd állt ugyanitt „Erzsébet királyné híd” néven. A mai hidat 1959-ben adták át. További információk https://web.archive.org/web/20120513164212/http://geospace.hu/hely/tisza-hid-tokaj/13908
Réserve naturelle du plateau de Tétény

La réserve naturelle du plateau de Tétény (en hongrois : Tétényi-fennsík természetvédelmi terület) est une aire protégée de Hongrie située à Budapest et dont le périmètre est caractérisé comme d'intérêt local. Voir aussi Anna-hegy Liens externes Ressource relative à la géographie : World Database on Protected Areas Portail de la conservation de la nature Portail de Budapest
Tóth-palota (Szeged)

A Tóth-palota a szegedi Tisza Lajos körút külső oldalán álló neorokokó stílusban épült lakóépület. A Kótay Pál által tervezett épület helyi védelem alatt áll. A palotát egy vállalkozó testvérpár, Tóth Ferenc és Pál rendelte meg. A Tisza Lajos körút és a Kálvin tér sarkán elhelyezkedő telekről jó kilátás nyílt az elegáns körút belvárosi szakaszára. A Tóth-testvérek Kótay Pált, a korszak ismert szegedi építészét kérték föl az épület megtervezésére. Kótay az ötszögletű telekre elegáns neorokokó polgári házat tervezett. Az emeleteken négy és ötszobás polgári lakásokat építettek ki, amelyekhez cselédszoba is tartozott. A lakásoknak két-két ajtajuk nyílt a ház folyosójára. A tervező ezzel azt kívánta lehetővé tenni, hogy a bérlők lakásuk egy-egy szobáját irodaként vagy rendelőként hasznosítsák. A házmesteri lakást a mosókonyhák és tárolóhelyiségek mellett, a pincében alakították ki. A saroktoronyra részletesen kidolgozott korláttal ellátott erkély került. A Tóth-testvérek még az előtt birtokba vették az épületet, hogy letelt volna a városi építési hatóság által kiszabott száradási határidő. A szabálytalanság miatt konfliktus alakult ki a város és a tulajdonosok között, a lakások lakhatási engedélyét ezért csak 1902-től állította ki a hatóság. Az épületbe ügyvédek, hivatalnokok és orvosok költöztek, köztük Kiss Ferenc királyi erdőmester is. Az épületen a későbbiekben csak kisebb átalakításokat végeztek. 1941-ben a második világháború miatt a pincében óvóhelyet hoztak létre. 1957-ben az udvaron álló istállókat lakássá alakították át. Források A Wikimédia Commons tartalmaz Tóth-palota témájú kategóriát. "Csongrád megyei örökségtár" (magyar nyelven). Nemzeti Kulturális Örökség Elektronikus Oktatási Könyvtára. 2015. április 11. dátummal az eredeti címről archiválva. Hozzáférés: 2011. május 24..
Château Törley

Le Château Törley (en hongrois : Törley-kastély) est une demeure située dans le 22e arrondissement de Budapest. Situé dans le quartier de Budafok, à proximité du château Sacelláry, il fut autrefois la résidence du propriétaire de la maison de vins pétillants Törley : József Törley. Il est désormais propriété de l'Etat et est loué à un institut de recherche en biologie. Portail de Budapest Portail des châteaux
Törley-kastély (Budapest)

A Törley-kastély Budapest XXII. kerületében (Budafokon) fekszik, Törley József, a híres magyar pezsgőgyáros építtette 1890 és 1904 között. Az első terveket Ray Rezső Lajos készítette az 1890-es években, aki ekkoriban Törley házi építészeként dolgozott. Az épületet apja halála után a friss építész diplomával rendelkező fiú, ifj. Ray Rezső Vilmos fejezte be. A kastély szomszédságában található Törley feleségének, Sacelláry Irénnek a kastélya. Története Két nagyobb ütemben épült, 1904-re készült el teljesen. Belső berendezése kicsit később készült el, ezért teljes pompájában Törley József már nem is láthatta, mert 1907-ben elhunyt. A vagyont és a kastélyt is Törley unokaöccsei örökölték, akik a megkezdett munkát folytatták. Csak a gazdasági világválság idején álltak meg. Az épület sorsát a második világháború után következő államosítások pecsételték meg, az orosz katonai parancsnokság kapta meg. Ebben az időben helyreállíthatatlan károkat szenvedett, elpusztult az egykori berendezés és a díszkert. Ideiglenesen itt állomásozott a magyar katonai egység is, a honvédség kivonulását követően a kastély másfél évtizedig magányosan pusztult. 1956 nyarán ide helyezték az 1954-ben alakult Országos Onkológiai Intézet sugárbiológiával foglalkozó osztályát, így a további pusztulástól az épület megmenekült. A költöztetés 1957 elején valósult meg végleg, január 1-jén a Minisztertanács döntése alapján létrehozták a Központi Sugárbiológiai Kutatóintézetet, mely a ma is az épületben működő intézet jogelődje. A tánc- és zenetermet helyreállították, mely napjainkban könyvtárként, illetve konferenciák helyszíneként szolgál. Bár jelentős átépítések zajlottak, az épület így is mutatja egykori pompáját. 1957 óta az Országos Frédéric Joliot-Curie Sugárbiológiai és Sugáregészségügyi Kutató Intézet (2015 óta pedig a NNGYK Sugárbiológiai és Sugáregészségügyi Főosztályának épülete. A kutatóintézet területére csak engedéllyel lehet belépni. Az épület nyugat-kelet irányú enyhe lejtőn fekszik, a pezsgőspincék és gyár épületegyüttese felett. Délkeleti végéhez hatalmas torony kapcsolódik, díszítése neogótikus, így középkori hangulatot áraszt. Középkorias a tetőfedés is, mely az angol kastélyok szerkezetét utánozza. Jegyzetek Források Országos "Frédéric Joliot-Curie" Sugárbiológiai és Sugáregészségügyi Kutató Intézetének lapja Külső hivatkozások Adatlapja a www.kastelyok-utazas.hu-n Archiválva 2016. március 6-i dátummal a Wayback Machine-ben Adatlapja a Műemlékem.hu-n
Mausolée Törley

Le Mausolée Törley (en hongrois : Törley-mauzóleum) est un bâtiment de style Sécession située à Budafok, dans le 22e arrondissement de Budapest. Histoire Le mausolée a été construit pour héberger la dépouille de József Törley, décédé en 1907. Elle a été édifiée sur le point culminant du jardin du château de Törley. La chapelle funéraire mélangeant les styles Art Nouveau et néobyzantin a été construite en 1909. Portail de Budapest Portail de l’architecture et de l’urbanisme
Törley-mauzóleum

A Törley-mauzóleum Budafokon, Budapest XXII. kerületében, a Sarló utca 6-os szám alatt található. Története 1909-ben épült a szecessziós-neobizánci sírkápolna, melyet Törley József 1907-ben bekövetkezett váratlan halála után özvegye, Sacelláry Irén építtetett. A mauzóleum a Törley-kastély kertjének legmagasabb pontján helyezkedik el. Tervezője Ray Rezső Vilmos volt, olaszországi építőmesterek építették, a kőfaragási, illetve szobrászati munkákat Damkó József végezte. A szentélyben illetve a kupolán található üvegmozaik ablakok nagy valószínűséggel Róth Miksa műhelyének munkái. Az épület egyedi módon ötvözi a hagyományos ortodox mauzóleumépítés és a szecesszió jegyeit. Hazánk egyik legnagyobb sírépítménye. Az épület kétszintes: egy felső kápolnából és egy kriptából (altemplom) áll. Az épület jelenleg belülről rendkívül elhanyagolt állapotban van, nem látogatható. Korábban bizáncias volt belső festése. Galéria Jegyzetek Források Budapest székesfőváros építkezései. II. ciklus, Magyar Építőművészet IX. évfolyam 2. szám, 1911. Az elfeledett, úttörő építész, Népszabadság, 2001. június 26. A pezsgőgyáros emlékére, lakáskultúra.hu, 2009. február 4. Jelöletlen sír rejti Törley hamvait, műemlékem.hu, 2009. október 25. Szétrohadt a Törley mauzóleum Budafokon, fovarosi.blog.hu, 2011. július 23. Törley Mauzóleum, Budapest, vendégváró.hu (hozzáférés: 2012. június 27.)
Türr István Bridge

The Türr István Bridge, also known as the Bajai Bridge, is a metal-framed bridge located in Baja, Hungary that provides a connection from Transdanubia to the Danube-Tisza junction. History The bridge was built between 1906 and 1908, at that time it was the only railway bridge south of Budapest. Within Hungary, this is still true today, since railway traffic ceased in 2001 on the Dunaföldvár Bridge. It was destroyed in 1944, but due to its strategic role, it was soon rebuilt, and was opened to traffic again in 1950. In order to serve the increased passenger car traffic, two side consoles were built on the stumps of the consoles in 1988, after which road vehicles lighter than 3.5 tons could travel on a separate lane, this was handed over on August 30, 1990, but trucks still had to use the railway track, which sometimes caused heavy traffic jams. Due to the load, the central track needed to be repaired more and more often, the reconstruction of the bridge became inevitable, which took place from 1998 to 1999 and was opened to traffic on October 21, 1999. At that time, road and rail traffic were divided into two. Since then, trains can pass through it at a speed of 80 km/h. After the war, the wreckage of the bridge that fell into the Danube was revived, at the other end of the country, on another river. 70% of the steel material of the Hernád Bridge on the road between Gibárt and Encs, designed in 1949 by Sándor Jakab and József Kopácsi and built by the Mélypító és Mélyfúró Vállalat, is from the Baja bridge. The height of the bridge opening on the left side is 8.71 meters, on the right side 8.40 meters, the width of the navigable bridge opening is 60 meters. It consists of a four-span riverbed bridge and a three-span floodplain bridge. It was named after István Türr, a native of the town. See also List of bridges in Hungary References
Türr István híd

A bajai Türr István híd Bajánál biztosít közúti és vasúti kapcsolatot a Dunántúl és a Duna-Tisza-köze között. A legdélebbi magyarországi Duna-híd. Gyakran csak „bajai hídnak” nevezik. Története 1906–1908 között épült, ekkor ez volt az egyetlen vasúti híd Budapesttől délre, (Megjegyzendő, 1912-ben megépült a Gombos-Dálya közötti vasúti híd is.) Magyarországon belül ez ma is igaz, mióta 2001-ben megszűnt a vasúti forgalom a dunaföldvári hídon. 1944-ben elpusztították, de stratégiai szerepe miatt hamar megkezdték az újjáépítését, így 1950-ben újra átadták a forgalomnak. A megnövekedett személygépkocsi-forgalom kiszolgálására 1988-ban a konzolok csonkjaira két oldalkonzolt építettek, ezután a 3,5 tonnánál könnyebb közúti járművek külön sávon közlekedhettek, ezt 1990. augusztus 30-án adták át, viszont a tehergépkocsiknak továbbra is a vasúti pályát kellett igénybe venniük, ami időnként nagy torlódásokat okozott, a megterheléstől a középső pálya egyre gyakrabban szorult javításra, a híd átépítése elkerülhetetlenné vált, amire 1998–1999 között került sor, és 1999. október 21-én adták át a forgalomnak. Ekkor választották külön a közúti és a vasúti forgalmat. Azóta 80 km/h sebességgel haladhatnak át rajta a vonatok. A háború után a Dunába roskadt híd roncsai új életre keltek, az ország másik végében, a Hernád folyón. Az 1949-ben Jakab Sándor és Kopácsi József által tervezett, a Mélyépítő és Mélyfúró Vállalat által kivitelezett, Gibárt és Encs közötti közúti híd acélanyagának 70%-a ugyanis a bajai hídból készült. A híd az 1480,22. folyamkilométernél található, a hídnyílás magassága bal oldalon 8,71 méter, jobb oldalon 8,40 méter, a hajózható hídnyílás szélessége 60 méter. Egy négynyílású mederhídból és egy háromnyílású ártéri hídból áll. Nevét a város szülöttjéről, Türr Istvánról kapta. 1921. november 1-jén a híd bal parti hídfőjénél szállt hajóra, és indult végleg száműzetésbe az utolsó magyar király, IV. Károly. Galéria Jegyzetek Irodalom Tóth Ernő dr. (szerk): Duna-hídjaink (Közlekedésfejlesztési Koordinációs Központ, 2009) ISBN 978-963-88495-1-9 Tóth Ernő dr.: 50 hídmérnöki konferencia – 1962–2009 (Közlekedésfejlesztési Koordinációs Központ, 2009) ISBN 978-963-88495-0-2 Gyukics Péter - Träger Herbert dr. - Tóth Ernő dr.: A Duna hídjai. A Fekete-erdőtől a Fekete-tengerig (Yuki Studio, 2010) ISBN 978-963-87472-1-1 Külső hivatkozások Bajai Türr István Duna-híd – Pont-Terv Mérnöki Tervező és Tanácsadó Rt. [1]
Most im. Istvána Türra w Bai

Most im. Istvána Türra (węg. Türr István híd) – most drogowo-kolejowy nad Dunajem w Bai, na Węgrzech. Jest częścią drogi krajowej nr 55. Most powstawał w latach 1946–1950 zgodnie z projektem Imre Korányi’ego. Oddanie do użytku miało miejsce 17 grudnia 1950. Zastąpił konstrukcję zniszczoną w 1944 roku w wyniku działań wojennych. Jego całkowita długość wynosi 582 metry. Liczy 7 przęseł. W 1968 roku most przeszedł remont. Galeria zdjęć Przypisy
Tűztorony (Szécsény)

A szécsényi tűztorony egy barokk stílusú tűztorony, ami a 18. században épült. A helytörténeti kutatások kiderítették, hogy 1718-tól fából, majd 1820-tól kőből készült harangtorony állt itt. A mai tornyot 1893-ban építették. Az átépítés során magas, törtvonalú sisak került a régi, barokk hagymasisak helyére. Az alsó két helyiség boltozott. A második világháború során a toronytól 80 méterre bomba robbant, sokan ennek tulajdonították az építmény elferdülését. Sokkal valószínűbb, hogy a talaj egy agyagrétegének lassú elcsúszása miatt következett be a dőlés. A toronyban ma a tűzoltás történetét bemutató állandó kiállítás található. Források A szécsényi Tűztorony jelenleg felújítás miatt zárva tart.
Tour du feu (Veszprém)

La Tour du feu (hongrois : Tűztorony, Tour du feu, prononcé [ˈtyːstoɾoɲ], en français aussi Tour de guet) est une tour de 48 mètres qui fait partie de la muraille d'enceinte du château de Veszprém. La date de construction est inconnue. Références Liens externes Informations sur la visite Portail de la Hongrie Portail de l’architecture et de l’urbanisme
Tűztorony (Veszprém)

A veszprémi Tűztorony (korábbi nevén Vigyázótorony) egyike Veszprém jelképeinek és legrégibb épületeinek. Története A vár déli végében elhelyezkedő 48 méter magas torony középkori eredetű. Alsó, hengeres része egy, a 13. században (feltehetőleg IV. Béla uralkodása idején) épített vártorony részét képezte. Az épület túlélte a török időket; 1703-ban, amikor I. Lipót császár parancsot adott a magyarországi erődítmények lerombolására, csak azért menekült meg, mert ekkor már – és a későbbiekben folyamatosan – tűzvédelmi célokat szolgált. A torony tetejéről egész Veszprémet szemmel lehetett tartani. Ez igen fontos volt a szeles városban, ahol nagy volt az esélye, hogy egy fellobbanó tűz pillanatok alatt tovaterjedjen. A védelem hatékonyságát később azzal is sikerült fokozni, hogy 1814-ben a Tűztorony szomszédságában épült meg a Fecskendőház, amelyben – mint neve is mutatja – Veszprém tűzoltósága kapott helyet. 1810-ben a tornyot egy földrengés súlyosan megrongálta. Az ezt követő négy évben Tumler Henrik építőmester a felső részt copf stílusban építette újjá. A Tűztorony külseje azóta nem változott számottevően. Csúcsán Magyarország címere kapott helyet, amelyet az 1950-80-as években vörös csillagra cserélték, de az eredeti díszt megőrizték, és 1989 közepén visszatették a toronyra. Egyébként 1956. októberétől egy ideig egy nemzetiszínű lobogó helyettesítette a lefűrészelt korábbi, pirosüveg-berakásos csillagot, ennek a helyére szerelték fel az 1989-ben leszerelt második csillagot. A Tűztorony erkélyéről az egész belváros belátható. Órája negyedóránként jelez, minden egész órában pedig Csermák Antal György veszprémi zeneszerző verbunkosát játssza. Jegyzetek
Evangélikus templom (Siófok)

A siófoki evangélikus templom Somogy vármegye egyik különleges épülete, a város egyik jelképe. A Makovecz Imre tervei alapján organikus stílusban épült templom 2014 óta országos műemléki védelem alatt áll, 2015-ben pedig megkapta az Örökségünk – Somogyország Kincse kitüntető címet is. Története Siófokon az 1930-as években néhány evangélikus család élt. Bár a gyülekezetet még Enyingen szervezték az evangélikusok, 1934-ből már származik feljegyzés arról, hogy Siófokon is tartottak istentiszteletet. 1935-től Komjáthy Lajos havi négy alkalommal (kezdetben csak nyáron) járt ki Siófokra, ahol akkor még a református templomban prédikált. 1943-ban Buthy Dénes lelkész Enyingről Siófokra költözött, innentől kezdve pedig a gyülekezet nevébe (Enying - Siófoki Missziói Gyülekezet) is bekerült a város neve. Sándy Gyula még templomot is tervezett nekik, ám a háború miatt a terv nem valósult meg, ezért a Fő utcában béreltek maguknak egy gyülekezeti házat, amit aztán 1948-ban meg is vásároltak. 1956 után Buthy külföldre menekült; helyét a Bábonymegyerről érkező Schád Ottó vette át, aki 22 éven át szolgált Siófokon. Az evangélikus hívők száma folyamatosan nőtt, végül az 1980-as években határozták el, hogy Józsa Márton helyettes lelkész vezetésével végre felépítsék saját templomukat és parókiájukat. A mai templom tervei 1986-ban készültek el, az építés 1990-ig tartott. A szükséges faanyag jó részét Siófok finn testvérvárosa, Oulu küldte, ezért hálából a templom körüli közterületet Oulu parknak nevezték el. Az 1992-es sevillai világkiállítás magyar pavilonjának hét tornya közül az egyik ennek a templomnak a tornyát mintázta. Az épület Makovecz Imre templomtervei közül ez volt az első. A „Krisztus hajójának” is nevezett épület négy része a négy égtáj felé mutat, négy bejárata is van. Jelképrendszere gazdag: a főbejárat felett angyalszárnyak láthatók, amelyek a templomba betérőket „óvják”, a tető csúcsán pedig életfát helyeztek el, amelyből kereszt nő ki: ennek jelentése az, hogy a golgotai kereszt nem a halált jelképezi, hanem az örök élethez vezető utat mutatja. Oltárképe nincs, helyette az oltár fölött Péterfy László A feltámadott szobra című alkotása áll. Jegyzetek További információk "A templom a muemlekem.hu-n". Hozzáférés: 2017. március 31..
Szegedi Keresztény Roma Szakkollégium

A Szegedi Keresztény Roma Szakkollégium Szegeden működő, 2012-ben alapított szakkollégium, amelyet a Szeged-Csanádi egyházmegye tart fenn. Bemutatása 2012. február 15-én Kiss-Rigó László szeged-csanádi püspök aláírta a Szegedi Keresztény Roma Szakkollégium alapító okiratát. A Szeged-Csanádi egyházmegye azzal a céllal hozta létre az intézményt, hogy – csatlakozva a történelmi egyházak között 2011-ben létrejött megállapodáshoz – hozzájáruljon a közéleti feladatvállalás iránt elkötelezett, aktív társadalmi párbeszédet folytató cigány értelmiségiek formálásához, akik érzékenyek a társadalmi és szociális kérdések iránt. Ezzel egy olyan szellemi műhelyt hoztak létre Szegeden, amely a cigányok integrációjára keresztény alapú alternatívát kínál. Ez az ötödik cigány szakkollégium az országban, amelyet egyház tart fenn. Az első 10 év során összesen 112 cigány fiatal csatlakozott a szakkollégiumi programhoz, amely különös hangsúlyt fektet az identitás megerősítésére, a tudásra, a közösségi szemléletmódra és az értelmiségi pályára történő felkészítésre. A szakkollégium célja a társadalmi integráció elősegítése. A közösség egyúttal egy együttélési modellként is működik, amely mind cigány, mind nem cigány fiatalok számára nyitott. A katolikus egyházmegye által fenntartott intézmény ökumenikus szemléletű, így teret ad más történelmi felekezetekhez tartozó fiataloknak is lelkiségük megélésére. A szakkollégium feladata a tehetséggondozás és -fejlesztés mellett, hogy segítse a hallgatókat társadalmi hátterükből fakadó hátrányok leküzdésében, támogassa őket az egyetemi környezethez való alkalmazkodásban, valamint segítse a különböző tanulási módszerek elsajátításában és egyéni céljaik megvalósításában. Az intézmény szoros együttműködést alakított ki a Gál Ferenc Egyetemmel és a Szegedi Tudományegyetemmel. Az egyetemek nem csupán háttérintézményként működnek, hanem stratégiai partnerek is. A szakkollégiumi program megvalósításába számos egyetemi oktató kapcsolódott be óraadóként, mentorként, tutorként. A szakkollégium törekszik arra is, hogy szakmai és tudományos egyetemi rendezvényeken, konferenciákon, kutatásokban is részt vegyen, és minél több ilyen jellegű együttműködést alakítson ki. Jegyzetek