NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kecskemét (stacja kolejowa)

Kecskemét (węg. Kecskemét vasútállomás) – stacja kolejowa w Kecskemét, w komitacie Bács-Kiskun, na Węgrzech. Jest ważnym węzłem kolejowym, obsługującym pociągi w kierunku Budapesztu, Segedynu i Lajosmizse. Historia Linię kolejową na odcinku z Ceglédu do Kiskunfélegyháza, która przechodzi przez Kecskemét otwarto 3 września 1853. w 1980 roku zelektryfikowano odcinek Cegléd – Kiskunfélegyháza. Obecny budynek dworca znajduje się w miejscu urodzenia 16 grudnia 1882 Zoltána Kodálya, kompozytora i etnografa. To wydarzenie upamiętnia tablica pamiątkowa znajdująca się na budynku. Linie kolejowe Linia kolejowa 140 Cegléd – Szeged Linia kolejowa 142 Budapest – Lajosmizse – Kecskemét Linia kolejowa 146 Kecskemét – Kunszentmárton Linia kolejowa 152 Fülöpszállás – Kecskemét Transport publiczny Stacja jest obsługiwana przez kilka miejskich linii autobusowych. W pobliżu znajduje się także dworzec autobusowy. Linie autobusowe: 1, 2D, 7, 7C, 25. Galeria Przypisy Linki zewnętrzne Informacje o stacji
Tata (Hungría)

Tata (en latín: Dotis) es una ciudad (en húngaro város) en el condado de Komárom-Esztergom, en el norte de Hungría.​ Se encuentra situada en el valle intermedio que separa los montes Gerecse y los Vértes, a unos 9 km al noroeste de la capital del condado, Tatabánya, y a unos 70 km de la capital estatal, Budapest, y a muy pocos kilómetros al sur de la frontera con Eslovaquia. Gracias a su localización, la ciudad de Tata es un lugar importante para el transporte donde se conectan carreteras y ferrocarriles, como los que conectan Viena con Budapest. El 23 de mayo de 1597 la fortaleza durante la guerra de los quince años fue retomada por el conde Miklós Pálffy, capitán general de Komárom, perdiéndola los otomanos.​ En 2015, la ciudad fue laureada, junto con la alemana Dresde, con el Premio de Europa, una distinción otorgada anualmente por el Consejo de Europa, desde 1955, a aquellos municipios que hayan hecho notables esfuerzos para promover el ideal de la unidad europea. Ciudades hermanadas La ciudad de Tata se encuentra hermanada con las siguientes localidades:​ Alkmaar, Países Bajos, desde 1985 Gerlingen, Alemania, desde 1987 Dammarie-les-Lys, Francia, desde 1993 Arenzano, Italia, desde 1994 Svodín, Eslovaquia, desde 1997 Montebelluna, Italia, desde 2000 Szováta, Rumanía, desde 2002 Pińczów, Polonia, desde 2004 Bystřice, República Checa Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Tata. Página web oficial Galería fotográfica de Tata
Tata (Hongrie)

Tata (Dotis en latin) est une ville de 24 000 habitants située dans le département de Komárom-Esztergom, à l'ouest de Budapest. Géographie Démographie La population de Tata est en grande majorité composée de Hongrois. Il y a maintenant une petite minorité allemande, Roma et slovaque. Jusqu'à l'Holocauste (1944) y habitait aussi une importante minorité juive. Histoire De la fin de l'occupation ottomane jusqu'en 1918, la ville (nommée Totis avant 1867) fait partie de la monarchie autrichienne (empire d'Autriche), dans la province de Hongrie en 1850; puis après le compromis de 1867, en Transleithanie, au royaume de Hongrie. En 2013, la ville obtient le prix de l'Europe pour ses nombreux échanges culturels, sportifs et scolaires avec les neuf villes avec lesquelles elle est jumelée. Monument Le château au bord du lac Öreg, qui abrite le musée Domokos Kuny Jumelages La ville de Tata est jumelée avec : Alkmaar (Pays-Bas) depuis 1985 Arenzano (Italie) Bystřice (Tchéquie) Dammarie-les-Lys (France) depuis 1993 Gerlingen (Allemagne) Pińczów (Pologne) Sovata (Roumanie) Kanjiža (Serbie) Montebelluna (Italie) Svodín (Slovaquie) Notes et références Liens externes Tata, Hongrie Portail de la Hongrie
Tata (Ungheria)

Tata (in latino Dotis) è una città di 24 906 abitanti situata nella contea di Komárom-Esztergom, nell'Ungheria settentrionale. La piccola città è meta turistica grazie al castello ed ai suoi due laghi: Öreg-tó ed il più piccolo Cseke-tó. La località si trova nelle vicinanze dell'autostrada M1 a circa 70 km da Budapest, con la quale è anche collegata tramite ferrovia. Amministrazione Gemellaggi Tata è gemellata con: Alkmaar, dal 1985 Gerlingen, dal 1987 Dammarie-les-Lys, dal 1993 Arenzano, dal 1994 Svodín, dal 1997 Montebelluna, dal 2000 Sovata, dal 2002 Pińczów, dal 2004 Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Tata Collegamenti esterni (HU) Sito ufficiale, su tata.hu. Tata su funiq.hu, su it.funiq.hu.
Tata (stad in Hongarije)

Tata is een stad in Hongarije aan de spoorlijn van Wenen naar Boedapest en behorend tot het comitaat Komárom-Esztergom. Het telt 23.479 inwoners (2021), heeft sinds 1954 de status van stad en is de hoofdplaats van het district Tata (Tatai járás). Het stadje is gelegen rond het Öreg-tó (Oude-meer). Geschiedenis Tata werd voor het eerst genoemd in 1221 (Tota). De burcht van Tata werd rond 1400 gebouwd onder koning Sigismund, die Tata de status van oppidum verleende, en onder Matthias Corvinus verbouwd in laatgotische stijl. In 1543 werd het kasteel door de Ottomaanse Turken ingenomen, waarna het verschillende keren van eigenaar veranderde, totdat het aan het eind van de 17e eeuw in Habsburgse handen kwam. In 1727 kwamen Tata en omgeving in het bezit van de machtige familie Esterházy. In 1740 werden onder ingenieur Sámuel Mikoviny de moerassen rond Tata ontgonnen en kreeg het Öregmeer zijn huidige vorm. De Esterházy's zouden het kasteel tot de onteigening in 1945 behouden. In 1884 kreeg Tata een spoorwegverbinding en in 1938 werd het samengevoegd met Tóváros, dat aan de andere kant van het Öregmeer lag en inmiddels met Tata was vergroeid. Twee jaar lang heette de fusieplaats Tatatóváros, daarna Tata. In 1945 leed de stad zware oorlogsschade. De wederopbouw kwam pas op gang na 1954, het jaar waarin Tata stadsrechten kreeg. Bezienswaardigheden Tata, bekend om zijn meren, bronnen en bezienswaardigheden, waarvan we de opvallendste zijn: aan het centraal gelegen Kössuth tér staat een laat-barokke kerk met twee torens. Aan het November tér nº 7 wordt het voormalige slot Eszterházy, eveneens in laat-barok, als ziekenhuis gebruikt. Het belangrijkste historische bouwwerk ligt aan het Öreg-tó ('Oude-meer'). Het is de oudste burcht met een vierhoekige grondvorm. De vesting, met vier hoektorens, werd tijdens de Turkenoorlogen en later door de Habsburgse troepen verwoest. In de gerestaureerde zalen van het slot bevindt zich nu het Kuny-Domokos-museum; genoemd naar de kunstenaar van het faience-keramiek. Zeer geliefd bij toeristen en Hongaren is het 300 ha grote Öreg-tó, dat met warme bronnen wordt gevoed. Als gevolg van mijnbouw in de omgeving daalde de watertemperatuur van de in Tata aanwezige bronnen in de vorige eeuw. Sinds de mijnen gesloten zijn, wordt een langzame, maar gestage stijging van watertemperatuur waargenomen. Tata ligt aan twee meren; het andere is het Cseke-meer, met de Engelse Tuin, een in Engelse stijl aangelegd park. Stedenbanden Tata onderhoudt stedenbanden met Alkmaar (Nederland), Arenzano en Montebelluna (beide Italië), Bystřice (Tsjechië), Dammarie-les-Lys (Frankrijk), Gerlingen (Duitsland), Pińczów (Polen), Sovata (Roemenië), Kanjiža (Servië) en Svodín (Slowakije). Geboren in Tata Joci Pápai (1981), zanger Externe links (en) Liefdessloten in Tata
Tata (Węgry)

Tata (łac. Dotis, niem. Totis) – miasto w północnych Węgrzech, w komitacie Komárom-Esztergom, w pobliżu granicy ze Słowacją. Powierzchnia wynosi 78,16 km² a ludność 25 026 (I 2011). Jest miastem partnerskim Pińczowa. W mieście znajduje się powstałe w latach 50. Centrum Olimpijskie północno-zachodnich Węgier (Északnyugat-magyarországi Általános Olimpiai Központ) zwane popularnie obozem treningowym w Tata (Tatai Edzőtábor). Przez lata ośrodek w Tata uznawany był za kuźnię węgierskich medalistów olimpijskich. Miasta partnerskie Alkmaar, Holandia Gerlingen, Niemcy Dammarie-les-Lys, Francja Arenzano, Włochy Svodín, Słowacja Montebelluna, Włochy Sovata, Rumunia Pińczów, Polska Bibliografia Węgierski Urząd Statystyczny Linki zewnętrzne https://mnsk.hu/tatai-olimpiai-kozpont
Tata, Ungaria

Tata (în latină Dotis) un oraș din Ungaria din comitatul Komárom-Esztergom Așezare Dincolo de Dunăre în partea de nord, punctul cel mai înalt al orașului este Kálvária-domb, cu o altitudine de 120 de metri. Punctul cel mai jos este Fényes-fürdő 120 metri. Distanța față de Budapesta este 60 de kilometri, orașul fiind legat de capitală prin autostrada M1, care leagă Budapesta de Viena. Istoria Practic, regiunea a fost în mod continuu nelocuită datorită pădurilor și izvoarelor sale de apă termală. Ocupanții celei mai importante baze militare ale Imperiului Roman, Brigetio (Oszony), au condus apa la casele lor de la izvoarele din Tata. Castelul din Tata este o construcție istorică remarcabilă ce a fost construită pe o stâncă între 1397–1409, înconjurată de ape și mlaștini. Castelul a înflorit în timpul domniei regelui Sigismund de Luxemburg și a lui Matia Corvin, el fiind o reședință de vară dar mai târziu și alți potentați ai vremii au petrecut mult timp acolo. Demografie Conform recensământului din 2011, orașul Tata avea 22.754 de locuitori. Din punct de vedere etnic, majoritatea locuitorilor (94,09%) erau maghiari, cu o minoritate de germani (2,99%). Apartenența etnică nu este cunoscută în cazul a 1,1% din locuitori. Nu există o religie majoritară, locuitorii fiind romano-catolici (32,66%), persoane fără religie (19,92%), reformați (14,2%), atei (1,89%) și luterani (1,48%). Pentru 29,4% din locuitori nu este cunoscută apartenența confesională. Note Legături externe Materiale media legate de Tata la Wikimedia Commons Tata la funiq.hu
Тата

Та́та (венг. Tata) — город на северо-западе Венгрии, в медье Комаром-Эстергом. Население города по данным на 2006 год — 24 272 человека. История города Основание и поселение уходят во времена римского правления, но впервые город упоминается в 1221 году, после завоевания Венгрии турками, замок становится главной крепостью. Впоследствии он был сожжён Габсбургами в ходе восстания венгерского народа под руководством Ференца II Ракоци. Галерея Население Города-побратимы Примечания Ссылки На Викискладе есть медиафайлы по теме Тата Официальный сайт города (венг.) Фотографии города (англ.) Тата на сайте funiq.hu (рус.)
Тата (град)

Тата (мађ. Tata) град је у Мађарској. Тата је трећи по величини град у оквиру жупаније Комаром-Естергом. Град има 24.751 становника према подацима из 2008. године. Географија Град Тата се налази у крајњем северном делу Мађарске. Од престонице Будимпеште град је удаљен 65 километара северозападно, а свега 10 km од седишта жупаније, града Татабање. Град Тата се налази у северном побрђу Панонске низије и у близини града су планине Вертеш и Герече. Град нема реку, али је Дунав близу. Становништво По процени из 2017. у граду је живело 23.217 становника. Партнерски градови Герлинген Кањижа Arenzano Алкмар Дамари ле Ли Сводин Монтебелуно Совата Пињчов Спољашње везе Званични веб-сајт
Тата

Тата (угор. Tata) — місто на північному заході Угорщини, у медьє Комаром-Естергом. Населення міста за даними на 2006 рік — 24 272 осіб. Історія Заснування і поселення сягають часів римського правління, але вперше місто згадується в 1221 році, після завоювання Угорщини турками, замок стає головною фортецею. Згодом він був спалений Габсбургами під час повстання угорського народу під керівництвом Ференца II Ракоці. Галерея Примітки Посилання Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Тата Офіційний сайт міста (угор.) Фотографії міста (англ.) Тата на сайті funiq.hu (рос.)
Náměstí hrdinů (Miskolc)

Náměstí hrdinů (maďarsky Hősök tere) v Miskolci se nachází v severní části středu města. Přesněji je umístěno v prostoru mezi synagogou a Gymnáziem Ference Földese a kostelem minoritů, sousedí s Gymnáziem Berzeviczyho Gergelyho a budovou Maďarské státní banky na západě a Poštovním palácem na východě. Čtyřúhelníkové náměstí jen nápadné především díky památníku událostí roku 1956 a fontáně. Současná podoba náměstí byla dokončena v roce 2003, veřejná soutěž na ni byla vypsána o deset let dříve. Na náměstí se nachází zastávka městských autobusových linek. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Náměstí hrdinů (Miskolc) na Wikimedia Commons
Mémorial aux héros soviétiques

Le Mémorial aux héros soviétiques (en hongrois : Szovjet hősi emlékmű) est un monument dédié aux soviétiques morts pour la libération de Budapest au centre de Szabadság tér, dans le 5e arrondissement de la capitale hongroise. Portail de Budapest Portail de l’architecture et de l’urbanisme
Abtei Tihany

Das Kloster Tihany (historisch Abtei Tihany, ungarisch Tihanyi apátság, ˈtihɒɲ) ist eines der bedeutendsten historischen Baudenkmäler in Ungarn. Es befindet sich auf der Halbinsel Tihany am Balaton und wurde 1055 gegründet. Heute ist es ein Priorat der Benediktiner. Geschichte Das Kloster wurde im Jahre 1055 von Andreas I. gegründet. Die Gründungsurkunde ist das älteste erhaltene Dokument in Ungarn. Das zur Festung umgebaute Kloster widerstand einer Eroberung durch die Türken. 1786 wurde es durch Kaiser Joseph II. geschlossen und 1802 wieder neu eröffnet. 1921 wurde der letzte ungarische König Karl IV. nach einem gescheiterten Restaurationsversuch für kurze Zeit hier interniert. 1950 wurde die Abtei geschlossen. 1990 wurde der Gebäudekomplex wieder den Benediktinern übergeben und wird seitdem von Mönchen bewohnt. Seit 2012 ist es ein eigenständiges Priorat der Ungarischen Benediktinerkongregation mit neun Mönchen, die dabei nicht nur religiöse, sondern auch kulturelle Aufgaben übernehmen. Kirche Die Klosterkirche St. Maria und Anianus wurde von 1740 bis 1754 unter Abt Ágoston Lécs an Stelle eines romanischen Vorgängerbaus neu gebaut. Sie ist barock ausgestattet. Das Hauptaltarbild zeigt den heiligen Anianus. Die Barockschnitzereien am Altar, der Kanzel und der Orgel sind von Sebastian Stuhlhoff und gehören zu den schönsten in Ungarn. Die Deckenfresken wurden von Karl Lotz und weiteren Künstlern 1898 gemalt. Die Orgel wurde 1993 von Aquincum Orgelbau neu gebaut mit einer barocken Disposition, teilweise angelehnt an die Silbermann-Orgel in Großhartmannsdorf. Der Prospekt ist von 1765. In der romanischen Krypta sind die Begräbnisstätten von König Andreas I. und seiner Familie zu besichtigen, als einzige erhaltene Grabdenkmäler mittelalterlicher Könige in Ungarn. Der Doppelturm von 1752 steht auf dem höchsten Punkt der Halbinsel und ist weithin sichtbar. Im Kloster gibt es in den Sommermonaten mehrere Ausstellungen. Eine Ausstellung besteht dabei immer aus den inneren Räumlichkeiten der Kirche. Die restliche Ausstellung wechselt saisonal. Weblinks Abtei Tihany Zauberhaftes Ungarn (deutsch) Abtei Tihany (deutsch) Anmerkungen
Tihany Abbey

The Tihany Abbey is a Benedictine monastery established in Tihany in the Kingdom of Hungary in 1055. Its patrons are the Virgin Mary and Saint Aignan of Orleans. Foundation The Benedictine monastery in Tihany was established in 1055 by King Andrew I of Hungary (r. 1046–1060). It was dedicated to the Holy Virgin and to Saint Bishop Aignan of Orleans. King Andrew was buried in the church of the monastery in 1060. His tomb in the crypt of the church is the only grave of a medieval King of Hungary which has been preserved up until now. The 1055 foundation charter, listing the lands the king donated to the abbey, is known for including the oldest written words in the Hungarian language. It is mostly in Latin, but contains several Hungarian words and phrases, the longest of which is feheruuaru rea meneh hodu utu rea (in modern Hungarian: Fehérvárra menő hadi útra, 'onto the military road leading to Fehérvár'). The charter, written on vellum, is today in the Benedictine Pannonhalma Archabbey. The church's ceiling is decorated with frescoes by Károly Lotz, depicting Faith, Hope and Love. The monastery was reestablished in the 1990s, alongside the Bakonybél Abbey by monks of the Pannonhalma Archabbey. Tihany became an independent monastery within the Hungarian Benedictine Congregation in 2012. The current community has a 12 monks. Gallery See also Establishing charter of the abbey of Tihany References Sources External links
Abbaye de Tihany

L'abbaye de Tihany (hongrois : Tihanyi apátság, abbaye de Tihany, prononcé [ˈtihɒɲi ˈɒpaːtːʃaːg]) est une abbaye appartenant à la Congrégation bénédictine hongroise. Située à Tihany, au bord du lac Balaton, cette abbaye a été fondée en 1055 par le roi André Ier. Liens externes Ressource relative aux beaux-arts : Grove Art Online Ressource relative à la religion : GCatholic.org Portail de la Hongrie Portail de l’architecture chrétienne
Abbazia di Tihany

L'abbazia di Tihany è un'abbazia benedettina fondata a Tihany, nel Regno d'Ungheria, nel 1055. I suoi patroni sono la Vergine Maria e sant'Aniano di Orléans. Fondazione Fondata nel 1055 da re Andrea I d'Ungheria (r. 1046–1060), venne dedicata alla Vergine Maria e al santo vescovo Aniano di Orléans. Re Andrea venne tumulato nella chiesa del monastero nel 1060. La sua tomba, nella cripta della chiesa, è l'unica tomba di un re d'Ungheria medievale che è stata conservata fino ad ora. Vi fu imprigionato per qualche l'ultimo imperatore austriaco, Carlo I, assieme alla moglie incinta Zita prima di essere portato in esilio a Madera. Il soffitto della chiesa è stato decorato da Károly Lotz, con immagini di Fede, Speranza e Amore. Galleria d'immagini Note Bibliografia (EN) Nora Berend, József Laszlovszky e Béla Zsolt Szakács, The kingdom of Hungary, in Christianization and the Rise of Christian Monarchy: Scandinavia, Central Europe and Rus', c.900-1200, Cambridge University Press, 2007, pp. 319–368, ISBN 978-0-521-87616-2. (HU) Gáspár Csóka e László Koszta, Tihany, in Korai magyar történeti lexikon (9-14. század) Encyclopedia of the Early Hungarian History (9th-14th centuries), Akadémiai Kiadó, 1994, pp. 675-676, ISBN 963-05-6722-9. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Abbazia di Tihany Collegamenti esterni (EN) Abbazia di Tihany, in GCatholic.org. Abbazia di Tihany, su archINFORM. (HU) Tihanyi Bencés Apátság, su tihany.osb.hu.
Opatija Tihany

Opatija Tihany je benediktinski samostan, ustanovljen leta 1055 v mestu Tihany v Ogrskem kraljestvu. Njegova zavetnika sta Devica Marija in sveti Anian Orleanski. Stoji na polotoku Tihany, ki deli Blatno jezero na dva dela. Ustanovitev in zgodovina Ustanovitveno listino opatije Tihany je izdal kralj Andrej I. (vladal 1046–1060) leta 1055. Listina, napisana v latinščini, je najstarejši avtentični ohranjeni izvirnik zapisa madžarskega jezika, ki vsebuje okoli sto najstarejših madžarskih besed (pripon in končnic), največ posestnih in krajevnih imen. Listino so našli v arhivih Benediktinske nadopatije Pannonhalma. S tem dokumentom je kralj v skladu s takratnimi običaji določil grob svoje družine v varstvo, nego in skrb samostanu, ki ga je dal ustanoviti prav s tem namenom. Prvi opat samostana je bil Lazarus, katerega ime se pojavlja na ustanovni listini in je bil tudi eden od podpisnikov te listine. Kasneje je najverjetneje postal Veszprémski škof. Srednjeveških podatkov o opatiji ni, iz tega časa se je ohranila le kraljeva družinska grobnica. Iz listine o ustanovitvi lahko zaključimo, da je prva samostanska cerkev, podobno kot sedanja, obstajala s cerkveno ladjo manjših dimenzij. Med turško okupacijo so samostan spremenili v trdnjavo, zato ne vemo ničesar o prvotni cerkvi, vse do zgraditve sedanje baročne stavbe. Kralj Andrej I. je bil pokopan v cerkvi samostana leta 1060. Njegov grob v kripti cerkve je edini do danes ohranjeni grob srednjeveškega madžarskega kralja. Opis Samostanska cerkev sv. Marije in Anijana je bila med letoma 1740 in 1754 prezidana pod vodstvom opata Ágostona Lécsa namesto prejšnje romanske stavbe. Opremljena je v baročnem slogu. Glavni oltar prikazuje svetega Anijana. Baročne rezbarije na oltarju, prižnici in orglah so delo Sebastiana Stuhlhoffa in so med najlepšimi na Madžarskem. Stropne freske so leta 1898 naslikali Karl Lotz in drugi umetniki in prikazujejo vero, upanje in ljubezen. Orgle je leta 1993 obnovil Aquincum Orgelbau z baročno dispozicijo, delno povzeto po orglah Silbermann v Großhartmannsdorfu. Prospekt je iz leta 1765. Grob kralja Andreja I. in njegove družine si lahko ogleda v romanski kripti, edinem ohranjenem grobnem spomeniku srednjeveških kraljev na Madžarskem. Dvojni stolp iz leta 1752 stoji na najvišji točki polotoka in je viden že od daleč. V poletnih mesecih je v samostanu več razstav. Razstavo vedno sestavljajo notranji prostori cerkve. Ostala razstava se spreminja sezonsko. Sklici Viri Zunanje povezave Tihanyi Bencés Apátság Opatija Tihany – mojstrovina madžarske zgodovine in umetnosti
Опатија Тихањ

Тихањска опатија је бенедиктински манастир основан у Тихању у мађарској Краљевини 1055. године. Његови заштитници су Девица Марија и Свети Ењан Орлеански. Изградња манастира Бенедиктински манастир у Тихању основао је 1055. године тадашњи мађарски краљ Андрија I (владао 1046–1060). Манастир је посвећен Богородици и светом бискупу Ењану Орлеанском. Краљ Андрија је сахрањен у цркви манастира 1060. године. Његова гробница у крипти цркве је једина гробница средњовековног мађарског краља која је сачувана до данас. Оснивачка повеља из 1055. године, у којој су наведене територије које је краљ поклонио опатији, позната је по томе што садржи најстарије писане речи на мађарском језику. Углавном је на латинском, али садржи неколико мађарских речи и фраза, од којих је најдужа feheruuaru rea meneh hodu utu rea (на савременом мађарском: Fehérvárra menő hadi útra, превод: „на војни пут који води до Фехервара”). Повеља, написана на пергаменту, данас се налази у бенедиктинској Панонхалмској надбискупији. Плафон цркве је украшен фрескама Кароља Лоца, које приказују веру, наду и љубав. Манастир су обновили 1990-их година, заједно са опатијом Бакоњбел, од стране монаха Панонхалмске над-опатије. Тихањ је постао независтан манастир у оквиру мађарске бенедиктинске конгрегације 2012. године. Тренутна заједница има 12 монаха. Референце Литература Спољашње везе Бенедиктинска опатија Тихањ (званична страница (језик: мађарски) Тихањ – Бенедиктинска опатија Макета опатије у размери 1:50 Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (22. јун 2015)
Тиханське абатство

Тиханське абатство (угор. Tihanyi apátság) — бенедиктинський монастир у селищі Тихань на березі озера Балатон в Угорському королівстві. Засноване угорським королем Андрієм I — чоловіком дочки Ярослава Мудрого Анастасії. Покровителями абатства є Діва Марія та святий Еньян Орлеанський. Історія Бенедиктинський монастир у Тихані був заснований 1055 року королем Андрієм I (правив у 1046—1060). Покровителями абатства є Діва Марія та святий Еньян Орлеанський. Короля Андрія поховали в монастирі у 1060 році. його могила в крипті костелу є єдиною могилою середньовічного угорського монарха, яка збереглася донині. Документ про заснування абатства зберігся; незважаючи на те, що він написаний латиною, у ньому близько 100 угорських слів, що дозволяє його вважати найдавнішою пам'яткою угорської мови. Під час турецької окупації Угорщини абатство було перебудоване на фортецю. Сучасна церква побудована 1763 року в стилі бароко, у 1890 році реконструйована. Головною перлиною внутрішнього оздоблення є різьблені вівтарі. Фресковий розпис церкви зробив Карой Лотц, зобразивши Віру, Надію та Любов. Перед церквою абатства встановлено пам'ятник Андрію I та Анастасії Ярославні. Галерея Примітки Джерела
Zone de protection paysagère de Kőszeg

La zone de protection paysagère de Kőszeg (hongrois : Kőszegi Tájvédelmi Körzet, zone de protection paysagère de Kőszeg, prononcé [ˈkøːsɛgi ˈtaːjveːdɛlmi ˈkøɾzɛt]) est une aire protégée située dans le comitat de Vas, à la frontière autrichienne, à proximité de Kőszeg dans le massif du même nom, et dont le périmètre est géré par le parc national de l'Őrség. Notes et références Liens externes Ressource relative à la géographie : World Database on Protected Areas Portail de la conservation de la nature Portail de la Hongrie