NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Центральный рынок (Будапешт)

Центральный рынок (венг. Központi Vásárcsarnok) — главный, самый старый и самый большой крытый рынок Будапешта, построен в 1897 году. Памятник архитектуры. С момента возведения и вплоть до настоящего времени используется по назначению, для рыночной торговли. Здание Здание Центрального рынка расположено в Ференцвароше на Таможенном бульваре (Vámház körút), который является частью полукольца Малых бульваров (Kiskörút). Рядом со зданием находится Мост Свободы. У центрального рынка заканчивается улица Ваци, главная туристическая и торговая улица Пешта. Здание двухэтажное, но есть ещё и подземный этаж, ранее там находились холодильники для скоропортящихся продуктов. В архитектуре присутствуют элементы неоготики, а крыша рынка выложена разноцветной черепицей знаменитой фабрики Жолнаи. Общая площадь торговых площадей — более 10 000 м ². Спектр товаров, продаваемых на рынке, весьма широк: от продуктов питания до изделий народного промысла и сувениров. В здании Центрального рынка также работают предприятия общественного питания. История Автором идеи строительства большого крытого рынка в Пеште был первый мэр Будапешта Карл Камермайер. Торжественное открытие Центрального рынка, построенного в Будапеште в романтическом стиле XIX века по проекту архитектора Саму Печа, состоялось вечером 15 февраля 1897 года. Первой знаменитостью, посетившей Центральный рынок, стал в мае 1897 года император Австро-Венгрии Франц Иосиф I, вслед за ним Центральный рынок в Будапеште в сентября того же года посетил кайзер Германии Вильгельм II. Во время Второй мировой войны здание было повреждено, после окончания войны реконструировано. Ещё одна реставрация прошла в 1990-х годах. В 1989 году Центральный рынок Будапешта принимал премьер-министра Великобритании Маргарет Тэтчер, в 1990 году рынок осмотрела принцесса Уэльская Диана. Примечания Литература Peter Meleghy. Der Bauch von Budapest: die zentrale Markthalle // Ungarisch kochen: Gerichte und ihre Geschichte. — 2. Auflage. — Göttingen: Verlag Die Werkstatt GmbH, 2006. — 192 S. — ISBN 978-3895335211. Ссылки Будапешт. Центральный рынок Архитектурное описание (венг.)
Stora saluhallen, Budapest

Stora saluhallen eller Centrala saluhallen (Nagyvásárcsarnok) på Fővám tér är den största saluhallen i Budapest i Ungern. Hallen är ritad av Samu Pecz. Ett stort antal stånd erbjuder grönsaker, frukt, ost och kött. Plan 2 har mestadels souvenirer och kläder samt även restauranger. Saluhallen är stängd söndagar, men öppen övriga dagar. I närheten av saluhallen ligger metrostation Fővám tér på linje M4. Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Stora saluhallen, Budapest.
Király Baths

Király Bath or Király fürdő (Hungarian pronunciation: [ˈkiraːj ˈfyrdøː]) was a thermal bath that was built in Hungary between 1566-1572, during the time of Ottoman rule. Its construction was commissioned by Sokollu Mustafa Pasha who was the longest-serving governor general (1566-1578) of the Ottoman province of Budin and who built similar baths at Rudas, Rác and Veli bej which are also operational in Budapest. The bath and its neighborhood then became part of the consolidated city of Budapest. The bath receives its water from springs located near the Lukács Baths and Császár baths, which the Turks led into the city via underground pipes. The bath was sold to the Königs family in the 18th century, who reconstructed the bath in a classicist style. Due to its new ownership, the bath became known as Königsbad, or Király (King) Bath. It retained many of the key elements of a hammam, exemplified by its Turkish dome and octagonal pool. It is located at the corner of Fő utca and Ganz utca. Its address and entrance was Fő utca 82-84 while the exterior of the bath proper is on Ganz utca (domed stone structure). Components of thermal water included sodium, calcium, magnesium bicarbonate, sulphate-chloride and a significant amount of fluoride ion. The water temperature in the four different pools varied between 26 and 40 °C. The Király Baths have been closed since 15 March 2020. The baths are undergoing renovation and are remaining closed until works are completed, for an indefinite period. The baths were last renovated in the 1800s. Notes External links Official website Review of the Kiraly Bath (in German) Thermen in Budapest
Thermes Király

Les Thermes Király (en hongrois : Király gyógyfürdő) sont un établissement thermal situé dans le 2e arrondissement de Budapest, dans le quartier de Víziváros. Leur construction date de 1565 par le pacha Arszlán de Buda. Constitués de plusieurs bains de températures différentes (26, 32, 36 et 40 degrés), ils n'ont quasiment pas changé depuis leur construction. Portail de l’eau Portail de Budapest
Király gyógyfürdő

A Király gyógyfürdő vagy Arszlán pasa fürdője Budapest egyik legjellegzetesebb gyógyfürdője. Eredetileg hamam volt, Arszlán budai pasa kezdte meg építését az oszmán-török uralom idején. 2020 óta zárva tart. A Budapest Gyógyfürdői és Hévizei Zrt. a felújítását tervezi. A fürdő története 1565-ben Buda városfalain belül Arszlán budai pasa kezdette meg építését, melyet utóda, Szokoli Musztafa pasa parancsnoksága idején fejeztek be. Az akkor ismert forrásoktól távol létesítették, de a városfalon belüli elhelyezkedés lehetővé tette az ostromok alatt is a fürdőhasználatot. Vízellátása az építéskor és jelenleg is a Szent Lukács gyógyfürdő térségében feltárt hévvizes kutakból történt. Az eredeti létesítéskor a meleg víz helyszínre vezetése vörösfenyőből készített csatornában gravitációs úton volt megoldva. Jelenleg zárt csővezetéken vezetik a vizet a fürdőhöz. 1796-ban a terület és az építmény a Kőnig család tulajdonába került, elnevezése a családnévből származik. A fürdő létesítményei A fürdőmedencék zártak, egész évben üzemelnek. 3 db zárt gyógymedence vízhőmérséklet: 32–40 °C 1 db zárt merülő medence vízhőmérséklete: 26 °C Kádfürdők 2 db hőlégkamra 1 db gőzkamra Gyógyjavallatok Ízületek degeneratív betegségei, idült és félheveny ízületi gyulladások, porckorongsérv, idegzsábák, gerincdeformáció, a csontrendszer mészhiánya, sérülések utáni rehabilitációs kezelések. A gyógyvíz jellege Kalcium-magnézium-hidrokarbonátokban gazdag, magas nátriumtartalommal és fluoridion összetevővel. Minősített gyógyvíz. Források Budapest fürdőváros. A Budapest Gyógyfürdő Zrt. kiadványa. 2010. Magyar fürdőkalauz. Magyar Turizmus Rt., Budapest, 1997. További információk Hivatalos honlap Cikk a Király fürdő múltjáról és újjáépítéséről (HG.hu, 2012. április 10.)
Bagni Király

I Bagni Király (in ungherese Király Fürdő) sono un bagno termale di Budapest costruito nella seconda metà del XVI secolo, durante il tempo dell'occupazione turca dell'Ungheria. Il nome Király (Re) deriva dal cognome della famiglia König, una volta proprietaria di essi. Dal 1565 fino ad oggi ha mantenuto molti degli elementi chiave di un bagno turco, ad esempio la sua cupola e la piscina ottagonale. Si trova all'angolo tra Fő utca e Ganz utca. La temperatura dell'acqua nelle piscine è di 26 °C, 32 °C, 36 °C e 40 °C. I Bagni Király sono aperti ad entrambi i sessi contemporaneamente, per cui l'uso del costume è sempre obbligatorio. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Bagni Király Collegamenti esterni Sito ufficiale, su kiralyfurdo.hu.
Királybad

Het Királybad (Hongaars: Király gyógyfürdő; Nederlands: Koningsbad) is een van de vele kuurbaden in Boedapest. Het is het oudste nog bestaande badhuis en het enige openbare badhuis dat geen eigen bron heeft. In 1541 kwam Boeda in handen van de Ottomanen. Onder leiding van Pasja Arslan werd omstreeks 1566 met de bouw van een Turks bad begonnen. Onder leiding van zijn opvolger, Pasja Sokoli Mustafa, kwam het gebouw in 1570 gereed. De originele naam is Kakas-Poort-bad, omdat dit badhuis binnen de stadsmuren staat, nabij de poort naar de stad Kakas. Het is het enige badhuis binnen de stadsmuren. Vandaar dat de Ottomanen ook tijdens belegeringen geen enkel ritueel bad hoefden te missen. Omdat de Ottomanen binnen de stadsmuren geen bron vonden, voerden ze via een stelsel van leidingen water aan van het verderop gelegen Veli Beybad. Tegenwoordig komt het thermaalwater van het iets dichterbij gelegen Lukácsbath. Nadat de Ottomanen in 1686 verdreven waren uit de stad, werd het bad eigendom van verschillende families. In 1796 kocht de familie van Ferenc Kőnig het bad. De huidige naam, Királyfurdö oftewel Koningsbad, is afgeleid van deze familienaam. In 1826 werd het bad uitgebreid met een Neoklassieke vleugel naar plannen van Matyás Schmidt. Het oude, Ottomaanse deel, bleef bewaard. Van 1954 tot 1959, onderging het gehele bad een reconstructie onder leiding van Egon Pannl. Het oude gedeelte werd compleet gerenoveerd in originele, Ottomaanse, stijl. Externe link (hu) [1] Királyfürdő, homepage
Király gyógyfürdő

Király gyógyfürdő (Królewskie kąpielisko) – kąpielisko znajdujące się w I dzielnicy Budapesztu pod adresem Fő utca 84. Jedyne takie kąpielisko Budapesztu, które zostało wybudowane po zajęciu Budy przez Turków i działające do marca 2020. Obecnie na czas bliżej nieokreślony zamknięty z powodu konieczności przeprowadzenia remontu. Historia kąpieliska Jego budowę, wewnątrz murów miejskich, rozpoczął budziński pasza Aslan Mehmed, a zakończył ją jego następca Mustafa Sokoli. Wybudowano je w dużej odległości od znanych źródeł, ale jego umieszczenie wewnątrz murów umożliwiało użytkowanie kąpieliska także podczas oblężenia. Zasilanie wodą w czasach budowy, jak i obecnie zapewniają studnie termalne znajdujące się na terenie Szent Lukács gyógyfürdő. W początkowym okresie istnienia ciepłą wodę doprowadzano grawitacyjnie kanałami wykonanymi z drewna modrzewiowego. Obecnie woda dochodzi do kąpieliska zamkniętym rurociągiem. W 1796 r. działka i budowla przeszła w posiadanie rodziny König (węg. Király – Król), od której wywodzi się nazwa. Urządzenia kąpieliska Baseny są zamknięte i działają przez cały rok. Na terenie kąpieliska znajdują się: 3 zamknięte baseny lecznicze (temperatura wody: 32-40 °C) 1 zamknięty, głęboki basen (temperatura wody: 26 °C) wanny 2 łaźnie parowe 1 sauna fińska Zalecenia medyczne Choroby zwyrodnieniowe stawów, chroniczne i ostre zapalenie stawów, przepuklina dysku, nerwobóle, deformacje kręgosłupa, ubytki wapnia w układzie kostno-szkieletowym i rehabilitacja stanów pourazowych. Skład wody Bogata w wodorowęglany wapnia i magnezu, o wysokiej zawartości sodu i jonów fluorkowych. Kwalifikowana woda lecznicza. Linki zewnętrzne Artykuł o przeszłości kąpieliska Király fürdő i jego odbudowy (HG.hu, 2012. április 10.) Budapest fürdőváros. (Budapeszt, miasto kąpielisk) A Budapest Gyógyfürdő Zrt. kiadványa. 2010. Magyar fürdőkalauz. (Węgierski przewodnik po kąpieliskach) Magyar Turizmus Rt., Budapest, 1997.
Rákoshegy vasútállomás

A Rákoshegy vasútállomás Budapest egyik vasútállomása a XVII. kerületben, Rákoshegyen, a Budapest–Újszász–Szolnok-vasútvonalon, melyet a Magyar Államvasutak Zrt. (MÁV) üzemeltet. Története Rákoshegy városrész az 1890-es években épült ki, ekkor vette meg a területet Fuchs Ignác, aki felparcelláztatta és azokat házhelyként egyesével eladta. A felesége után ekkor még Zsuzsanna-telepnek hívott részen 1892-ben épült fel az első ház és már 1896-ban saját megállóhelyet is kapott, kezdetben Rákoskeresztúr-Kavicsbánya néven. A kavicsbánya közvetlenül az állomás mellett volt, a bánya helyén lévő mélyedésben ma sporttelep üzemel. A bánya kiszolgálásához iparvágányt is építettek. Ennek a funkciója a bánya bezárása után módosult, de nem szüntették meg. 1900-ra a neve már Rákoskeresztúr-nyaraló, 1913. május 1-je óta pedig Rákoshegy. Az eredetileg a Clark Ádám téren 1953-ban felavatott „0” kilométerkő szobrot a vasútállomás előtti térre helyezték át 1974-ben. Az állomást és környezetét először az 1960-as években újították fel, átfogó pályarekonstruckió keretében. Ekkor alakították ki a gyalogos aluljárót, amit 1964-ben adtak át, valamint perontetőt és további vonatfogadó vágányokat építettek, amivel a megállóhely környezetében összesen öt vágányon haladhatnak szerelvények azóta is. A vasútvonalat 1973-ra villamosították. Az 1990-es évekre az állomás és környezete leromlott, forgalma folyamatosan csökkent. 2002-ben átépítették az egyetlen, a 3-4. vágány közötti peront a sínkoronaszint feletti 55 cm-es magassággal, 450 méteres hosszúsággal, mely az alacsonypadlós motorvonatokra szintbeni felszállást tesz lehetővé. A 2004-ben bevezetett ütemes menetrend hatására az utasok száma újra emelkedni kezdett. Öt évvel később, 2009-2010-ben rendezték a környezetét, valamint Európai Uniós támogatásból 136 parkolóhelyes P + R parkolót és 20 kerékpár számára alkalmas B + R parkolót alakítottak ki. Az utasperont és az állomásépületet 2012-ben újították fel, a központi forgalomirányítás 2020-as bevezetésére vizuális utastájékoztató kijelzők kerültek a peronra és az élőszavas hangosbemondást gépi rendszer váltotta le, valamint jegykiadó automatát is telepítettek a peronon. Az aluljárót is 2012-ben festették ki vidám-színes hangulatúra a MÁV engedélyével önkéntesek. 2023-ban az aluljáró falait újrafestették, egységes színezést kaptak a falak. A forgalmi szolgálat 2020-ban megszűnt, miután a Budapest–Újszász–Szolnok vasútvonalon a központi forgalomirányítási rendszert üzembe helyezték, ezzel egyidőben teljesen lezárták az állomásépületben a várótermet is. Megközelítés budapesti tömegközlekedéssel Busz: 46, 98, 98E, 168E, 198 Éjszakai busz: 980 Forgalom Jegyzetek Rákoshegy vasútállomás [5511528] szolgálati hely adatai. kapella2.hu. Közlekedéstudományi Intézet Vasúti Pályakapacitás-elosztó Igazgatóság László Gábor-Puzsár Imre: Fejezetek Rákoshegy történetéből, Budapest, 2014 ISBN 9789631201871 Tavaszig 600 új P+R parkoló épül, index.hu, 2009. október 27. Rákoshegy – Vasútállomások.hu
Gare de Solymár

La gare de Solymár (en hongrois : Solymár vasútállomás) est une halte ferroviaire hongroise, située à Solymár. Situation ferroviaire Histoire Service des voyageurs Accueil Desserte Intermodalité Notes et références Liens externes (hu) Site de la compagnie hongroise de transports de voyageurs (hu) Sur la gare de Solymár Portail du chemin de fer Portail de la Hongrie
Tüskecsarnok

Die Tüskecsarnok (deutsch Stachelhalle) ist eine Mehrzweckhalle im XI. Bezirk (Újbuda) der ungarischen Budapest. Auffällig sind die 84 Stacheln auf dem Kuppeldach des Gebäudes mit einer ellipsen Form. Durch die Stacheln erhält der darunterliegende Raum tagsüber Licht. Abends können die steilen Glaspyramiden farbig beleuchtet werden. Ursprünglich war die Halle ein Projekt für die Expo 95, die in Budapest und Wien stattfinden sollte. Nach der Absage der Weltausstellung wurden die bereits begonnenen Arbeiten eingestellt. So wurde die Halle erst knapp 20 Jahre später im Jahr 2004 fertiggestellt. Heutzutage wird sie hauptsächlich für Eishockeyspiele genutzt, aber auch für Basketball- oder Handball-Spiele. Zudem ist sie für Amateursportler und Studierende der nahegelegenen Universität nutzbar. Daneben finden in der Halle auch kulturelle Veranstaltungen wie Konzerte, Ausstellungen und Filmvorführungen statt. Im Umfeld der Halle befinden sich weitere Sportanlagen, unter anderem eine weitere Eisfläche im Tüskesátor (Stachelzelt). Dort tragen die Frauen des KMH Budapest ihre Spiele aus. Galerie Weblinks tuskecsarnok.hu: Offizielle Website (ungarisch) setlist.fm: Konzertliste der Tüskecsarnok (englisch)
Szent György vértanú plébániatemplom (Üröm)

A Szent György vértanú plébániatemplom római katolikus templom az Esztergom-Budapesti főegyházmegyében, a Pest vármegyei Üröm községben. A templom a 18. század elején épült, mai alakját az 1764-1766 közti, illetve az 1936-os átépítések eredményeként nyerte el. Története A török hódoltság nyomán elnéptelenedett, és az 1686 utáni években főként Németországból érkezett lakosokkal újratelepített Ürömön a korábbi középkori egyház romjaiból építették fel az új sváb telepesek az első, Szent György nevére szentelt templomukat. Ennek építési ideje nem ismert, de 1702-ben már állnia kellett, mert a templomban ma is megtalálható egy ebből az évből származó sírkőlap, P. John Ágoston ürömi kanonok itteni síremléke. Az első istenházát 1764-1766 között kibővítették – erről tanúskodik a kapu fölötti zárókőbe bevésett 1765-ös évszám is –, majd 1824-ben zsindely- helyett cserépfedést, 1874-ben pedig kerítést kapott a templom. 1929-1936 között egy még jelentősebb átépítésre került sor, ekkor a régi templomot egy nagy méretű, új hajóval toldották meg, a szentély irányában. A munkák Fábián Gáspár építész tervei szerint készültek, Schön Mátyás pilisvörösvári építőmester kivitelezésében. Szembemiséző oltárja 1968-ban készült el, a legutóbbi komolyabb felújítások pedig 2004-2005 között zajlottak, ekkor került a bejárathoz a jelenleg ott látható ajtó is. A település egyébként a 18. században még nem volt önálló egyházközség – ebben az időben, egészen 1803-ig a pilisborosjenői plébánia fíliája volt, ezt követően kapott lelkészségi, 1821-ben pedig önálló plébániai jogkört; ettől függetlenül sokszor fordult elő az elmúlt évszázadok során, hogy egyazon pap szolgálta ki a két települést. 1946-ban az addig gyakorlatilag tiszta sváb és szín katolikus lakosság 97,5%-át kitelepítették, helyükbe pedig vegyes vallású családokat költöztettek az ország különböző részeiről, így az egyházközség katolikus népessége jócskán megcsappant. A templom jelene A templom és az egyházközség a magyarországi egyházmegyék 1993-as határrendezése óta tartozik az Esztergom-Budapesti főegyházmegyéhez. Jelenleg a mindenkori ürömi plébániai kormányzó látja el Pilisborosjenő templomi szolgálatait is. A plébánián 1821 óta van anyakönyvezés; a templom búcsúnapja április 23. Jegyzetek Báldiné Beke Mária–V. Szinnyai Katalin (szerk.): Üröm az idő sodrában. Ürömiek Baráti Társasága, 2010.
Synagoge (Szombathely)

Die Synagoge in Szombathely (deutsch Steinamanger), einer ungarischen Stadt im Komitat Vas, wurde 1880/81 errichtet. Die alte Synagoge aus dem Jahr 1832 ging nach der Spaltung der jüdischen Gemeinde im Jahr 1871 in das Eigentum der orthodoxen Gemeinde über. Die nicht-orthodoxe jüdische Gemeinde ließ deshalb eine neue und größere Synagoge errichten. Sie wurde nach Plänen des Wiener Architekten Ludwig Schöne im maurischen Stil erbaut. Seit Mitte der 1970er Jahre wird das Synagogengebäude als Konzerthaus genutzt. Vor dem Gebäude steht heute ein Denkmal für die im Zweiten Weltkrieg ermordeten Juden aus Szombathely. Literatur Klaus-Dieter Alicke: Lexikon der jüdischen Gemeinden im deutschen Sprachraum. Band 3: Ochtrup – Zwittau. Gütersloher Verlagshaus, Gütersloh 2008, ISBN 978-3-579-08079-6 (Online-Ausgabe). Weblinks
Orthodoxe Synagoge (Szombathely)

Die Orthodoxe Synagoge in Szombathely (deutsch Steinamanger), einer ungarischen Stadt im Komitat Vas, wurde 1832 errichtet. Die Synagoge ging nach der Spaltung der jüdischen Gemeinde im Jahr 1871 in das Eigentum der orthodoxen Gemeinde über. In den Jahren 1880/81 ließ die nicht-orthodoxe jüdische Gemeinde eine neue Synagoge errichten. Literatur Klaus-Dieter Alicke: Lexikon der jüdischen Gemeinden im deutschen Sprachraum. Band 3: Ochtrup – Zwittau. Gütersloher Verlagshaus, Gütersloh 2008, ISBN 978-3-579-08079-6 (Online-Ausgabe). Weblinks
Törley-kastély (Galvács)

A Törley-kastély Galvács község határán található, jelenlegi közkeletű neve Törley Tibor magyar pezsgőgyárosra utal. Története A helyi birtokos, gróf Csáky János országbíró 1857-ben eladta birtokait a szendrői illetőségű Glatter Henriknek, aki magát a kastélyt az egykori majorság közepén kezdte építtetni 1865-ben. A kastély az idők folyamán többször is gazdát cserélt. Az 1870-es évek végétől már Haschek Károly bécsi származású mérnök birtokolta a környék földjeivel egyetemben, az 1920-as években pedig már a Kun család volt a tulajdonos. A névadó Törley Tibor 1936-ban vásárolta meg az épületet és a hozzá csatlakozó mintegy 1200 holdas területet. A Törley család maradt a tulajdonos egészen az 1949-es államosításig. A kastély mai formáját az 1910-es felújítása során nyerte el. Az államosítást követően a helyi iskola kapott helyet az épületben, de az 1970-es körzetesítés óta a helyi iskolások másik településre járnak. Ezt követően az épület sokáig üresen és kihasználatlanul állt. 1995-től kezdve az évente megrendezésre kerülő országos íjászversenyeknek ad helyszínt. A kastély a Tokaj Turizmus Zrt. magántulajdonában áll, elhanyagolt állapotban van, felújításra szorul. Jelenleg nem látogatható. Források www.kastelyutak.hu Galvács község honlapja Kapcsolódó szócikkek Magyarországi kastélyok listája Galvács
Orthodoxe Synagoge (Debrecen)

Die Orthodoxe Synagoge in Debrecen, einer Stadt im Osten Ungarns, wurde 1894 errichtet. Die Synagoge in der Pásti-Straße 4 ist ein geschütztes Kulturdenkmal. Sie wurde nach Plänen des Architekten Jakob Gartner erbaut. Literatur Rudolf Klein: Zsinagógák Magyarországon 1782–1918: fejlődéstörténet, tipológia és építészeti jelentőség/Synagogues in Hungary 1782–1918. Genealogy, Typology and Architectural Significance. TERC, Budapest 2011, ISBN 978-963-9968-01-1, S. 272–274. Weblinks
Synagogue orthodoxe de Debrecen

La synagogue orthodoxe de Debrecen, une ville de l'est de la Hongrie, a été construite en 1894. La synagogue est un monument culturel protégé. Elle a été construite selon les plans de l'architecte Jakob Gartner. Littérature Rudolf Klein : Zsinagógák Magyarországon 1782–1918 : fejlődéstörténet, tipológia és építészeti jelentőség / Synagogues en Hongrie 1782–1918. Généalogie, typologie et signification architecturale. TERC, Budapest 2011 (ISBN 978-963-9968-01-1), p. 272-274. Liens web 47.530421.62107Koordinaten: 47° 31′ 49,4″ N, 21° 37′ 15,9″ O Portail du judaïsme Portail de la Hongrie Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du XIXe siècle