Országos Rabbiképző – Zsidó Egyetem

Az Országos Rabbiképző – Zsidó Egyetem (röviden: OR-ZSE) 1877-ben Budapesten alapított, a világ legrégibb, ma is alapításának helyén működő rabbiképző intézete. Története Magyarországon már a 19. század elejétől kezdve történtek erőfeszítések egy rabbiszeminárium alapítására. Ebben az időszakban éleződött ki a feszültség Kelet- és Közép-Európa hagyománytisztelő, stetl-világban élő, elszigetelt zsidósága, és a Nyugat-Európai, felvilágosodás eszméit magukévá tevő, modernizálódó zsidóság között. A kétféle kultúra Magyarországon találkozott: a 19. század elejétől számos lengyelországi zsidó települt át Magyarországra. Később sokan menekültek ide Németországból, Ausztriából, valamint Morvaországból. Ahogy a judaista Moshe Carmilly-Weinberger írja, "készülődött a rabbiszeminárium kérdése körüli harc a zsidó közösségekben". Az ortodox rabbik megpróbálták a rabbiszeminárium alapítását megakadályozni, és egy delegációt küldtek Ferenc József császárhoz Bécsbe. Ferenc József azonban nemcsak hogy kiállt a rabbiképző iskola alapítása mellett, de a finanszírozás kérdését is megoldotta: visszaadta a magyar zsidóknak azt a pénzt, amit még az 1848-as forradalom miatt Haynau hadisarcként vetett ki rájuk. Így végül 1877. október 4-én nyitotta meg kapuit az intézmény. A nyilas uralom idején 1944. március 19-én bevonultak Budapestre a német seregek. Másnap az SS elfoglalta a Rabbiszeminárium épületét és begyűjtőhelyként alkalmazták. Magyar zsidók és politikai foglyok ezreit deportálták innen a megsemmisítő táborokba, főként Auschwitzba. Az egyetemi könyvtár legértékesebb darabjait a vezetés még idejében biztonságba helyezte a bevonuló katonák elől. A megmaradó könyvek jelentős részét azonban lefoglalták a nácik. „Adolf Eichmann meglátogatta a Rabbiszemináriumot. Közvetlenül a könyvtárba ment, gyorsan végignézte, majd bezárta az ajtót és magával vitte a kulcsot.” – írja Carmilly-Weinberger. 3000 kötetet vitetett Prágába, ahol a volt zsidónegyedben, a „Kihalt fajok múzeumá”-ban akarta kiállítani az európai zsidóságot. Ezután csak a ’80-as években találták meg a könyveket a prágai nemzeti múzeum pincéjében, és egy részüket 1989-ben visszavitették Budapestre. A könyvtárára a Rabbiképző Egyetem még ma is igen büszke. A világ legrangosabb zsidó vallási könyvgyűjteményének számít, Izraelé után. A háború után A nácik veresége után a Rabbiszeminárium újra működni kezdett, és már két hónappal a német kapituláció után ismét kinyitotta kapuit. Azonban az iskolarészben nem volt elég tanuló ahhoz, hogy a gimnáziumi funkciót hosszú távon fenn lehessen tartani. Ehelyett egy tanárképzőt alapítottak, ahol vallástanárnak, illetve héber tanárnak lehetett tanulni. Mindent elölről kellett kezdeni. A kommunista vezetés vallásellenessége ellenére a budapesti Rabbiszeminárium megmaradt, egyetlenként Kelet-Európában. Cserébe viszonylag erősen kellett a vezetéshez alkalmazkodni. A vallási életet államilag szabályozták. Ennek szellemében létrehoztak egy vallási minisztériumot, ami többek között a rabbiposztok betöltéséért volt felelős. Ilyen módon a Rabbiképző is függött a politikai vezetéstől. A tananyagnak is meg kellett felelnie a szocialista elvárásoknak. Mint a vasfüggönytől keletre eső terület egyetlen rabbiképzője, a szocializmus idejében Budapest fontos feladatot kapott. Egész Kelet-Európából, sőt, még Izraelből is érkeztek a hallgatók, hogy rabbinak vagy kántornak tanuljanak. A rendszerváltás után A rendszerváltás éveiben külföldi segélyek felhasználásával felújították a Rabbiszeminárium épületét, modernizálták a könyvtárát, sőt, a régi könyvek, kéziratok hosszadalmas restaurációja is elkezdődött. Jelenleg a Rabbiképzőben magyarországi és külföldi hallgatók egyaránt tanulnak a BA, MA és PhD képzéseken. Alap- és mesterképzésen, illetve szakirányú képzéseken rabbi, kántor, előimádkozó, judaisztika, zsidó felekezeti szociális munkás, zsidó közösségszervező és zsidó kultúratörténet szakokon lehet tanulni. Az egyetemen vallástudományi doktori iskola is működik, ahol PhD fokozatot és habilitált doktori címet is lehet szerezni. Az épület Az 1876–1877-ben felépült épület külső homlokzatát Kolbenheyer Ferenc, belső kiképzését Freund Vilmos tervezte. A Budapest VIII. kerületi Somogyi Béla (akkor Bodza) utca és Bérkocsis utca sarkán álló hatalmas, kétemeletes épülettömböt Kolbenheyer Ferenc romantikus stílusban építette. A lizéniákkal tagolt, sarokrizalitokkal, vakárkádsoros, tagozott főpárkányzattal ellátott épület hármas félköríves kialakítású, osztással tagozott, a rizalitokon elhelyezkedő nagy ablakokkal került kialakításra, részben a Dohány utcai zsinagóga stílusát utánozva. A nyugodt ritmusúnak tartott épület összes ablaknyílásai és árkádos kapubejárata félköríves záródású. Az egész homlokzatot vakárkádsoros attika zárta le. A telek 40.000, az épület 190.000, a berendezés 25.000 Forintba került. Célok Az intézményt kezdetben az ortodox zsidóságtól való elhatárolódás jellemezte. A zsidók magyarországi asszimilációját támogatta, magát magyar egyetemként határozta meg. A rabbinövendékek nem csak a szeminárium falai között tanultak zsidó vallástudományt, hanem párhuzamosan egyetemi tanulmányokat folytattak általában valamely társadalom-, vagy bölcsészettudományi, ritkábban jogtudományi szakon a Pázmány Péter Tudományegyetemen. Alapvető cél volt, hogy a rabbinövendékeket magas szintű világi tudással vértezzék föl. Jellemzően rabbivá is csak azután avatták a szeminárium végzettjeit, miután doktori, vagy ahogyan akkortájt nevezték: bölcsésztudori címet szereztek az egyetemen. Mindez a Magyarországon ekkor létrejövő „neológ” zsidóság ideológiai alapvetéséből fakadt. Sémi filológián nem csak a héber és arámi nyelvű tanulmányokat értettek, így oktatóként a 20. század elején Goldziher Ignác személyében a rabbiszeminárium korának egyik legnevesebb iszlám-kutatóját is foglalkoztatta. Szakok Alapszakok egyházi/felekezeti közösségszervező felekezeti szociális munkás judaisztika Osztatlan képzés rabbi Mesterszak zsidó kultúratörténet Doktori Iskola Egyéb képzések kántor szakirányú továbbképzés előimádkozó-képzés hitoktató-képzés Rektorai A lista forrása: Bloch Mózes: 1876 – 1907 Dr. Bacher Vilmos: 1907 – 1913 Dr. Blau Lajos: 1914 – 1932 Dr. Guttmann Mihály: 1933 – 1942 Dr. Löwinger Sámuel: 1942 – 1950 Dr. Róth Ernő és Dr. Scheiber Sándor (évenkénti rotációban): 1950 – 1956 Dr. Scheiber Sándor: 1956 – 1985 Dr. Schweitzer József: 1985 – 1998 Dr. Schőner Alfréd: 1998 – 2019 Dr. Vajda Károly: 2019 – 2022 Dr. Balázs Gábor: 2022-től mint rektori feladatokkal megbízott általános rektorhelyettes, 2025-től mint rektor Nevezetes tanárai Ismertebb hallgatók Juhász Gábor Csanády László Sámuel Képtár Jegyzetek Külső hivatkozások Magyar zsidó lexikon. Szerk. Ujvári Péter. Budapest: Magyar Zsidó Lexikon. 1929. [1] Kormos, Péter (2007). Budapest zsinagógái. Budapest: Villányi Kiadó. ISBN 9789632179735. : Unknown parameter |coauthors= ignored (|author= suggested) (súgó); Unknown parameter |subtitle= ignored (súgó) P. Brestyánszky, Ilona (1999). Budapest zsinagógái. Budapest: Ciceró. 120–125. o. ISBN 9635392516. az OR-ZSE honlapja További információk Blau Lajos – Klein Miksa: Emlékkönyv a Ferenc József Országos Rabbiképző Intézet ötven éves jubileumára I–II., kiadja: Blau Lajos, Hevesi Simon, Budmón Dénes, Budapest, 1927. Hetven év. Emléklapok az Országos Rabbiképző Intézet jubileumára 1877-1947. Szerk. Lővinger Sámuel; Budapest, 1948 Kapcsolódó szócikkek Magyarországi zsinagógák listája