NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Bolza-kastély

A Bolza-kastély Szarvason a Szabadság út 2. szám alatt, a Holt-Körös bal partján található. Az 1810-es években épült klasszicista épület a 20. század közepe óta állami tulajdonban van, parkja megyei jelentőségű természetvédelmi terület. Története A kastélyt az olasz származású, Bécsben testőrködő Bolza József (1780-1862) építtette 1810 körül klasszicista stílusban, miután feleségül vette Batthyány Annát. Az épület földszintes, sávos homlokzatú, az épület homlokzatán a Bolza-Batthyány-címer található. A kastély belső alapterülete 1000 m². Az épület belsejében ma is eredeti ajtók láthatóak. Az udvar felőli ellipszis alakú teremben márványkandalló áll. Az épület belső kialakítása ma is változatlan, felfedezhető benne az egykori grófi pompa. Az épületet a 19. század közepén alakították át, és bővítették néhány további lakó- és fogadószobával, valamint házi kápolnával. A keleti és nyugati főbejárat előtt ekkor létesítették a két oszlopcsarnokot. A kastély nyugati homlokzata előtt Romulus és Remust szoptató anyafarkas szobrát Bolza Pál (1861-1947) állíttatta 1911-ben, ezzel utalva a Bolza család olasz eredetére. A kastély közelében Ceres istennő szobra látható, amely eredetileg az 1891-ben fúrt első szarvasi artézi kutat díszítette. Az épület 1949 óta műemlék, állami tulajdonban van, parkja megyei jelentőségű természetvédelmi terület. A kastély parkjában jelenleg is kb. 50 fajta fa és cserje található. Ezek Ázsiából, Afrikából, Amerikából és Európából származnak. A park egyik legszebb fája a Ginkgo biloba, amit sokan páfrányfenyőként ismernek. A park talán legöregebb élő fája a mintegy 150 éves vadgesztenye vagy más néven bokrétafa. A kastély hosszú időn át az Öntözési Kutató Intézet, majd 2009. január 1-je óta a Szent István Egyetem Békés megyei karait irányító központ székhelyéül szolgált. Az egyetemi központ azonban megszűnt. A kastély nagy része kihasználatlanul áll. A város vezetői attól félnek, hogy állaga romlani fog. A város polgármestere kérelemmel fordult a Magyar Államkincstárhoz. Kérte, hogy az állami tulajdonú kastélyt adják a városnak. Amennyiben az átadást engedélyezik, akkor az épületet idegenforgalmi célokra, pl. képtárként szeretnék hasznosítani. Források Dr. Czellár Katalin - Dr. Somorjai Ferenc: Magyarország (Medicina Könyvkiadó Rt. 1996) Tóth Pál - Czeglédi Zsolt: Magyarország gyöngyszemei (Tóth Könyvkereskedés és Kiadó Kft.) Kóczy Kálmánné: Barangolások Békés megyében (Békés Megyei Humán Fejlesztési és Információs Központ) Tóth Pál - Czeglédi Zsolt: Csodálatos Magyarország (Tóth Könyvkereskedés és Kiadó Kft.) Békés megye kézikönyve (Ceba Kiadó 1999) Békés megye képes krónikája (Békés Megye Közgyűlésének Millenniumi Emlékbizottsága 2001) Új magyar életrajzi lexikon ( Magyar Könyvklub, 2001) Garami László - Garami Lászlóné: Védett természeti értékeink útikalauza (Mezőgazda Kiadó) Magyarország Kisrégiói - Békés megye Körös-Szög (Ceba Kiadó) Békés Megyei Hírlap: Mi lesz veled, Bolza-kastély? (2012.03.31.)
Synagoga v Segedíně

Synagoga v maďarském Segedíně (maďarsky Szegedi zsinagóga) pochází z roku 1902. Je dílem maďarského židovského architekta Lipóta Baumhorna (1860–1932), jehož práce jsou považovány za nejlepší příklady maďarského mísení secese a historismu, někdy označovaného jako maďarský styl. Interiér hlavní kopule a všechny vitráže budovy jsou dílem umělce Miksy Rótha. Segedínská synagoga je po Velké synagoze v Budapešti druhá největší v Maďarsku a čtvrtá největší na světě. Fotogalerie Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Szeged Synagogue na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Synagoga v Segedíně na Wikimedia Commons Webové stránky segedínské synagogy Leopold Baumhorn na seznamu slavných maďarských Židů, Jewish.hu
Neue Synagoge (Szeged)

Die Neue Synagoge in der ungarischen Stadt Szeged ist nach der Großen Synagoge in Budapest die zweitgrößte Synagoge Ungarns und die viertgrößte aktive Synagoge der Welt. Der Entwurf der Neuen Synagoge geht auf den jüdischen Architekten Lipót Baumhorn zurück. Das Bauwerk wurde von 1900 bis 1903 errichtet und zählt zu den herausragenden Beispielen der Belle Époque. Die Gestaltung vereint Elemente von Jugendstil und Historismus. Der Jugendstilinnenraum ist ohne Kuppel 48,5 Meter hoch und zeigt deutliche Einflüsse orientalisierender Architektur. 1340 Gläubige finden hier Platz. Die Kuppel wird von 24 Säulen getragen, die alle Stunden des Tages symbolisieren. Die Innengestaltung der Kuppel stellt die Welt dar, diese Bemalung und die Glasmalereien stammen von Miksa Róth. Die Blumen auf blauem Grund symbolisieren den Glauben. In der Kuppelmitte befindet sich der strahlenumkränzte Davidstern. Die Gestaltung des Thorabaldachins ist eine Anspielung auf das Allerheiligste im Salomonischen Tempel und wurde aus Akazienholz von den Ufern des Nils gefertigt. Über dem Baldachin befindet sich ein ewiges Licht (Ner Tamid), das mit Sonnenenergie betrieben wird. Der Toraschrein (Aron ha-Qodesch) an der östlichen Seite des Hauptraumes ist aus Jerusalemer Marmor gestaltet, hier wurden auch die Beschreibungen und Baupläne des Gebäudes aufbewahrt, die aber während des Holocausts verloren gingen. Die sechs vor dem Schrein aufgestellten Kandelaber sind mit Halbedelsteinen verziert und die beiden mittleren vergoldet. Der Toraschrein schließt eine dahinter befindliche Apsis im unteren Bereich zum Hauptraum hin ab. Die Apsis ist als gotisches Rippengewölbe ausgeführt, unter dessen Halbkuppel sich oberhalb des Aron ha-Qodesch der Chorraum und die Orgel befinden. Die Säulen der Galerie sind noch aus römischer Zeit. Die Orgel besitzt 2317 Pfeifen und 42 Register mit zwei Manualen. Sie wurde von Carl Leopold Wegenstein aus Timișoara gebaut, die Rekonstruktion (2000 - 01) übernahm eine Orgelbaufirma aus Pécs. Für die Innenausgestaltung zeichnete hauptsächlich Rabbiner Immanuel Löw verantwortlich, der die Motive des Altars, der Ornamente und der Fenster mit auswählte. Die Bleiglasfenster zeigen die wichtigsten jüdischen Feste, unter anderem das Samstagsgebet. Literatur Rudolf Klein: Zsinagógák Magyarországon 1782–1918 : fejlődéstörténet, tipológia és építészeti jelentőség/Synagogues in Hungary 1782–1918. Genealogy, Typology and Architectural Significance. TERC, Budapest 2011, ISBN 978-963-9968-01-1, S. 332–341. (nicht ausgewertet) Weblinks Offizielle Website (englisch)
Szeged Synagogue

The Szeged Synagogue (Hungarian: Szegedi zsinagóga), also called the Great Synagogue and the New Synagogue, is a Neolog Jewish congregation and synagogue, located at Josika ut. 10, in Szeged, in the county of Csongrád-Csanád, Hungary. A tourist attraction for the town, in addition to occasional religious use, as of 2024 the synagogue also served as an events center and concert hall. Architecture Designed by Lipót Baumhorn, after winning an 1897 design competition, the synagogue was completed in 1902 and is considered to contain the finest examples of the unique fin de siècle Hungarian blending of Art Nouveau| and Historicist styles, sometimes known as Magyar style, or Sezession style. The interior of the synagogue building, with its 48.5 meters (159 feet) tall domed ceiling, draws on multiple historical styles to produce a blend of Art Nouveau and Moorish Revival styles. The rib-like wall above the organ has Gothic Revival origins, while the columns supporting the galleries are Roman. The interior of the great dome, and all of the building's stained glass, are the work of the artist Miksa Róth. The design of the Torah Ark alludes to the Holy of Holies in the Temple of Solomon by using sittimwood from the banks of Nile, the wood called for in the building of the Temple of Solomon in 1 Kings. The hinges are in the shape of the Hyssop plant, a plant used in the ancient Temple service. The Szeged Synagogue is the second largest in Hungary after the Dohány Street Synagogue in Budapest, and the fourth largest in the world. Gallery See also History of the Jews in Hungary List of synagogues in Hungary References External links Media related to New Synagogue (Szeged) at Wikimedia Commons Szeged Jewish Community Records, 1875-1948 at Yeshiva University Archives contains some primary documents regarding construction of the synagogue
Sinagoga de Szeged

La Sinagoga de Szeged (en húngaro: Szegedi zsinagóga) es una sinagoga en Szeged, Hungría. Es un edificio de 1907 diseñado por el arquitecto húngaro judío Lipót Baumhorn (1860-1932), cuya obra se considera que contiene los mejores ejemplos de combinación de varios estilos arquitectónicos entre ellos Art Nouveau e historicista.​ El interior del edificio, con sus 48,5 metros de alto con techo abovedado, se basa en varios estilos históricos. Véase también Sinagoga Torá Religión abrahámica Referencias
Сегедская синагога

Сегедская синагога (венг. Szegedi zsinagóga) — синагога в городе Сегед в Венгрии. Была построена в 1907 году венгерским архитектором с еврейскими корнями Леопольдом Баумхорном, чьи работы, как считается, содержат уникальные примеры Fin de siècle, жанру, относящегося к рубежу XIX и XX вв., и которые иногда обобщительно называют «Венгерским стилем». Архитектура внутренней части здания с её 48,5-метровыми купольными потолками основана на смешении нескольких исторических стилей, в числе которых идёт модерн, неомавританский стиль, общий историзм. Ребристые стены синагоги относятся к готическому стилю, в то время как колонны — к римскому. Конструкция некоторых элементов Сегедской синагоги как, например, синагогального ковчега, ссылается на конструкции Первого Храма. Внутренняя отделка купола и витражных стекол синагоги была выполнена венгерским художником Максом Ротом. На данным момент Сегедская синагога — вторая по высоте в Венгрии (после Будапештской Большой синагоги) и четвёртая — в мире. Ссылки Сайт Сегедской синагоги Леопольд Баумхорн на сайте Jewish.hu Примечания
Сегединска синагога

Сегединска синагога (мађ. Szegedi zsinagóga) је синагога у Сегедину, у Мађарској. Ова грађевина изграђена је 1907. и дизајнирао ју је јеврејски мађарски архитекта Липот Баумхорн (1860—1932), а његов рад садржи најлепше примере јединственог fin de siecle мађарског уклапања сецесије и историцистичких стилова понекад познатог и као „Мађарски стил“. Користила га је бројна сегединска неојудаистичка заједница. Унутрашњост зграде, са својом куполом високом 48,5 метара, састоји се из више историјских стилова који производе јединствени спој сецесионистичког стила и маварског препорода. Ребрасти зид изнад оргуља има готичко порекло, док су стубови који подупиру галерије римски. Унутрашњост велике куполе, као и сви витражи на згради, дело су уметника Микше Рота. Дизајн Ковчега Торе алудира на Светињу над светињама у Соломоновом храму користећи багрем са обале Нила, дрво које се помиње при грађењу Соломоновог храма. Шарке су у облику биљке милодух (хисоп), биљке која се користила при обављању службе древног храма. Сегединска синагога је друга по величини у Мађарској после синагоге у Дохањијевој улици у Будимпешти, а 4. по величини у свету. Референце Спољашње везе Веб сајт сегединске синагоге Леополд Баумхоф на Jewish.hu листи познатих мађарских Јевреја
Bornemisza Péter High School

The Bornemisza Péter High School (Hungarian: Bornemissza Péter Gimnázium) is a secondary school located in Budapest. The school bears the name of the Hungarian bard Péter Bornemissza. History The school was founded in 1997 by Sándor Németh, the Faith Church's main pastor. The Faith Church maintain the school from the beginnings. The institution's first building was the Soviet Army headquarters school. It was furbished in one and half month. In September the teaching started with 350 students. Now it has three more buildings, and about 1,500 students. In the genetar school there are five classes in every year. Departments Elementary school 1-8 levels (Building in Újszász street: a, b, c and d classes each year; building in Száva street three classes each year) The school has the following sections: Art Music (piano, clarinet, flute, violin) Sports High school The students can choose the language class when they occur to the high school. It means one plus year when the students have extra lessons in English. Sports class From 2010 students in year 1. and 5., and from 2011 also in year 9. can choose to go to sports classes. It is very successful, especially in gymnastics. References External links Official website
Ferenciek tere

Ferenciek tere (English: Square of the Franciscans) is a square and junction in Budapest. In addition to being the site of a station on the M3 (North-South) line of the Budapest Metro, it is an important public transport junction for the BKV bus line number 7, which connects Pest and southern Buda. The place is right in the middle of the city. The fashionable shopping avenue Váci utca opens from there. The square hosts an internationally recognized gourmet restaurant and a bookstore-publisher complex for Roman Catholic religious literature. The Erzsébet Bridge over the Danube is a five-minute walk from the Metro. History The square is the site of the Inner City Franciscan Church, first built in 1743, for which it gets its name. The square was formally named Kígyó tér in 1874, then renamed Apponyi tér (for Albert Apponyi) in 1921, then Felszabadulás tér (Liberation Square) in 1953, then its earlier name of Ferenciek tere in 1991. Gallery References
Ferenciek tere

Ferenciek tere (en français : « la place des Franciscains ») est une place située dans le quartier de Lipótváros (5e arrondissement de Budapest). Elle se présente dans un premier temps comme un élargissement de Kossuth Lajos utca, mettant en perspective les majestueux palais Klotild avec en arrière-plan le Erzsébet híd. Dans sa partie sud, cet élargissement prend la forme d'un square sur lequel on trouve l'église franciscaine Saint-Pierre d'Alcántara, la fontaine des Néréides, et à l'angle de Reáltanoda utca le bâtiment éclectique de la Bibliothèque universitaire de l'Université Loránd Eötvös. Au nord, à l'angle de Petöfi Sándor utca se dresse la maison Brudern (Brudern-ház), qui abrite la cour de Paris (Párisi-udvar, Párizsi-udvar), somptueuse galerie marchande avec ses coupoles de verre. On y trouve également la station de la ligne : Ferenciek tere. La récente rénovation de la place a été pensée dans la perspective d'accueillir à long terme le terminus d'une nouvelle ligne de tramways, correspondant à la desserte qui existait jadis entre la Gare de Budapest-Keleti et Erzsébet híd. Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de Budapest
Ferenciek tere

Ferenciek tere (in italiano "Piazza dei francescani") è una piazza del centro di Budapest. La piazza, oltre ad ospitare una stazione della linea M3 della metropolitana di Budapest, è un importante snodo del trasporto pubblico attraversata dal bus numero 7 della linea BKV che collega Buda con Pest. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Ferenciek tere
Ferenciek tere

Ferenciek tere – plac w centrum Budapesztu. Plac znajduje się na wschodnim brzegu Dunaju w Peszcie. Jest to jedno z centralnych miejsc stolicy Węgier. Znaczący węzeł komunikacyjny. Oprócz linii autobusowych można tutaj skorzystać, z ulokowanej 27 metrów pod powierzchnią, stacji metra Ferenciek tere. W sąsiedztwie placu znajduje się Most Elżbiety i Váci utca.
Piața Franciscanilor din Budapesta

Piața Franciscanilor (în maghiară Ferenciek tere) este o piață și un nod de transport din Budapesta. În afară de faptul că aici se află și o stație de pe linia M3 (Nord-Sud) a metroului din Budapesta, aceasta este și un important nod de transport public pentru linii de autobuz cum ar fi 7 și 133E, care leagă Pesta de Buda de sud. Piața se află chiar în mijlocul orașului. Strada Váci, o renumită stradă de cumpărături, pornește de aici. Podul Elizabeta peste Dunăre este la o distanță de cinci minute de mers pe jos de la stația de metrou. Istorie Aici se află situată Biserica Franciscană din zona veche a orașului, construită în 1743, de unde și provine numele acestei pieți. Denumirea pieței a fost Kígyó tér în 1874, iar apoi Apponyi tér (în cinstea lui Albert Apponyi) în 1921, iar începând cu 1953 Felszabadulás tér (Piața Eliberării), fiindu-i apoi restabilită denumirea de odinioară de Piața Franciscanilor (Ferenciek tere) în 1991. Galerie Note
Verklärungskirche (Szentendre)

Die Verklärungskirche (serbisch: Преображењска црква/Preobraženjska crkva, auch Tabačka crkva (Табачка црква); Gerberkirche) ist eine Serbisch-orthodoxe Kirche in der ungarischen Stadt Szentendre. Das von 1741 bis 1746 erbaute Kirchengebäude ist der Verklärung Christi geweiht und gehört zur Pfarrei Sentandreja im Dekanat Buda der Eparchie Buda der serbisch-orthodoxen Kirche. Das Kirchenpatrozinium ist zugleich Stadtpatrozinium und wird von den Einwohnern bis heute als Patronatsfest gefeiert. Die Liturgie zum Feiertag der Verklärung des Herrn dient als kulturelles Versammlungsfest der Serben aus dieser Region. Geschichte und Architektur Ursprünglich befand sich an der Stelle des heutigen Gotteshauses eine Holzkirche aus dem Ende des 17. Jahrhunderts, die wegen Baufälligkeit abgerissen werden musste. Von 1741 bis 1746 wurde die Verklärungskirche erbaut. Als Ktitoren der Kirche gelten die serbischen Einwohner der Stadt, der Name Gerberkirche rührt daher, dass vor allem Gerber den Bau des Gotteshauses finanzierten. Die Kirche wurde zur Zeit des Bischofs der Eparchie Buda, Vasilije, erbaut. Als Baumeister gilt ein unbekannter österreichischer Architekt. Die entfernt vom Stadtzentrum an einem kleinen Hügel gelegene Kirche zählt zu den schönsten und bedeutendsten Serbisch-orthodoxen Kirchen in Ungarn. Sie gilt als Meilenstein in der serbischen Architektur des Spätbarock hin zum Klassizismus. Die einschiffige Kirche wurde zunächst ohne den hohen Kirchturm gebaut, der von 1777 bis 1778 errichtet wurde. Die reiche Dekoration aus Stein an der Westwand der Kirche ist im Stil des Übergangs vom Barock zum Klassizismus gehalten. Die Ikonostase fertigten russische Ikonenmaler und Tischler aus Kiew von 1745 bis 1746. Die Ikonen sind in der typischen serbischen Ikonenmalerei ausgeführt. Die Ikonostase mit ihren reich mit Ornamenten und Goldhintergrund verzierten Ikonen gilt als eine der schönsten der Serbisch-orthodoxen Kirche des 18. Jahrhunderts. Galerie Weblinks Quellen Über die Kirche auf der Seite Rastko Budimpesta (serbisch) Informationen zur Kirche auf der Seite der Eparchie Buda, (serbisch)
Transfiguration Church, Szentendre

The Transfiguration Church (Serbian: Преображенска црква, romanized: Preobraženska crkva; Hungarian: Színeváltozása templom) is an Eastern Orthodox church located in Szentendre, Hungary. It is under jurisdiction of the Eparchy of Buda of the Serbian Orthodox Church. The church was constructed from 1741 until 1746. In 1980 the church appeared on a Hungarian postal stamp. The church is also the home of the Museum of the Eparchy of Buda. The museum collection includes artwork from the 14th to the 19th centuries. It is only open for the Feast of the Transfiguration around August. See also Eparchy of Buda Serbs of Hungary References External links http://www.templom.hu/phpwcms/index.php?id=14,61,0,0,1,0
Preobrazsenszka szerb ortodox templom (Szentendre)

A Preobrazsenszka szerb ortodox templom egy 18. század közepén épített szerb ortodox templom Szentendrén, a Bogdányi utcában, nem messze az Ámos Imre-Anna Margit emlékmúzeumtól. Története 1700 körül építették a Szamárhegy lábánál. Túlélte az 1838-as árvízet, ezért sokan a csodák templomának is hívják. Csak a szentendrei szerb ünnepségekkor (augusztus 19.) van nyitva. Források Műemlékem. hu
Преображенская церковь (Сентендре)

Преображенская церковь (серб. Преображењска црква / Preobraženjska Crkva), также Табацкая церковь (серб. Табачка црква/Tabačka Crkva) — храм Будимской епархии Сербской православной церкви в городе Сентендре в Венгрии. История Церковь была построена в период с 1741 по 1746 год. По преданию, на этом месте стояла деревянная церковь, построенная в конце XVII века, которая была снесена из-за ветхости. Однонефная церковь первоначально построена без колокольня, которая была надстроена в 1777—1778 годах. Табачской церковь прозвали из-за того, что её построили «табаци» — дубильщики кожи. Архитектура Церковь считается важной вехой в сербской архитектуре. Богатое убранство западного фасада, сделанного из камня и строительного раствора, представляет переходный стиль между барокко и классицизмом. Иконостас сделан иконописцем из Киева в 1745—1746 годах. Это самый высокий сербский иконостас второй половины XVII века. Примечания Литература Поповић, Душан Ј. Срби у Будиму од 1690 до 1740. — Београд: Српска књижевна задруга, 1952.
Преображењска црква (Сентандреја)

Преображењска црква или Табачка црква је један од православних храмова Српске православне цркве у Сентандреји. Црква припада Будимској епархији Српске православне цркве. Црква је посвећена Преображењу Господњем. Преображењска црква је имала велики култни углед међу верницима Сентандреје и околине — њена „слава“ на дан Преображења (19. август) црквена је слава Сентандреје. Та традиција се и данас одржава. Преображенска литургија је симболичан сабор малобројних Срба у овим крајевима. Историјат Преображењска или Табачка црква изграђена је у раздобљу 1741—1746. По предању, на датом месту стајала је црква брвнара подигнута крајем 17. века. Свој други, „народски“, назив црква је добила по табаџијама, српским занатлијама који су „табали“ вуну. Из осамдесетих година 18. века потиче њен високи звоник. Богати украс на западној фасади, изведен у камену и малтеру, приближава се пролазном стилу између барока и класицизма. Иконостас у цркви су иконописали украјински иконописци из „древног Кијева“, а данас се сматра једним од највелелепнијих иконостаса у српској уметности друге половине 18. века. Архитектура Преображењска црква, по својим архитектонским, сликарским и примењено-уметничким обележјима барока, рококоа и неокласицизма, по усклађеном односу и прожимању тих обележја, као успелог вида њихове симбиозе, прворазредни је споменик српске уметности 18. века. Збирка слика Литература Поповић, Душан Ј. (1952). Срби у Будиму од 1690 до 1740. Београд: Српска књижевна задруга. [1] Спољашње везе