NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Dózsa György Street Synagogue

The Dózsa György Street Synagogue (Hungarian: Dózsa György úti zsinagóga), or Angyalföld Synagogue, is a former Orthodox Jewish synagogue located on Dózsa György Street (formerly Aréna Street), in Újlipótváros, in the XIII District of Budapest, in Hungary. Completed as a synagogue in 1909, used as a concentration camp during World War II, and subsequently for profaned use, the building was repurposed in 1984 as an indoor sports center by the Budapest Honvéd Sports Association as a fencing hall. The congregation continues to worship in the cultural hall located on the site; led by Rabbi Peter Deutsch. History The synagogue was built to serve the Jews of northern Pest after the failure of the Lipótvár synagogue's plan next to the then Aréna Street (now György Dózsa Street). The plot, opposite the former Jewish cemetery, was on the other side of the road and was purchased on February 27, 1907. Construction was started this year according to the plans of Lipót Baumhorn, and the synagogue was completed in 1909. Dr. Hevesi Simon and Wilheim Joachim inaugurated the house of worship. At the end of World War II, during 1944–45, the building was used as a collection camp, and after the fighting ended, it was once again a prayer house. However, by the end of the 1940s, the Jewish community, which had shrunk as a result of emigration, had used the synagogue as a storehouse in the former cultural hall. Ownership of the building was awarded to the Honvéd Budapest in 1984; after the renovation and rebuilding, its boxing and fencing department was established here. The building The building of the synagogue consists of a central square in the middle, a foyer and a shrine. The central square is covered by a circular dome. Out of a total of 800 seats, 406 are on the ground floor and the other on the first floor. The interior walls were decorated with geometric motifs in yellow, blue, red and brown. After the Honvéd took over the building, it was renovated and rebuilt internally. During the reconstruction carried out according to the plans of László Benczúr, two new slabs were installed, which provided three levels of training. During the design of the floor, the new elements could be demolished without damaging the old elements of the building. During the renovation, the old colors were used to decorate the interior, but only the geometric shapes, the original sacred symbols, were not restored. Gallery See also History of the Jews in Hungary List of synagogues in Hungary Sources External links Bence, Rátkai (May 4, 2017). A budapesti Dózsa György úti zsinagóga múltja és jelene (Streaming video) (in Hungarian). Judit Körner – via YouTube. "Home page". Budapesti Honvéd SE. 2024.
Synagogue de Dózsa György út

La Synagogue de Dózsa György út (en hongrois : Dózsa György úti zsinagóga) est une synagogue située dans le quartier d'Angyalföld, dans le 13e arrondissement de Budapest. Construite en 1909 à l'initiative de la communauté juive d'Angyalföld sur l'ancienne Aréna út sur les plans de Lipót Baumhorn, elle sert de hangar après la Seconde Guerre mondiale puis de salle d'entraînement du club sportif Budapesti Honvéd Sportegyesület. Elle est toujours occupée par une salle d'escrime. Durant les années d'après-guerre, les fidèles appauvris se réunissent dans une petite synagogue située derrière la grande bâtisse. Notes et références Liens externes Synagogue de Dózsa György út in the Bezalel Narkiss Index of Jewish Art, Center for Jewish Art, Hebrew University of Jerusalem Portail de Budapest Portail du judaïsme Portail du XXe siècle
Dózsa György úti zsinagóga

A Dózsa György úti zsinagóga Budapest XIII. kerületében álló zsinagóga. Az eredetileg zsinagógának szánt épületet ma a Budapesti Honvéd vívóteremként használja. Története A zsinagóga Észak-Pest zsidóságának kiszolgálására épült meg a lipótvárosi zsinagóga tervének kudarcba fulladása után az akkori Aréna (ma: Dózsa György) út mellett (Dózsa György út 55., 1134). A telek a korábbi zsidó temetővel szemben, az út másik oldalán terült el, és 1907. február 27-én vásárolták meg. Az építkezés Baumhorn Lipót tervei alapján még ebben az évben megindult, és a zsinagóga 1909-ben készült el. Dr. Hevesi Simon és Wilheim Joachim avatta fel az imaházat. A második világháború végén, 1944-45 során gyűjtőtábornak használták, majd a harcok elmúltával ismét imaház működött itt. A holokauszt és azt követő emigráció hatására lecsökkent zsidó közösség azonban már a negyvenes évek végére az egykori kultúrterembe szorult, a zsinagógát raktárnak használták. Az épületet 1984-ben a Budapesti Honvéd kapta meg; felújítást és átépítést követően box- és vívószakosztálya rendezkedett itt be. Az épület A zsinagóga épülete középen négyzet alakú centrális térből, előcsarnokból és szentélyből áll. A központi teret kör alakú kupola fedi. Az összesen 800 férőhely közül 406 a földszinten, a többi az emeleten kapott helyet. A belső falakat sárga, kék, vörös és barna színű geometrikus motívumok díszítették. Miután a Honvéd átvette az épületet, azt renoválták, valamint belül át is építették. A Benczúr László tervei alapján kivitelezett átépítés során két új födémet építettek be, amivel az edzéshez három szintet biztosítottak. A födémzet tervezése során ügyeltek rá, hogy az új elemek az épület régi elemeinek sérülése nélkül elbonthatók legyenek. A felújítás során a régi színeket használva díszítették a belső teret, azonban csak geometrikus formákkal, az eredeti szent szimbólumokat nem állították helyre. Képtár Források "Vívóterem lett a hajdani zsinagógából". hg.hu. 2011. szeptember 8. 2011. november 27. dátummal az eredeti címről archiválva. Hozzáférés: 2011. december 30.. "100 éves a Dózsa György úti zsinagóga". MAZSIHISZ. 2009. augusztus 28. Hozzáférés: 2011. december 30..: CS1 karbantartás: elavult archiválási szolgáltatás (link) "Rólunk - Dózsa György úti zsinagóga". Hozzáférés: 2011. december 30.. További információ A Dózsa templomkörzet honlapja Budapesti Zsidó Hitközség honlapja gömbpanoráma a felső szinten Kapcsolódó szócikkek Magyarországi zsinagógák listája Dózsa György úti zsinagóga in the Bezalel Narkiss Index of Jewish Art, Center for Jewish Art, Hebrew University of Jerusalem
Kistapolca

Kistapolca ist eine ungarische Gemeinde im Kreis Siklós im Komitat Baranya. Geografische Lage Kistapolca liegt siebeneinhalb Kilometer südöstlich der Kreisstadt Siklós. Nachbargemeinden sind Siklósnagyfalu, Nagyharsány und Beremend. Sehenswürdigkeiten Szent-Borbála-Statue (Szent Borbála-szobor) Marienstatue (Szűz Mária) Park Römisch-katholische Kirche Szent Kereszt felmagasztalása, erbaut 1783 im Zopfstil Seen (Borbála-horgásztó und Malomárok-tó) Verkehr In Kistapolca treffen die Landstraßen Nr. 5708 und Nr. 5709 aufeinander. Es bestehen zwei verschiedene Busverbindungen nach Siklós, eine über Nagyharsány und die andere über Siklósnagyfalu, Egyházasharaszti, Alsószentmárton und Matty, sowie eine in südöstliche Richtung nach Beremend. Der nächstgelegene Bahnhof befindet sich ungefähr zehn Kilometer nordöstlich in der Stadt Villány. Einzelnachweise Weblinks Kistapolca bei Magyarország helységnévtára (ungarisch) Szent Kereszt felmagasztalása-templom bei Miserend.hu (ungarisch) Kistapolca alkotásai bei köztérkép (ungarisch)
Kistapolca

Kistapolca es un pueblo ubicado en el distrito de Siklós, en el condado de Baranya, Hungría.​​ Superficie Posee una superficie de 3,570 kilómetros cuadrados.​ Demografía Hasta 2019 la población era de 163 habitantes,​ con una densidad de población de 45,66 habitantes por kilómetro cuadrado.​ Referencias
Tapoca

Tapoca (mađ. Kistapolca) je pogranično selo u južnoj Mađarskoj. Zauzima površinu od 3,57 km četvornih. Zemljopisni položaj Nalazi se u Baranji, na 45° 49' 19" sjeverne zemljopisne širine i 18° 23' 5" istočne zemljopisne dužine, nedaleko (5 km) od granice s Republikom Hrvatskom. Selo se pruža u smjeru sjeverozapad-jugoistok. Prema jugoistoku se Tapoca nastavlja u selo Brime. Naćfa je 100 m zapadno, Aršanjac je 3 km sjeverozapadno, Aršanj je 1,5 km sjeverno, šumski predjel Szársomlyó je 2,5 km sjeverozapadno, Pišpek je 3,5 km jugoistočno, Madžarboja je 100 m jugoistočno, Kašad je 3,5 km južno-jugoistočno, Oldince su 2,5 km jugozapadno, a Rastince su 2,5 km zapadno-jugozapadno. Upravna organizacija Upravno pripada Šikloškoj mikroregiji u Baranjskoj županiji. Poštanski broj je 7823. Povijest Ime ovog sela dolazi od slavenske riječi "toplica". Najstariji zapis o ovom selu je iz 1294., a zabilježeno je u obliku Topolcha. isto ime mu je njegov prvi certificirani referentni u 1294 na području naselja. Na mjestu izvora je nađena starinska keramika, no nije se uspjelo ustvrditi kad je točno nastalo ovo naselje, gdje su se kasnije doselili Nijemci. Izvori su zabilježili da je 1799. Tapoca pripadala gospodaru iz obitelji Batthyány te da su stanovnici bili katolici i kalvinisti. Tapočku kapelu je sagradio na brdašcu 1783. godine grof Perényi Borbála iz obitelji Batthyány. Brdo zovu "Turskim brdom". Jedan je crkvenjak zapisao da nije poznat koliko boraca leži u velikoj grobnici u podnožju brda, a grobnica je podignuta zbog junaka palih u haršanjskoj bitci 1687. Promet Kroz Tapocu prolazi željeznička prometnica Viljan – Madžarboja koja se nastavlja u Republiku Hrvatsku, prema Belom Manastiru i Osijeku. Najbliže željezničke postaje su 100 m prema jugoistoku, u Madžarboji te 500 m sjeveroistočno, na križanju pruge koja vodi prema Viljanu i Barči. Iz Tapoce se nastavlja u Breme željeznička pruga koja je nekad spajala Harkanj i Beli Manastir u RH. Odvojak ide s pruge Barča – Viljan. Stanovništvo Tapoca ima 221 stanovnika (2001.). Mađari su većina. Roma je 2,3%, Hrvata je 1,4% te ostali. Rimokatolika je blizu 60%, kalvinista je preko 23%, a nepoznata je vjera za desetinu stanovnika. Izvori Vanjske poveznice (mađ.) Kistapolca Arhivirana inačica izvorne stranice od 13. lipnja 2007. (Wayback Machine), kistapolca.dunantulinaplo.hu Tapoca na fallingrain.com
Kistapolca

Kistapolca – wieś i gmina w południowej części Węgier, w pobliżu miasta Siklós, niedaleko granicy chorwackiej. Administracyjnie Kistapolca należy do powiatu Siklós, wchodzącego w skład komitatu Baranya i jest jedną z 53 gmin tego powiatu. Historia Nazwa Kistapolca po raz pierwszy została wymieniona w 1904. Zabytki Kaplica z 1783. Zobacz też podział administracyjny Węgier Bibliografia Węgierski Urząd Statystyczny
Kistapolca, Baranya

Kistapolca este un sat în districtul Siklós, județul Baranya, Ungaria, având o populație de 197 de locuitori (2011). Demografie Conform recensământului din 2011, satul Kistapolca avea 197 de locuitori. Din punct de vedere etnic, majoritatea locuitorilor (95,76%) erau maghiari, cu o minoritate de croați (4,24%). Nu există o religie majoritară, locuitorii fiind romano-catolici (40,61%), reformați (13,71%) și persoane fără religie (10,66%). Pentru 35,03% din locuitori nu este cunoscută apartenența confesională. Note
Cessna Citation I

El Cessna 500 Citation I és un avió de negocis petit anunciat per Cessna el 1968. Va ser el primer model de reactor d'aviació general produït per aquesta empresa, essent el primer d'una àmplia gamma d'avions de negocis posterior com el Citation II/Bravo. Desenvolupament L'octubre de 1968 Cessna va anunciar un nou model d'avió de negocis amb fins a 8 places i capaç d'operar des de petits aeroports i aeròdroms. Els prototip Fanjet 500 va volar per primer cop el 15 de setembre de 1969. Posteriorment va ser reanomenat Citation i va continuar amb un desenvolupament prolongat, allargant el fuselatge, modificant la cua i les nacel·les dels motors.. La certificació de la FAA va ser atorgada el 9 de setembre de 1971. Accidents El jugador dels New York Yankees Thurman Munson va morir en estavellar-se amb el seu I/SP el 2 d'agost de 1979. Especificacions (Cessna Citation I) Dades de Jane's Civil and Military Aircraft Upgrades 1994-95Característiques generals Tripulació: Dos pilots (Un la versió SP) Capacitat: Cinc passatgers Longitud: 13,26 m Envergadura: 14,35 m Alçada: 4,37 m Superfície de l'ala 25,9 m² Pes buit: 3.008 kg Pes màxim d'enlairament: 5.375 kg Motor: 2× turbofan Pratt & Whitney Canada JT15D-1B , 9,77 kN cada un Rendiment Velocitat màxima: Mach 0,705 (749 km/h) (per sobre de 28.000 peus (8.530 m)) Velocitat de creuer: 357 nusos (662 km/h) Velocitat d'entrada en pèrdua: 82 nusos (152 km/h) Abast: 1.328 milles nàutiques (2.459 km) (45 minuts de reserva, combustible màxim, 709 kg de càrrega) Sostre de servei: 41.000 peus (12.495 m) Ràtio d'ascens: 13,8 m/s Càrrega alar: 208 kg/m² Impuls/pes: 0.37 Referències
Cessna Citation I

Die Citation I ist ein zweistrahliges Geschäftsreiseflugzeug des amerikanischen Herstellers Cessna. Sie wurde zwischen 1971 und 1985 mehr als 690-mal gebaut und bildet den Grundstein der Cessna-Citation-Familie. Man unterscheidet zwischen der Citation (1971 bis 1976), der Citation I (1976 bis 1985) und der Citation I/SP (1977 bis 1985). Eine verlängerte Version wurde unter dem Namen Cessna Citation II angeboten. Name Der Name Citation stammt von einem Rennpferd. Geschichte Am 15. September 1969 flog zum ersten Mal ein Prototyp der Citation, damals noch unter dem Namen FanJet 500. Cessna hatte sich das Ziel gesetzt, einen Jet zu bauen, der sowohl geringe Betriebs- und Baukosten verursachte als auch sicher und leicht zu handhaben war. Ein weiterer Gesichtspunkt war die Konkurrenz zu bestehenden Propellermaschinen, wie etwa der Beechcraft King Air, die zwar auf Grund ihrer kurzen Startstrecke auch kleinere Flughäfen anfliegen kann, jedoch eine niedrigere Reisegeschwindigkeit bietet. Nachdem Cessna die Position der Triebwerke überarbeitet und den Rumpf verlängert hatte, erhielt das Modell Cessna Citation 500 am 9. September 1971 eine Musterzulassung und wurde 1972 zum ersten Mal ausgeliefert. Die Cessna Citation I folgte 1976. Diese Variante unterschied sich von der Citation 500 durch ein erhöhtes Abfluggewicht, verlängerte Tragflächen, überarbeitet Triebwerke und Schubumkehr. 1977 folgte die Cessna Citation I/SP (Single Pilot) (Modell 501). Sie bekam eine Single Pilot Certification, was bedeutet, dass sie von einem Piloten alleine geflogen werden darf, womit Cessna sich erneut an die bestehenden Turboprop-Maschinen annäherte, da die meisten dieser Flugzeuge wahlweise auch von nur einem Piloten alleine geflogen werden durften. Die Citation I wurde bis 1985 hergestellt, als ein Nachfolger ist 1989 der Cessna CitationJet vorgestellt worden. Unfälle Am 31. Mai 1987 wurde eine Cessna Citation I der Travel-Air (Luftfahrzeugkennzeichen D-IAEC) am Flughafen Lübeck-Blankensee in den Boden geflogen. Bei diesem CFIT (Controlled flight into terrain) wurden 3 der 4 Insassen getötet (siehe auch: Travel-Air-Unfall). Am 12. Januar 2014 stürzte eine Cessna Citation I (N452TS) bei Trier ab, wobei alle vier Insassen starben (siehe auch Flugunfall bei Trier 2014). Am 29. Mai 2021 stürzte der weltberühmte Filmschauspieler Joe Lara (58) mit seiner Citation I (N66BK, siehe Foto ganz oben) kurz nach dem Start in den Lake Percy Priest bei Smyrna in Tennessee, wobei alle sieben Insassen um das Leben kamen. Militärische Nutzer Argentinien Argentinien Ecuador Ecuador Mexiko Mexiko Venezuela Venezuela China Volksrepublik Volksrepublik China Technische Daten * Die Cessna Citation I/SP darf wahlweise auch von nur einem Piloten alleine geflogen werden. Siehe auch Liste von Flugzeugtypen Weblinks Offizielle Website des Herstellers (englisch) Cessna Citation Werksvertretung Deutschland Musterzulassung der 500, 550, S550, 560, and 560XL (Citations) – EASA-TCDS-A.207 (PDF; 239 kB)
Cessna 500 Citation I

El Cessna 500 Citation I es un avión de negocios ligero propulsado por un par de motores turbofán fabricado por la compañía estadounidense Cessna en Wichita, Kansas. El Citation I fueron la base a partir de la que se desarrollaron los demás modelos de la familia de aviones de negocios Cessna Citation. Variantes FanJet 500, el prototipo de la primera generación de la serie Citation, voló por primera vez el 15 de septiembre de 1969.​ Citation I (Modelo 500), originalmente llamado Citation 500 hasta que Cessna introdujo la nomenclatura Citation I, introdujo algunos cambios de diseño con respecto al FanJet 500 para entrar en producción en serie. El Citation I fue uno de los primeros aviones de negocios ligeros en incorporar motores turbofán. Su producción finalizó en 1985.​ Citation I/SP (Modelo 501), modelo para operar con un único piloto (SP: single-pilot).​ Véase también Desarrollos relacionados Cessna Citation Cessna Citation II Referencias
Cessna Citation I

Il Cessna 500 Citation I è il primo business jet a turboventola, prodotto dalla statunitense Cessna Aircraft Company dal 1969 al 1985. È il primo modello della famiglia Cessna Citation. Il Citation I/SP è una variante a pilota singolo. Versioni e sviluppo FanJet 500 Concepito nel 1968, la Cessna ne annunciò lo sviluppo come un business jet a otto posti che, a differenza dei suoi competitori, lo rendeva adatto per operazioni su piste corte. La Cessna mirò a competere sul mercato dei piccoli jet a turboelica piuttosto che spingersi nel mercato già esistente dei business jet. Il primo prototipo, denominato FanJet 500, decollò per la prima volta quasi un anno dopo, nel 15 settembre del 1969. 500 Citation Nel settembre del 1971 il nuovo Citation (Modello 500) alimentato da due motori turboventola Pratt & Whitney Canada JT15D-1 ricevette la certificazione FAA in seguito a una fase di sviluppo durata più del previsto, durante la quale gli fu assegnato il nome di Citation 500. 500 Citation I Nel 1976, in seguito alle pressioni del mercato, vennero aggiunti dei miglioramenti all' aeromobile tra cui una maggiore apertura alare (14.35 metri vs. 13.38 metri), una maggiore massa a pieno carico e l'introduzione di inversori di spinta, il che rese l'aereo accessibile anche ad aeroporti con piste corte. Con questi aggiornamenti l'aereo prese il nome di Citation I che vede 377 esemplari costruiti. 501 Citation I/SP Come nei Learjet, anche il Citation I richiedeva un equipaggio di due piloti. Essendo il velivolo realizzato per competere contro i piccoli aerei a turboelica, che potevano essere pilotati da un pilota singolo, Cessna rispose con l'introduzione del Modello 501 Citation I/SP dove SP si riferisce a Single-Pilot (Pilota singolo). Il primo esemplare fu consegnato nel 1977, e con un totale di 312 aeromobili realizzati, la produzione si arrestò nel 1985. Utilizzatori Corea del Sud Daehan Minguk Gonggun 1 Citation I consegnato ed in servizio al dicembre 2018. Rep. Dominicana Fuerza Aérea Dominicana 1 Cessna Citation 501 ordinato e consegnato il 14 maggio 2022. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Cessna Citation I
Cessna Citation I

De Cessna 500 Citation I is een licht zakenvliegtuig, ontwikkeld door Cessna Aircraft Company en voortgedreven door twee Pratt & Whitney JT15D-turbofans. Het model staat aan de basis van de Citation-familie. Het Fanjet 500-prototype vloog voor het eerste op 15 september 1969. In 1971 werd de naam veranderd in 500 Citation en in 1976 in de Citation I. Er is ook een single pilot-versie (geschikt voor één piloot), de 501 Citation I/SP. De Citation I werd opgevolgd door de Citation II en later de CitationJet. Ontwikkeling Cessna begon in de jaren 1960 met de ontwikkeling van een zakenvliegtuig dat het gat in de markt moest vullen tussen de Beechcraft King Air 90 en de Learjet. Het idee was dat de Citation I net zo eenvoudig te vliegen moest zijn als een King Air, maar met een aanzienlijk hogere kruissnelheid. Het vliegtuig moest ook betaalbaar zijn voor privévliegers en kunnen landen op kleinere vliegvelden met korte landingsbanen. Mede door de toepassing van turbofan- in plaats van turbojet-motoren was de Citation I langzamer dan een Learjet 25 en vergelijkbare zakenjets uit de beginjaren 1970. Hoewel turbofans zuiniger en stiller zijn dan turbojets, bemoeilijkte het gegeven van de lagere snelheid de marketing van de Citation I enigszins en leverde het de bijnaam “Slowtation” op. Zie ook Cessna Citation II Externe link Cessna (officiële website)
Dennis Gabor University

Dennis Gabor University (DGU) (Hungarian: Gábor Dénes Egyetem, GDE) is a private educational institution in Budapest, Hungary. It was established in 1992 as a college, and named after the Hungarian physicist Dennis Gabor (Hungarian: Gábor Dénes). It attained the rank of university in 2023. Since its foundation the University has been operating programs that teach IT-themed courses. Currently the school offers three different BSc courses, five post-secondary vocational training courses and four postgraduate courses to Hungarian applicants. Since 1992 more than 15,000 students have graduated at Dennis Gabor University. Dennis Gabor University was among the first few higher education institutions which introduced distance education, and certain e-learning methods. Both of the College's education courses (full-time and distance) are supported with online study content. References External links Official website
École supérieure Dénes Gábor

L'École supérieure de communication et de commerce de Budapest (hongrois : Gábor Dénes Főiskola, GDF) est une école supérieure hongroise située à Budapest et fondée en 1992. Histoire Les origines Le développement actuel Organisation Fonctionnement Sites Enseignement et recherche Formation Échanges internationaux Relations internationales Vie étudiante Bibliothèque Internats et collèges Vie associative Autour de l'école Instituts et institutions liées à l'école Sociétés Partenariats Financements Personnalités liées à l'école Voir aussi Articles connexes Lien externe Portail des universités Portail de la Hongrie
Fehér-tó

Jezero Fehér-tó (v češtině doslova Bílé jezero) se nachází v jižní části Maďarska, v blízkosti Segedína. Jezero se rozkládá na ploše 14 km² v chráněné krajinné oblasti Pusztaszeri, která je součástí národního parku Kiskunság. Je to největší slané jezero v Maďarsku. Vzhledem k bohatému výskytu ptáků (asi 280 druhů) unikátní flóře se představuje striktně chráněnou oblast. Oblast je významným místem zastávek stěhovavých ptáků v Evropě. Chráněné je rovněž podle Ramsarské úmluvy. Během migrační sezóny lze na jezeře pozorovat hejna jeřábů, divokých hus a kachen. První písemná zmínka o existenci jezera v psaných pramenech pochází z roku 1075. Ještě na počátku 19. století byla jeho oblast pravidelně zaplavována nedalekou řekou Tisou. Jezero kdysi patřilo do skupiny typických nížinných slaných jezer. Ta se vyznačují kalnou vodou, kterou zde způsobuje kromě solí také hromadění šedobílého uhličitano-vápenatého bahna při dně. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Szegedi Fehér-tó na maďarské Wikipedii.
Lake Fehér (Szeged)

Lake Fehér is a lake of Hungary. It is named Fehér (White), because it is white. It is a part of Kiskunság National Park, and it is situated just north of the town of Szeged. It covers an area of 14 square kilometres. Lake Fehér is Hungary's largest saltwater lake. It is carefully protected because it is home to 280 species of bird and because of its ancient flora. The area is an important stop in the migration of European birds, and serves as a resting and feeding place for them. During the migration season, crowds of cranes, wild geese, and teal varieties are visible on Lake Fehér. The lake was officially mentioned for the first time in the year 1075. The Tisza River regularly flooded the area up to the early 19th century. The lake once began to the typical brackish lakes of the Great Hungarian Plain. The common property of these shallow, salty lakes is that their water is cloudy from the colloidal lime salts and a greyish-white carbonic lime silt accumulates on the lakebed. When the lakebed dries up, as it does partially occasionally, the salt "blossoms" on the lakebed. References A Szeged Portál cikke Kiskunsági Nemzeti Park Google
Фехер (језеро)

Фехер (мађ. Fehér-tó) је језеро у Мађарској и налази се у жупанији Чонград, поред града Сегедина. Језеро се налази у Националном парку Кишкун, недалеко од града Сегедина. Парк има укупно 280 врста птица и околина језера је веома богата са шумом, која је толико густа да се не препоручује улазак у њу без водича. Парк је под заштитом државе а самим тим и језеро. Спољашње везе Сегедински портал Кискун национални парк Гугле мапа