NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
A Fővárosi Állat- és Növénykert Mérgesháza

A Mérgesház, eredeti nevén Zebraistáló, későbbi nevén Új Kenguruház, egy időben Éjszakai Állatok Háza a budapesti Fővárosi Állat- és Növénykert egyik ismert épülete. Története, jellemzői Az épület legrégebb falait 1912-ben építették Kós Károly és Zrumeczky Dezső tervei szerint. Ekkor még e épület zebraistállóként funkcionált, majd az 1930-as évektől a kenguruk vehették birtokukba. A második világégésben súlyosan megrongálódott, s ezt követően csak a rendszerváltás idején sikerült megújítani. Az épületet Beöthy Mária tervei alapján alakították ki, s 1991 májusában adták át a kenguruk és az éjszaka is aktív állatok bemutató-egységeként. A kengurukat később a 2004-ben átadott Dombházba, illetve az egyik hozzá kapcsolódó kifutóba költöztették, az épületet pedig Mérgesházzá 2009 elején kezdték átalakítani, június 26-án adták át. Az épület földszintjén egy 20 m2-es, egy 25 m2-es, és egy 75 m2-es állattartó teret alakítottak ki; az emeleten 16 terráriumban mutatják be a legkülönfélébb mérgező hüllőfajokat: itt látható a gyémánt csörgőkígyó, a puffogó vipera, a zöld mamba. Itt találhatók az állatkerti és természeti ritkaságként bemutatott babirussza és a komodói varánusz is. Képtár Jegyzetek Források "155 év kengurui". zoobudapest.com. Hozzáférés: 2021. december 13.. "Patinás épületek". zoobudapest.com. Hozzáférés: 2021. december 13.. Hanga Zoltán: Állatkerti műemlékek, Fővárosi Állat- és Növénykert, Budapest, 2012, ISBN 978-963-88112-7-1, 5. o. Kapcsolódó szócikkek A Fővárosi Állat- és Növénykert épületei
A Fővárosi Állat- és Növénykert Zsiráfháza

A Zsiráfház a budapesti Fővárosi Állat- és Növénykert egyik ismert épülete. Története A Zsiráfház eredetije 1909–1912 között épült Kós Károly és Zrumeczky Dezső tervei alapján szecessziós stílusban, és a benne bemutatott állatok – zsiráfok, antilopok, zebrák – őshazája építészetének hatásait viselte magán. A II. világháborúban súlyos károkat szenvedett, alapjainak felhasználásával 1965-ben készült el a később látható Zsiráfház Kéri Gyula és Bognár Ferenc tervei alapján szocialista realista stílusban. Érdekesség volt az őskori barlangrajzokra utaló dekoráció az előtérben, mely pálcikaemberek zsiráfvadászatát ábrázolja. Zebráknak, és kaffer szarvasvarjaknak adott otthont, emeletén irodák működtek. A Bölényházhoz hasonlóan az 1965-ös Zsiráfházat fél évszázadon át használták, azonban a 2000-es évek elejére állapota leromlott, és felmerült felújításának gondolata. A múzeum vezetősége végül úgy döntött, hogy elbontják, és eredeti rajzok, tervek és fényképek alapján újra felépítik a Kós-féle régi Zsiráfházat. Ez 2010-ben meg is történt. Az épületből a zsiráfokat átköltöztették a 2008-ban megnyílt, tágasabb Szavannakifutó épületébe, de a Zsiráfház nevet tiszteletből megtartották. Az épületben napjainkban ezért csak zebráknak, és kaffer szarvasvarjakat tartanak. Jellemzői „Az újjáépített Régi Zsiráfház alapterülete 438 négyzetméter. Az épület tornyának kőpárkányaiba épített mészkőtömbök össztömege 8 tonna. A 17 méter magas torony tetején található, antilopfejet mintázó vörösréz csúcsdíszt Mónus Béla készítette. A homlokzatokon 487 darab, eozinmázat utánzó, fémoxid mázú kerámiadísz található. A majolika díszítő elemeket Égető Emese és a Korall Csempe készítette az eredeti állatházakról készült századeleji fotók alapján. Különlegességnek számít az épület eredeti méretben visszaépített tölgyfa ajtaja, amelyeket száz évvel ezelőtt a zsiráfokra méreteztek. A két ajtószárny mindegyike 480 cm magas, 130 cm széles és mindegyikük 250 kg-ot nyom.” Képtár Jegyzetek Források Hanga Zoltán: Állatkerti műemlékek, Fővárosi Állat- és Növénykert, Budapest, 2012, ISBN 978-963-88112-7-1, 82-85. o. "Előzmények". zoobudapest.com. Hozzáférés: 2021. december 13.. Kapcsolódó szócikkek A Fővárosi Állat- és Növénykert épületei
A Fővárosi Állat- és Növénykert Bivalyháza

A Bivalyház vagy Bölényház a budapesti Fővárosi Állat- és Növénykert egyik ismert épülete. Története Az eredeti Bivalyházat Kós Károly és Zrumeczky Dezső tervezte, 1909–1912 között épült fel. Pusztán alapozásánál használtak követ, egyébként a kalotaszegi, figyelőtoronnyal ellátott kisnemesi házat formáló épület kizárólag fából épült. Elnevezése ellenére leginkább bölényeket tartottak benne. 1944-ben a bombázások során megsemmisült, helyén egy sebtében összetákolt Szarvasmarhaházat húztak fel, amit később a Bölényházra cseréltek le. Ez 1963–1964 között, Kéri Gyula és Bognár Ferenc – az új Zsiráfház alkotói – tervei alapján szocialista realista stílusban készült. Jellegzetes díszítőeleme volt az őskori barlangrajzokra utaló bölényábrázolás a homlokzatán. Szélesszájú orrszarvúk bemutatóhelye volt, majd vörös bivalyok, vízibivalyok, varacskosdisznók éltek itt, az emeleten pedig irodák működtek. A szomszédos Zsiráfházhoz hasonlóan az új Bölényházat fél évszázadon át használták, azonban a 2000-es évek elejére állapota leromlott, és felmerült felújításának gondolata. A múzeum vezetősége végül úgy döntött, hogy elbontják, és eredeti rajzok, tervek és fényképek alapján újra felépítik a Kós-féle régi Bölényházat. Ez 2010-ben meg is történt. A tervezők amellett, hogy ügyeltek az új épület Kós–Zrumeczky-féle megjelenésére, figyelembe vették az újabb állattartási követelményeket, a korszerű technológiákat. Két szintű állattartó teret alakítottak ki. Az épület lakói napjainkban vörös bivalyok, bölények, ecsetfülű disznók, rózsás flamingók és közönséges törpemongúzok. Jellemzői „A Bivalyház alapterülete 278 négyzetméter. a boronafalak 1100 folyóméter borovi fenyőrönkből készült, amelyek közül a leghosszabbak 6,5 méteresek. Az épületet mintegy 15 ezer darab, dupla fedésben rakott fazsindely fedi.” Képtár Jegyzetek Források Hanga Zoltán: Állatkerti műemlékek, Fővárosi Állat- és Növénykert, Budapest, 2012, ISBN 978-963-88112-7-1, 78-81. o. "Előzmények". zoobudapest.com. Hozzáférés: 2021. december 13.. Kapcsolódó szócikkek A Fővárosi Állat- és Növénykert épületei
A Fővárosi Állat- és Növénykert Parasztudvara

A Parasztudvar, olykor Magyar Parasztudvar a budapesti Fővárosi Állat- és Növénykert egyik épületkomplexuma volt. Napjainkban kizárólag a Parasztház áll belőle, amely zártkörű oktatóhelyként „Tanodú” néven üzemel. Története A Budapesti Állatkertben már a század elején meghonosult Lendl Adolf nyomán az a gondolat, hogy az egzotikus fajok mellett a magyar háziállatok bemutatására is sort kell keríteni. (Ez az irányzat később, az 1960-as évektől világszerte elterjedt.) A Parasztudvar megtervezését – az épületek nagy részéhez hasonlóan – Kós Károly és Zrumeczky Dezső vállalta el. A fő épület egy népies stílusban felépült parasztház volt, amelyet kisebb nagyobb gazdasági épületek (istálló, selyemhernyókat bemutató ház), ólak, csűrök, kútház vettek körül. A komplexum a második világháborúig eredeti formájában működött, akkor azonban megsérült. Az 1950-es évekre a nem korhű helyreállítások miatt elvesztette eredeti arculatát, ugyanakkor a Dózsa György út kiszélesítése miatt kisebb területi veszteségek is érték. A selyemhernyótenyésztő-részleg elpusztult. A parasztházban irodákat és oktatótermeket létesítettek, a háziállatbemutatót pedig elköltöztették. Az 1980-as években túzokröpdét működtettek az udvarban. A Parasztudvar második virágkorát az 1990-es évektől élte. Ekkor Fazekas Csaba tervei szerint és a honfoglalás évfordulójára kapott anyagi forrásokból helyreállították az együttest, és 1996-ban át is adták a nagyközönségnek. A következő létesítmények nyíltak meg benne: baromfiudvar istálló sertésól juhakol gémeskút A parasztház emeletén tantermet rendeztek be. A Parasztudvar mellé helyezték át a korábban máshol lévő székelykaput is, illetve felújították a szomszédos Szarvasház melletti állatsimogató-részt is. Ebben az állapotában két évtizedig működött a létesítmény. Az Állatkert szomszédságban lévő Budapesti Vidám Park 2013-as bezárása után az Állatkert kapta meg annak területét. Itt lehetőség nyílt a korábbinál nagyobb teret biztosítani a magyar háziállatok számára. Hamarosan (2014) át is költöztették őket oda, a Parasztudvarban pedig elbontották a létesítményeket. Helyükre épült 2015-ben Anthony Gall tervei szerint a Sárkányház (korábbi nevén Koalaház), ahol kezdetben koalákat tartottak, később varánuszokat költöztettek be. A Parasztudvarból napjainkban csak a Parasztház látható. Képtár Irodalom Hanga Zoltán: Állatkerti műemlékek, Fővárosi Állat- és Növénykert, Budapest, 2012, ISBN 978-963-88112-7-1, 38-41. o. Külső hivatkozások "Patinás épületek". zoobudapest.com. Hozzáférés: 2021. december 13.. "Házunk tája". zoobudapest.com. Hozzáférés: 2021. december 13.. "A Holnemvolt Park eseménynaptára". zoobudapest.com. Hozzáférés: 2021. december 13.. "Hat éve zárták be a móka birodalmát, a Budapesti Vidámparkot". promotions.hu. Hozzáférés: 2021. december 13.. Kapcsolódó szócikkek A Fővárosi Állat- és Növénykert épületei
A Fővárosi Állat- és Növénykert Krokodilháza

A Krokodilház a budapesti Fővárosi Állat- és Növénykert egyik épülete. Története A Krokodilház eredetileg 1912-ben épült Kós Károly és Zrumeczky Dezső tervei alapján indiai stílusban cölöpházként az úgynevezett Nagy-tó szélére. A fa szerkezetes épület két évtized alatt elhasználódott, ezért már 1934-ben elbontották, a krokodilokat pedig a mellette fekvő Pálmaházba költöztették át. Az ezredforduló táján merült fel a gondolata a Krokodilház ismételt felépítésének. A megvalósítás Czégány Sándor nevéhez fűződik, aki Kós és Zrumeczky eredeti tervrajzai alapján dolgozott, de belső terét nagyobbá, kétszintessé tette. (Az alsó részen vannak a krokodilok, a felső körgalérián mehetnek a látogatók.) Magát az épületet sem eredeti helyszínén, hanem a tó egy kissé távolabbi pontján építették fel. Több, mint 50 m3 faanyag kellett az épülethez, bejáratánál pedig Mónus Béla fafaragó művész bálványfákat készített (amelyek ugyancsak tartoztak a korábbi épülethez). A nádtetű rekonstrukciója – a nádfedés kihaló mesterség lévén – nagy nehézségeket okozott. Az újjáépült Krokodilház végül 2006-ban nyílt meg a nagyközönség előtt. Képtár Irodalom Hanga Zoltán: Állatkerti műemlékek, Fővárosi Állat- és Növénykert, Budapest, 2012, ISBN 978-963-88112-7-1, 36-37. o. Külső hivatkozások "Patinás épületek". zoobudapest.com. Hozzáférés: 2021. december 13.. "America Tropicana". zoobudapest.com. Hozzáférés: 2021. december 13.. Kapcsolódó szócikkek A Fővárosi Állat- és Növénykert épületei
Bagolyvár étterem

A Bagolyvár étterem egy nagy múltú budapesti vendéglátóipari intézmény, amely Bagolyvár Rendezvényhelyszínként folytatja 2021-től a tevékenységét. Története A Bagolyvár épülete a Szépművészeti múzeum második megnyitása idején, 1913-ban épült Kós Károly tervei szerint. Az építész a nagyrészt ugyancsak általa alkotott állatkerti pavilonokhoz hasonló, erdélyi népművészet motívumokat idéző-népies szecessziós stílusban épült, népies stílusban tervezte meg az épületet, közvetlenül a szomszédos Gundel étterem mellé. Neve az ezen a helyen korábban álló faszerkezetes épületből ered, amelyben baglyok is laktak. Az 1970-es években lepusztult állapotban volt, később felújításra került. Ebben az időszakban még az állatkert kerítése előtte húzódott. Az étterem a kezdettől fogva, a Gundel-körhöz tartozott. Teraszai az Állatkert - Japánkertje felé nyílnak. Napjainkban rendezvényhelyszínként üzemel a 100 évesnél idősebb épület, esküvőre, céges rendezvényre, belső és külső részein kényelmesen 30-70 főt tud egy időben fogadni. Képtár Jegyzetek Régi fényképek "Bagolyvár". mandadb.hu. Hozzáférés: 2021. december 13.. [1], [2], [3], [4], [5], [6], [7] Források "Történetünk". bagolyvar.com. Hozzáférés: 2021. december 13.. "Bagolyvár Étterem". restu.hu. 2021. december 17. dátummal az eredeti címről archiválva. Hozzáférés: 2021. december 13.. Városligeti Gundel "Bagolyvár" étterem, Budapest, 1980 Archiválva 2019. január 25-i dátummal a Wayback Machine-ben, mandadb.hu
A Fővárosi Állat- és Növénykert Xántus János háza

A Xántus János ház, korábbi nevén (Új) Madártelelő a budapesti Fővárosi Állat- és Növénykert egyik épülete. Története, jellemzői Az épületet 1952-ben (más források szerint 1954–1955-ben), a Fővárosi Tervező Iroda által készített tervek alapján építették meg, hogy a háború alatt elpusztult Régi Madártelelőt pótolja. Eredetileg tehát madártelelőként szolgált (a nyaranta a külső röpdékben lévő madarakat e épületben teleltették). 1999-től itt volt a Természet ékszerei kiállítás, melynek kereteiben nemcsak madarakat, de hüllőket, és kétéltűeket is bemutattak. A 2007-es épület felújításával együtt koncepcióváltás is történt, ugyanis itt jelenleg délkelet-ázsiai fajokat mutatnak be. A ház felújításával világosabbá váltak a belső terek, mivel nagyobb ablakfelületeket helyeztek el, s számos elkülönítő röpde is készült. E mellett a közönség ún. immerziós röpdékben, gyakorlatilag a szabadban is megfigyelheti az egzotikus madarakat, kisemlősöket (pl.: platánmókus), üveg mögül tanulmányozható a langurok élete is. Számos különleges fajt láthatunk: fekete langurok, bali-seregélyek, szivárványos lórik, pompás koronásgalambok, borneói folyamiteknős. Nevét az Állatkert első igazgatójáról Xántus Jánosról (igazgató 1866–1867) kapta, aki a délkelet-ázsiai fajok egyik jelentős kutatója is volt. Jegyzetek Képtár Külső hivatkozások "Xantus János ház". zoobudapest.com. Hozzáférés: 2021. december 13.. "Megújulás a Bagolyvártól a Pálmaházig". zoobudapest.com. Hozzáférés: 2021. december 13.. Kapcsolódó szócikkek A Fővárosi Állat- és Növénykert épületei
A Fővárosi Állat- és Növénykert Kissziklája

A Nagysziklája a budapesti Fővárosi Állat- és Növénykert egyik mesterségesen kialakított létesítménye. Története A Kisszikla 1909–1912 között épült Benke Gyula szobrász és Végh Gyula mérnök tervei alapján Urs Eggenschwyler ötlete nyomán. A vasbeton gerendák által tartott cementbeton szerkezet gránitsziklákat és gneisztáblákat utánoz, legmagasabb pontja a 22 méteres magasságot is eléri a sétányok szintjétől mérve. Kialakításában a Magyar Királyi Földtani Intézet munkatársai is részt vettek, mintája egy skandináv gránitszikla volt. Célja az Állatkert tagolása volt, illetve az állatok ketrecek helyetti természetes elválasztása (sziklák, száraz és vizes árkok segítségével) volt. Az 1998–1999 közti felújítása óta a szikla tetején látogatói útvonal vezet keresztül, és nemrég a jegesmedvék kifutójára néző terasz is megnyílt. A Kisszikla északi oldalán jelenleg a jegesmedvék és oroszlánfókák úgynevezett Sarki Panorámája látható, a többi részen pedig hóbaglyok, pápaszemes pingvinek, borjúfókák, koronás darvak és fakó keselyűk osztoznak – ez utóbbiak röpdéjébe a bátrabb látogatók bemerészkedhetnek, és egy függőhídon keresztül a Nagy-tavat átszelve egészen a Kós Madárházig eljuthatnak. A Kisszikla déli oldalában áll a Norvég Ház. Belsejében étterem, rendezvénytermek, Barlang-mozi és állattartó helyek vannak. Források Hanga Zoltán: Állatkerti műemlékek, Fővárosi Állat- és Növénykert, Budapest, 2012, ISBN 978-963-88112-7-1, 70-75. o. Kapcsolódó szócikkek A Fővárosi Állat- és Növénykert épületei
A Fővárosi Állat- és Növénykert Norvég Háza

A Norvég Ház a budapesti Fővárosi Állat- és Növénykert egyik épülete. Története Az eredeti Norvég Ház 1912-ben épült Kós Károly és Zrumeczky Dezső tervei alapján a Kisszikla déli oldalába. Stílusa nevének megfelelően skandináv: a vaskos rönkökből álló épület mintája egy norvég prémvadász háza volt. Az épület hangulatos eleme a hideg égövi állatok – jelenleg a közelében elhelyezett borjú- és oroszlánfókák, jegesmedvék, hóbaglyok és pingvinek – bemutatójának. Szerepe az idők folyamán sokat változott: volt vadászati múzeum, fényképészet, tejcsarnok, illetve a december 6-i Mikulás-ünnepségeken az állatkerti Mikulásnak adott otthont. Erkélyéről remek kilátás nyílik a borjúfókák és a pingvinek közös medencéjére. A Norvég Házat 1997-ben nyilvánították műemlékké, felújítására 1998-ban került sor. Ennek során azonban úgy találták, hogy faanyaga tönkrement, ezért tulajdonképpen teljesen újjá kellett építeni. Források Hanga Zoltán: Állatkerti műemlékek, Fővárosi Állat- és Növénykert, Budapest, 2012, ISBN 978-963-88112-7-1, 74. o. Kapcsolódó szócikkek A Fővárosi Állat- és Növénykert épületei
Jánossy-kastély

A cserhátsurányi Jánossy-kastély 1602-ben épült reneszánsz-barokk stílusban a meglévő erőd helyére, amely a tizenöt éves háborúban elpusztult. A 17. század elején épült két őrtornya hétszögletű, ami Magyarországon egyedül a török időkből fennmaradt minareteknél figyelhető meg. 1811-ben udvari homlokzatát klasszicista stílusban átalakították, és bővítették. Az egyik legrégebbi Nógrád vármegyei várkastély. Az épület napjainkban magántulajdonban van. A kastély A kastély 1602-ben épült reneszánsz-barokk stílusban a meglévő erőd helyére, amely a tizenöt éves háborúban elpusztult. A kastély négy saroktornyos, földszintes épület, kontytetővel, a tornyokon hagymasisakkal. ÉK-i homlokzata két saroktornya között falazott pilléres tornác. Kéttraktusos, boltozott helyiségekkel, kőkeretes nyílásokkal, 19. századi szárnyakkal és vasalatokkal. 1811-ben udvari homlokzatát klasszicista stílusban átalakították, és bővítették. 1945-ig a Jánossy család birtokolta. Melléképületei a 18. században épültek. A kastély jelenleg is felújítás alatt áll. A kastélypark Udvarában két L alaprajzú, földszintes melléképület: egyik az istálló az L egyik szárnyán újabb toldalékkal: nyereg- ill. kontytetős, cserépfedéssel. A másik az ún. „kis kastély”, nyeregtetővel, palafedéssel. Kertjében két kis őrtorony: hétszög alaprajzúak, sisakjuk zsindellyel fedett, kettős ívű, az oldalfalakon ovális négykaréjos nyílások. Egyik oldalról magas, pillérekkel tagolt lábazatos falazott, vakolt kerítés, amely felül ívsorban végződik. Kapuja új, pillérein címerpajzsot tartó oroszlánok. A melléképületek között pártázatos kőkerítés húzódik. A kastély parkjából, jelenleg csak a dombon levő pár ősfa, és domb előtti régi veteményes és néhány inasház maradt fenn. A kastély istállója a 20. század második felében leégett, de újraépítették. Jegyzetek Források A Jánossy-kastély A kastély a Vendégvárón Képek a kastélyról
Csóványosi kilátó

A csóványosi kilátó egykori geodéziai mérőtoronyból kialakított kilátó a Börzsönyben, a Csóványos 938 m magas csúcsán. Történelem Geodéziai mérőtorony A Csóványos már a második katonai felmérés idején is háromszögelési pontként szolgálhatott. Az ebből a célból készített, fából épült gúlákra a kirándulók már a kezdetektől felmásztak. Egy 1941-es fényképen egy 12-15 méter magas, fából készült torony látható, melyet 1958-ban átépítettek és 22-24 méter magasra emeltek. A faszerkezet elöregedése miatt 1978-ban betonból emeltek 22,6 m magas geodéziai mérőtornyot. Mivel a toronyba hosszú ideig be lehetett jutni, és tetejéről remek körpanoráma tárul a látogató szeme elé (jó időben a Magas-Tátra és a Schneeberg is látható), sokan látogatták. Később a kezelő megyei földhivatal vélhetően biztonsági okokból lezáratta. A torony kilátóvá alakítása 2013 őszén az Ipoly Erdő Zrt. 85 millió forintos költséggel, európai uniós támogatással megkezdte a torony kilátóvá alakítását, melynek során a tornyot minden szinten körülsétálható, vörösfenyővel borított acélszerkezettel vették körül, és a torony belsejében biztonságos, 133 fokból álló csigalépcsővel látták el. A felújított tornyot 2014. október 9-én adták át. Jegyzetek További információk Csóványosi kilátó, természetjáró.hu (magyar) Csóványosi kilátó, I Love Dunakanyar (magyar)
Kisfaludy-kilátó

A Kisfaludy-kilátó 18 méter magas, kilátóként funkcionáló építmény, amely a Tapolcai-medence, illetve a Badacsony tanúhegy legmagasabb, 437,4 méter tengerszint feletti magasságban elhelyezkedő pontján található. A kilátó névadója Kisfaludy Sándor költő. Az eredetileg az 1960-as években elkészült építménynek a teljes lebontására, majd újjáépítésére 2011-ben került sor. 2012 júniusában nyitották meg. Története Az eredetileg álló kilátót az 1960-as évek során építették fel, azonban ennek az építménynek az állapota az idő múlásával jelentős mértékben megromlott. Ezzel az indokkal Badacsonytomaj Város Önkormányzata 2008-ban úgy döntött, hogy pályázatot nyújt be az Új Magyarország Fejlesztési Terv Közép-Dunántúli Operatív Program támogatási rendszeréhez. A kérvényt „Egy jobb kilátásért! Új kilátó létesítése a Badacsony hegyen” címmel, KDOP-2.1.1/D-2f-2009-0013 jellel vettek nyilvántartásba. A Nemzeti Fejlesztési Ügynökség támogatásra érdemesnek ítélte a pályázatot, melynek célja egy többfunkciós kilátó létrehozása volt. Az önkormányzat ennek a lépésnek köszönhetően az európai uniós pályázaton 85 millió forintot nyert, a támogatás mértéke 85% volt a beruházás 97 925 000 forintos összköltségéhez képest. Az építmény teljes mértékű újjáépítésére 2011 során került sor. Leírása Jegyzetek További információk "Kisfaludy-kilátó. „Egy jobb kilátásért! Új kilátó létesítése a Badacsony hegyen"". Kisfaludy kilátó. Hozzáférés: 2012. június 20.. – A kilátó hivatalos honlapja -
Jézus szíve templom (Szentes)

A Jézus szíve templom Szentesen 1943-ban felépített római katolikus templom. Felépítése 1942-ben Jézus szíve vasárnapján tették le az alapkövet, melyet Vaszáry Mihály kancellár kanonok áldott meg. Az építkezés elkezdését a Fekete Demeter és Aradi Viktória házaspár végrendelete indította meg. El kellett adni egy harminc holdas tanyát és ebből elkezdeni az építkezést, aminek feltétele volt, hogy legyen, aki az istentiszteleteket végzi. Ezt a kapucinus szerzetesrend vállalta, így elkezdődhetett az építkezés, melynek költségeihez sokan járultak hozzá. A templomot Fábián Gáspár tervezte, majd 1943. július 4-én a váci püspök szentelte fel. A külső renoválás 1980-ban történt. Belső kiképzés Az átadáskor még nem volt orgona. A fehér márvány oltár Cakó Mihálynak és feleségének köszönhetően létesült. Az oltár mögött Márton Lajos falfestménye látható. Az üvegablakokat is ő tervezte, és Palka József kivitelezte. Az építkezésről tudomást szerzett XII. Piusz pápa és egy áldozati kelyhet küldött a templomnak. A belső renoválásra 1958-ban került sor. Források Máriabesnyői Zarándoknaptár 1944 Szentes.hu szeged-csanad.egyhazmegye.hu A Jézus Szíve római katolikus templom in. Szentes helyismereti kézikönyve (2000) Labádi Lajos: A felsőpárti katolikus templom - Szentesi emberek az oltárképen - 60 éves templom (I. - II.) in. Szentesi Élet (2003.06.13-20.)
Réserve naturelle de Jókai-kert

La réserve naturelle de Jókai-kert (en hongrois : Jókai-kert Természetvédelmi terület) est une aire protégée située à Budapest et dont le périmètre est géré par le parc national Duna-Ipoly. L'aire de protection se situe dans le jardin de l'ancienne villa Jókai, autrefois résidence de Mór Jókai aujourd'hui en ruine, sur les hauteurs de Svábhegy. Références Liens externes (hu) Présentation du parc sur Dunaipoly.hu Portail de la conservation de la nature Portail de Budapest