NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Tisa (jezero)

Tisa (mađarski: Tisza-tó) ili Kiškerska akumulacija (mađarski: Kiskörei-víztározó) je najveće umjetno i drugo po veličini jezero u Mađarskoj. Nalazi se na jugoistočnom dijelu Heveške županije, pored Borsod-Abaúj-Zemplénske, Hajdu-biharske i Jaziško-velikokumansko-szolnočke županije. Kao dio stalnog toka rijeke Tise jezero je izgrađeno u sklopu projekta obrane od poplava. Brana na Tisi izgrađena je 1973. a njegovo punjenje je završio u 1990.-tim, što je rezultiralo s površinom jezera od 127 km². Jezero je dugo 27 km, s prosječnom dubinom od 1,3 metra te maksimalne dubine od 17 metara. Jezero ima mnogo otočića ukupne površine od oko 43 km². Nakon što je završena gradnja jezera, ono je postalo turističko mjesto i alternativa skupljem i napućenijem Balatonu. Kao rezultat toga razvijena je turistička infrastruktura, akumulacija je nazvana jezero Tisa, a vlada je dozvolila turističku djelatnost. Jezero ima novu lokalnu ekologiju s raznolikim biljnim i životinjskim svijetom. U selu Poroszlu 2012. godine otvoren je ekocentar koji koji se bavi proučavanjem prirode i životinjskog svijeta na rijeci Tisi i jezeru. Vanjske poveznice Informacije o jezeru Arhivirana inačica izvorne stranice od 30. studenoga 2008. (Wayback Machine) Ekocentaru Poroszlu Jezero Tisa na funiq.hu Izvor
Lago del Tibisco

Il lago del Tibisco (ungherese: Tisza-tó, tedesco: Theiß-See), conosciuto anche come bacino Kisköre (ungherese: Kiskörei-víztározó), è il più grande lago artificiale dell'Ungheria. Si trova nell'angolo sud-orientale della contea di Heves, al confine con le contee di Borsod-Abaúj-Zemplén, Hajdú-Bihar e Jász-Nagykun-Szolnok. Geografia Il lago è formato dallo sbarramento costruito sul fiume Tibisco presso Kisköre. Questo sbarramento era stato progettato per risolvere due problemi: da un lato quello di controllare il flusso del Tibisco e quindi di regolare le sue piene, spesso rovinose; dall'altro quello di realizzare un serbatoio idrico per favorire l'irrigazione dei territori della Pusta. La diga è stata costruita nel 1973. Il progetto iniziale prevedeva tre fasi, di cui le prime due sono completate portando all'inondazione del bacino e dei canali di filtraggio e quindi alla realizzazione di un bacino artificiale di 27 km di lunghezza con una profondità media di 1,3 m e una profondità massima di 17 m, con una superficie totale di 127 km². All'interno del lago vi sono numerose piccole isole che hanno una superficie totale di 43 km². Le località più importanti della zona sono: Tiszavalk; Poroszló; Tiszafüred; Kisköre; Abádszalók. Turismo Dopo il completamento del bacino, gli ungheresi hanno cominciato a frequentarlo come luogo di vacanza, poiché rispetto al lago Balaton risulta meno affollato e più economico. Di conseguenza, l'infrastruttura turistica si è notevolmente sviluppata con la nascita di villaggi, alberghi, resort e bagni termali. A seguito di questo sviluppo il nome iniziale di "bacino Kisköre" fu cambiato in "lago del Tibisco", e il governo lo ha indicato come destinazione ufficiale di turismo. Nel lago si è creato un ecosistema locale con una grande diversità di uccelli, piante e animali, che costituisce anch'esso una attrazione turistica. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su lago del Tibisco Collegamenti esterni Informazioni turistiche sul lago del Tibisco, su tisza-to-info.hu. URL consultato il 12 agosto 2007 (archiviato dall'url originale il 10 agosto 2007). Sito di Kisköre con informazioni sul lago del Tibisco, su kiskore.hu.
Cisa (jezioro)

Cisa (węg. Tisza-tó, także Kisköre, węg. Kiskörei víztározó) – sztuczny zbiornik wodny w środkowym biegu Cisy, w komitacie Heves we wschodnich Węgrzech, na Wielkiej Nizinie Węgierskiej. Największe sztuczne jezioro Węgier, drugi co do wielkości (po jeziorze Balaton) zbiornik wodny tego państwa. Jezioro Cisa stanowi w zasadzie zespół rozlewisk, kanałów i podmokłych łąk, rozciągający się w środkowym biegu Cisy od wsi Kisköre do wysokości miasta Tiszafüred. Są one w zasadzie pochodzenia naturalnego; ingerencja człowieka ograniczyła się do usypania zapory i wałów ograniczających jezioro. Łączna powierzchnia jeziora wynosi 127 km², z czego 43 km² zajmują wyspy. Przeciętna głębokość jeziora wynosi 3,1 m, maksymalna głębokość – 17 m. Długość odcinka Cisy przecinającego jezioro wynosi 27 km. Jezioro Cisa powstało w ramach wielkiego węgierskiego planu zapobiegania powodziom Cisy. Zaporę w Kisköre wzniesiono w 1973. Napełnianie Jeziora zakończono w latach dziewięćdziesiątych XX wieku. Poza funkcją przeciwpowodziową Jezioro ma znaczenie dla energetyki – zapora w Kisköre mieści przepływową elektrownię wodną o mocy 28 MW. Po napełnieniu Jezioro Cisa stało się nowym ekosystemem – ostoją ptactwa i zwierzyny. Jego wody obfitują w ryby. Jego północna część została objęta ochroną jako część Parku Narodowego Hortobágy. Jezioro Cisa jest także ośrodkiem turystyki i wypoczynku, w czym konkuruje z zatłoczonym i drogim Balatonem. Na brzegach Jeziora powstała sieć kąpielisk, hoteli i ośrodków wypoczynkowych. Najważniejsze z nich to Tiszafüred, Kisköre, Abádszalók (ośrodek sportów wodnych), Poroszló i Sarud (ośrodki rybackie). We wsiach nad Jeziorem wynajmuje się łodzie i organizuje się wycieczki. Bibliografia WiesławaW. Rusin WiesławaW., Węgry, Bielsko-Biała: Wydawnictwo Pascal, 2005, ISBN 83-7304-416-7, OCLC 69312478 .
Тиса (водохранилище)

Ти́са (Кишкёреи-Визтарозо; венг. Tisza-tó, венг. Kiskörei-víztározó) — крупнейшее водохранилище Венгрии. Образовано на реке Тиса. Его также часто называют озером. Водоём расположен на равнине Альфёльд к юго-востоку от города Эгер на границе трёх медье Боршод-Абауй-Земплен, Хайду-Бихар и Яс-Надькун-Сольнок. Водохранилище Тиса является частью национального парка Хортобадь, в 1999 году включённого в список Всемирного культурного наследия ЮНЕСКО. Длина водохранилища составляет 27 км, площадь — 127 км². Средняя глубина составляет 1,3 м, максимальная — 17 м. На водохранилище множество островов общей площадью 43 км². Водоём разделён на 3 основные части. История Водохранилище было создано в рамках программы по борьбе с паводками на реке Тиса. Сооружение плотины и ГЭС на Тисе у населённого пункта Кишкёре началось в 1968 году и было завершено 1973 году. Водохранилище начало заполняться с 1973 года, и максимальный уровень воды был достигнут в 1990-х годах. После образования водохранилища, оно стало для венгров новым местом отдыха в противовес Балатону, всегда заполненному до отказа туристами. В результате водоёму было дано современное название и туризм был объявлен приоритетным направлением развития. По берегам озера расположено несколько курортов с термальными источниками: Абадсалок, Карцаг, Кишкёре и другие. Построены гостиницы, бассейны, оборудованы кемпинги и пляжи. Природа Озеро имеет своеобразную местную флору и фауну, которая постепенно формировалась с начала заполнения водоёма водами реки Тиса. Обитает около 50 видов рыб. 27 апреля 2012 года на берегу Тисы был открыт экоцентр, предназначенный для туристов, которые хотят узнать о дикой природе долины реки Тиса и водохранилища. Галерея Примечания Литература Геологические условия и геотектонические проблемы в районе водохранилища у с. Кишкёре // Bulletin of the IXth Congress of the Carpatho-Balkan Geological Association, Том 4. 1973 (рус.). books.google.ru. Дата обращения: 23 февраля 2020.
Тиса (језеро)

Тиса (језеро) (мађ. Tisza-tó) је језеро у Мађарској и налази се у југоисточном делу жупаније Хевеш. Ово језеро је друго по величини у Мађарској, одмах после Балатона. Језеро је такође познато под именом Кишкерски резервоар (мађ. Kiskörei-víztározó). Историја Ово језеро је настало као део пројекта регулисања тока реке Тисе, започето 1973. и завршено 1990-их. Просечна дубина језера је 1,3 m. Језеро има пуно острваца, који заједно дају површину од око 43 km², тако да језеро у ствари изгледа природније и животињски свет је пуно богатији. Са завршетком радова на попуњавању језера, одмах се приступило сређивању обале и прилагођавању локација за туризам. Веома брзо ово језеро је постало и званична туристичка локација мађарске. Пошто је језеро део тока реке Тисе, висина водостаја језера се регулише у зависности од нивоа саме реке. Језеро је такође део Националног парка Хортобађ (мађ. Hortobágyi Nemzeti Park). У суседној жупанији Хајду-Бихар, недалеко од језера, живе Хајдуи, једна од етничких група Мађара. Галерија Референце Литература „Lake Tisza Nature Reserve'”. BIRDINGPLACES. Спољашње везе „Top attractions at LAKE TISZA map” (PDF). Visit Hungary.
Tiszasjön

Tiszasjön (ungerska Tisza-tó), även och ursprungligen Kiskörereservoaren (ungerska Kiskörei-víztározó), är Ungerns tredje största sjö, och den största konstgjorda sjön. Den är belägen utefter Tiszas lopp. Sjön/reservoaren är del av ett dammprojekt inlett 1973. Geografi och historik Tiszasjön är belägen i den sydöstligaste delen av provinsen Heves. Den bildar en utbuktning på floden Tisza, med en nuvarande yta på cirka 127 km². Sjön är 27 kilometer lång. Maxdjupet är 17 meter, men medeldjupet är endast på 1,3 meter. Sjön innehåller små öar på sammanlagt 43 kvadratkilometers yta. Sedan sjöns tillkomst har den lokala faunan och floran förändrats. På sjön finns bland annat ett av Europas största sjöytor täckta av vit och gul näckros. Sjön innehåller även stora ytor täckta av vattenkastanj. Sjön är ett resultat av Tiszadammen, som 1973 dämde den stora floden. Dammen och sjön är del av det pågående arbetet med att kontrollera Tiszas periodiska översvämningar. Efter dammbygget fylldes sjön sakta, och på 1990-talet hade den nått sin slutliga storlek. Användning Tiszasjön är dels en vattenreservoar som ska jämna ut följderna av Tiszas ojämna vattenföring. Sedan 1990-talet har ungrare i ökad utsträckning börjat använda sjön som en semesterdestination, som ett alternativ till den överutnyttjade Balatonsjön. Därefter har en turistrelaterad infrastruktur börjat byggas, och Kiskörereservoaren fick samtidigt sitt nuvarande namn och marknadsföring som sjö. 2012 invigdes efter fem års planering ett "ekocenter" i Poroszló. Det hanteras av organisationen "Lake Tisza" med syftet att marknadsföra Tiszasjön som en ekologiskt hållbar turistdestination, bland annat för kanotfärder. Utefter sjön finns ett 70 kvadratkilometer stort naturreservat. Bildgalleri Referenser Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, 4 september 2015.
Тиса (озеро)

Ти́са (Кіскорей; угор. Tisza-tó, угор. Kiskörei-víztározó) — штучне озеро, найбільше водосховище в Угорщині. Водойма розташована на південний схід від міста Гевеш на кордоні трьох медьє Боршод-Абауй-Земплен, Гайду-Бігар і Яс-Надькун-Сольнок. Історія Водосховище створено в рамках програми по боротьбі з паводками на річці Тиса. Водойма почалась заповнюватись 1973 року перед греблею Тиса і свого апогею досягла у 1990-их роках. Після утворення стала для угорців місцем відпочинку на противагу Балатона, завжди заповненого вщент відпочиваючими. В результаті водоймі офіційно надано сучасну назву і визначений пріоритетним саме туристичний напрямок розвитку. Природа Озеро має своєрідну місцеву флору та фауну, яка поступово формувалась з початку заповнення водойми водами річки Тиса. 27 квітня 2012 року на березі Тиси був відкритий екоцентр, який відкритий для туристів, що хочуть дізнатись про дику природу долини річки Тиса та озера. Посилання https://web.archive.org/web/20081130031605/http://www.tiszato.hu/ http://www.tiszataviokocentrum.hu/en/ [Архівовано 23 березня 2016 у Wayback Machine.] http://en.funiq.hu/tisza-to [Архівовано 27 березня 2016 у Wayback Machine.]
Kossuth (hajó)

A Kossuth, eredeti nevén Ferencz Ferdinánd főherczeg egy 1913-ban gyártott magyar lapátkerekes gőzhajó, egyike azon kevés ilyen járműnek, amelyet megőriztek az utókor számára. Jelenleg Budapesten áll kikötve Kossuth Múzeumhajóként, mint a Közlekedési Múzeum kiemelten fontos műtárgya és kiállítóhelye, ugyanakkor egy étterem is működik rajta. Története A Kossuth 1913-ban épült az újpesti Ganz és Társa-Danubius Villamossági-, Gép-, Waggon- és Hajógyárban, a Magyar Királyi Folyam- és Tengerhajózási Rt. részére. Eredeti nevét Ferenc Ferdinánd főhercegről (1863–1914), az Osztrák–Magyar Monarchia akkori trónörököséről kapta (régies írásmóddal Ferencz Ferdinánd főherczeg). 1919-ben Rigóvá, 1930-ban Leányfaluvá nevezték át. 1944 és 1946 között Ausztriában tartották. 1953-ban az Újpesti Hajójavító Műhely átépítette, 1955-ben pedig ismét átnevezték Kossuth Lajosról, Kossuth-tá. 65 évnyi szolgálat után 1978-ban vonták ki a forgalomból. Számos régi gőzhajóval ellentétben nem vágták szét, hanem a Ganz Danubius Hajó- és Darugyár az óbudai gyáregységben ismét felújította. A forgalomba nem került vissza, hanem 1984-ben a Közlekedési Múzeum műtárgyai közé jegyezték be. 1985-től a pesti rakpart mellett, Budapest legrégebbi hajóállomásán, a Vigadó téri hajóállomás 2. számú ponton horgonyoz. A múzeumi funkciók mellett (hajózástörténeti kiállítást rendeztek be) egy étterem is (Vénhajó Étterem) üzemel rajta. A hajót üzemeltetők külön honlapot működtetnek a Kossuth-tal kapcsolatban, amelyen a jelenlegi funkciójával kapcsolatban következő olvasható: „A száznégy éves műemlék Kossuth hajó az egyetlen eredeti formájában fennmaradt termes személygőzös Magyarországon. Fedélzetén a hajózás számos érdekes relikviája megtalálható, így a jármű teljes egészében megmaradt gőzgépe és lapátkereke, valamint a gőzműködtetésű kormányszerkezet is. A kiállításban az egykori hajózási társaságok díszegyenruhái és díszkardjai mellett olyan hajós relikviák is megtalálhatóak, mint például a parancsjelző telegráf. A századfordulós hangulatot pedig egy korabeli bútorokkal berendezett kabin hozza vissza. A Közlekedési Múzeum szándéka, hogy az egyedülálló értéket képviselő múzeumhajóra ezzel a kiállítással és terveik szerint a későbbiekben itt megvalósuló programokkal is felhívják a figyelmet.” Képtár Jegyzetek Források https://www.hajoregiszter.hu/hajoadatlap/kossuth_exleanyfalu_exrigo_exferencz_ferdinand_foherczeg_/24 https://venhajo-etterem.hu/kossuth-muzeumhajo/ https://www.mmkm.hu/hu/hirek/visszatert-budapestre-a-kossuth-muzeumhajo https://vjm.hu/budapest-kuriozum-ujra-hazatert-a-kossuth-muzeumhajo/ http://www.museum.hu/muzeum/40/Kossuth_Muzeumhajo https://www.kozlekedesimuzeum.hu/hu/kiallitasaink/kossuth-muzeumhajo Archiválva 2021. június 16-i dátummal a Wayback Machine-ben https://hajozas.hu/magazin/itthon/kossuht-muzeumhajo-etterem-gozhajo-budapest-duna-vigado/ https://pestbuda.hu/cikk/20200924_a_budapesti_hajozas_ketszaz_eve_uj_tarlat_a_kossuth_muzeumhajon https://hajosnep.hu/Media/Default/hu-HU/aktualis/2013/a-kossuth-muzeumhajo-tortenete.pdf
Pilis-bjergene

Pilis-bjergene er en bjergrig region i de transdanubiske bjerge i Ungarn. Dens højeste top er Pilis-tető der er 756 moh. Det er et populært vandremål i Ungarn. Det er den direkte sydlige nabo til Visegrád-bjergene, som er baseret på vulkanske klipper, mens Pilis er sedimentær. Biosfærereservat Et område på 270,8 km² blev i 1980 udpeget til UNESCO biosfærereservat. Der er over hundrede søer i reservatet, herunder både naturlige og små kunstige (10 m² til 1 ha) damme. De naturlige blev skabt af jordskælv, tektoniske bevægelser og mudderskred; de kunstige blev skabt ved opdæmning af floddale. Regionens historie Området var tidligere et jagtområde for middelalderkonger. Talrige jagthytter har overlevet. Et af de mest besøgte områder var omkring landsbyen Pilisszentkereszt. Referencer
Pilis (Gebirge)

Das Pilis (sprich „Pilisch“) oder Pilis-Gebirge (auf Deutsch: Pilsengebirge) ist der östlichste Teil des Ungarischen Mittelgebirges. Lage Es liegt an der westlichen Seite der Donau zwischen Budapest und Esztergom in den Komitaten Pest und Komárom-Esztergom. Der Hauptgipfel ist der 756 m hohe Berg Pilis. Das Gebirge wird vom Kétbükkfa-nyereg („Zweibuchen-Sattel“) und dem Szentlélek-patak-Tal („Heilig-Geist-Bach“-Tal) geteilt. Fälschlicherweise wird das benachbarte Visegráder Gebirge in der Umgangssprache oft als Teil des Pilis bezeichnet. Es gehört jedoch geologisch gesehen zum „Volcanic arc“ der Karpaten und deshalb bereits zum nördlichen ungarischen Mittelgebirge. Der Name des Mittelgebirges leitet sich vom alten Wort für Tonsur ab, das auf Ungarisch pilis heißt. So wurde der früher kahle Berggipfel genannt. Im Mittelalter war es Teil des berühmten Budaer Weinbaugebiets. Die Weintrauben wurden an den unbewaldeten Hängen des Pilis gepflanzt. Die heutigen Wälder entstanden erst später. Gipfel über 600 m Pilis oder Pilis-tető, 756 m Nagy-Bodzás-hegy, 717 m Nagy-Szoplák, 710 m Kis-Szoplák, 686 m Vaskapu-hegy, 651–645 m (nicht zu verwechseln mit dem Esztergomi vaskapu („Graner Eisentor“)) Weitere zu nennende Gipfel sind die Kevélyek und der bei Kletterern bekannte Oszoly. Wichtige Höhlen Sátorkőpusztai-Höhle, Esztergom Legénybarlang („Burschenhöhle“) Leánybarlang („Mädchenhöhle“) Siehe auch Stadt Pilis Kloster Pilis Bilder Weblinks László Kordos: A Magyarországi barlangok jegyzéke: A Pilis barlangjai. In: Magyarország barlangjai. 1984; abgerufen am 28. November 2008 (ungarisch, Die Höhlen von Pilis, mit Karte; wiedergegeben in Magyar elektronikus könyvtár). Ingo Mielke: Pilis, Dobogókő – Esztergom. In: fahrradreisen.de. Archiviert vom Original am 27. August 2016; abgerufen am 2. Oktober 2023.
Pilis Mountains

Pilis Mountains is a mountainous region in the Transdanubian Mountains. Its highest peak is Pilis-tető at 756 meters (2,480 ft). It is a popular hiking destination in Hungary. It is the direct southern neighbour of the Visegrád Mountains which are based on volcanic rocks while Pilis is sedimentary. History of the region The region used to be a hunting area for the mediaeval kings of Hungary. Numerous hunting lodges have survived. One of the most frequented areas was around the village Pilisszentkereszt. Mountains of the range Pilis Summit, the second highest point of Transdanubia. Kevélyek Range Csikóváralja References
Montes Pilis

Los montes Pilis son una región montañosa en la montañas medias transdanubianas​ con un bello paisaje.​ Su pico más alto es el Pilis con 756 m s. n. m. Es un popular lugar de vacaciones en Hungría.​​ Referencias Enlaces externos https://www.summitpost.org/pilis-and-visegr-d-mountains/591982 (En)
Pilis (massif)

Les monts du Pilis (hongrois : Pilis hegység, monts du Pilis, prononcé [ˈpiliʃ ˈhɛcʃeːg]) sont un massif collinéen situé entre Budapest et Esztergom dans le massif de Transdanubie, au nord des collines de Buda et au sud du massif de Visegrád. Le point culminant est le Pilis (756 m). Géologie Les monts du Pilis forment un massif karstique dans lequel s'ouvrent de nombreuses cavités souterraines. Voir aussi Articles connexes Réserve de biosphère du Pilis Liens externes Ressource relative à la géographie : SummitPost Portail de la montagne Portail de la Hongrie Portail de Budapest
Monti Pilis

I Monti Pilis (ungherese: Pilis hegység) si trovano in Ungheria settentrionale, presso l'Ansa del Danubio. Fanno parte delle Montagne del Transdanubio, il monte più alto è il Pilis-tető che misura 757 metri ed è anche la cima più alta delle Montagne del Transdanubio. Geografia I Monti Pilis costituiscono, insieme ai Monti di Visegrád, la punta più settentrionale delle Montagne del Transdanubio. Intorno ad essi il Danubio disegna la sua ansa passando dalla direzione ovest->est alla direzione nord->sud. Le cime più importanti sono: Pilis-tető (756 m) Nagy-Bodzás-hegy (717 m) Nagy-Szoplák (710 m) Kis-Szoplák (686 m) Vaskapu-hegy (651 m) Le città e i paesi più importanti della zona sono: Pilisszentkereszt; Kesztölc; Csobánka; Pilisvörösvár; Pilisszántó. I Monti Pilis, insieme alle aree circostanti dei Monti Visegrád, dei monti Börzsöny, della valle del Danubio da Visegrád fino alla punta meridionale dell'Isola di Szentendre e la valle del fiume Ipoly, fanno parte del Parco Nazionale del Danubio-Ipoly. Turismo I monti Pilis presentano notevoli attrattative sia in termini di bellezza naturali e paesaggistiche che culturali. La zona è di natura calcarea e presenta quindi le classiche formazioni carsiche costituite da ripide scogliere e profonde grotte, oltre che una ampia varieta di flora e fauna. Fra i luoghi di interesse culturale i più importanti sono la cappella nella foresta di Pilisvörösvár, la chiesa del pellegrinaggio di Csobánka, il monastero cistercense di Pilisszentkereszt, e i resti del monastero paolino di Kesztölc. I Monti Pilis sono sul percorso ungherese del Sentiero Europeo E4. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Monti Pilis Collegamenti esterni https://www.summitpost.org/pilis-and-visegr-d-mountains/591982 (En) Sito con informazioni turistiche sui Monti Pilis e zone limitrofe, su vendegvaro.hu (archiviato dall'url originale il 26 settembre 2007).
Pilisgebergte

Het Pilisgebergte (Pilis hegység) ligt in het noorden van Hongarije tussen de Donauknie (Duna-Kanyar) in het noordoosten, en loopt uit in de heuvels van Boedapest. Naar het westen uit, vloeit het samen met het Bakonygebergte. Dit gebergte is interessant vanwege de natuurpracht en de vergezichten. De op een na hoogste top is de Dobogókö van 700 meter hoog. De hoogste berg van het Pilisgebergte is de Pilis zelf, met zijn 757 meter hoogte. Het stadje Piliscsaba en de stad Pilisvörösvár liggen aan de voet van deze hoge heuvel. Het gebergte is begroeid met bomen en planten en heeft geen kale toppen.
Pilisbergen

Pilis är ett bergområde i norra Ungern, cirka 2 mil nordväst om Budapest, som utgör en nordöstlig del av Transdanubiska bergen. Högsta toppen är Pilis-tető på 756 meter över havet. Området gränsar i norr till Visegradbergen, som är av vulkaniskt ursprung. Bilder Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Pilis.
Oktogon (Budapešť)

Oktogon (doslova „osmiúhelník“) je jedno z budapešťských náměstí nacházející se v městské části Terézváros. Nachází se na křižovatce ulic Nagykörút a Andrássyho třídy a své jméno získalo díky svému osmiúhelníkovému tvaru. Budovy přiléhající k náměstí jsou dílem architekta Antala Szkalnitzkého. Pod náměstím se nachází stejnojmenná stanice budapešťského metra. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Oktogon na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Oktogon na Wikimedia Commons