NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
National Media and Infocommunications Authority

The National Media and Infocommunications Authority (Hungarian: Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság) is an independent commission tasked with oversight of media and communication. This includes surveillance and regulation of broadcast stations, television, newspapers, and media service providers. Additionally it can issue and manage a broadcast license for any radio systems. It was established in 2010 by the Second Orbán Government. The Authority is run by a five member media council, with one president and four members. This council is elected by the National Assembly with a two-thirds majority. The Council serves out a nine year term. Core functions The main activities of the Authority are to continually monitor the state of electronic communications and postal services. Action is taken if any rules or obligations are breached. There are a several main acts that define the core functions. For Electronic Communication, the Authority manages radio frequencies, conducts spectrum management, and handles official matters related to electronic communication services. For Media, the Authority maintains official registers, determines provision fees, and supervises compliance for media controlled by provisions. For Digital Switchover, the Authority manages monitoring of media distribution services and ensures competition compliance. The Authority also performs tasks related to the Postal Service, registers and verifies electronic signatures, and supervises unsolicited electronic advertising. In enforcement of these functions, the Authority has the ability to impose fines as well as suspension of service and termination of contracts. Criticism The Authority has faced criticism from both inside and outside of Hungary since its inception. In 2012, after Viktor Orbán spoke at the European Parliament, he faced criticism for defending the Authority while facing pressures to roll back such measures. In 2022, the renewal of frequency license for Tilos Rádió was blocked by the NMHH due to rules infractions that critics deemed were minor. This includes four instances of inappropriate language in a seven year period and errors in annual reports. The radio was able to broadcast again later that year after purchasing the frequency license. Supporters of the Authority responded to criticism by citing the councils appointment by a democratic body and maintain that it is in line with similar semi-independent bodies in Europe. See also Hungary under Viktor Orbán Mass media in Hungary References
Дунав-Ипой (национален парк)

Дунав-Ипой (на унгарски: Duna-Ipoly Nemzeti Park) е национален парк в Северна Унгария, северно от Будапеща, на територията на Комаром-Естергом, Пеща и Ноград. Площта на парка е 603,14 km². Tой е вторият по големина национален парк в Унгария след Хортобад. Основан е през 1997 г. Територията му обхваща по-голямата част от Пилишките планини, Вишеградските планини и Борженските планини, както и част от Дунавската долина и нейния приток, река Ипой. Паркът е разположен на двата бряга на Дунав, близо до словашката граница. Островите на Дунав между Будапеща и Естергом също са включени в националния парк. Пейзажите на парка са разнообразни, включително речни долини, планински вериги и обширни низини. Произходът на планинските вериги е вулканичен, те са съставени от магматични скали. Сто и седемдесет защитени растителни видове се намират в парка, включително 10 особено защитени. В парка има няколко специални учебни тренировъчни пътеки, както и пещери. Външни препратки Официална страница Източници
Dunaj-Ipeľ

Národní park Dunaj-Ipeľ (maďarsky Duna–Ipoly Nemzeti Park) je jedním z nejrůznorodějších národních parků v Maďarsku. Byl vytvořen v roce 1997 z národních parků Pilis a Börzsöny s přidáním části nivy řeky Ipeľ. Národní park se rozkládá na území žup Budapešť, Pest, Komárom-Esztergom a Fejér a zahrnuje pohoří Pilišské vrchy, Vyšehradské vrchy a Börzsöny. Kanceláře jsou v Budapešti a v Jókaiově zahradě (Budapešť XII) a jeho sídlo je v Ostřihomi. Některé druhy flóry i fauny se nacházejí pouze na území tohoto parku, existuje program pro záchranu těchto vzácných a ohrožených druhů. Galerie Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Danube-Ipoly National Park na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Dunaj-Ipeľ na Wikimedia Commons
Donau-Ipoly Nationalpark

Donau-Ipoly Nationalpark er en af de mest forskelligartede nationalparker i Ungarn. Baggrund I 1997 blev parken skabt ud fra nationalparkerne Pilis og Börzsöny, med tilføjelsen af en del af flodsletten ved Ipoly-floden. Denne park omfatter områder i provinserne Budapest, Pest, Komárom-Esztergom og Fejér. Dets administration ligger i Budapest og i Jókai-haven (Budapest XII), og dets hovedkvarter er i Esztergom. Nogle arter – både flora og fauna – har deres eneste levested i denne park, og der er et program til at redde disse sjældne og truede arter. Kilder og henvisninger danubeparks.org
Danube-Ipoly National Park

Danube-Ipoly National Park is one of the most diverse national parks in Hungary. Background In 1997, the park was created from Pilis and Börzsöny national parks, with the addition of part of the floodplain of the River Ipoly. This park encompasses areas in Budapest, Pest County, Komárom-Esztergom County and Fejér County, including some smaller Danube islands. Its offices are in Budapest and in the Jókai garden (Budapest XII), and its headquarters are in Esztergom. Some species – both flora and fauna – have their sole habitat in this park, and there is a programme to save these rare and endangered species. References External links Media related to Duna-Ipoly National Park at Wikimedia Commons
Parque nacional del Danubio-Ipoly

El Parque nacional del Danubio-Ipoly (en húngaro: Duna–Ipoly Nemzeti Park)​ es uno de los parques nacionales más diversos en el país europeo de Hungría. En 1997, el parque fue creado a partir de los parques nacionales de Pilis y Börzsöny, con la adición de una parte de la llanura inundable del río Ipoly. Este parque abarca áreas en Budapest, del condado de Pest, el Condado de Komárom-Esztergom y el condado de Fejér. Sus oficinas se encuentran en Budapest y en el jardín Jókai (Budapest XII), y su sede está en Esztergom. Algunas especies, tanto en flora y fauna - tienen su único hábitat en este parque, y por lo que existe un programa para salvar estas especies raras y en peligro de extinción. Véase también Geografía de Hungría Anexo:Patrimonio de la Humanidad en Hungría Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Parque nacional del Danubio-Ipoly.
Parc national Danube-Ipoly

Le parc national Danube–Ipoly (Duna–Ipoly Nemzeti Park (DINP), [ˈdunɒ ipoj ˈnɛmzɛti pɒɾk]) est un parc national de Hongrie. Il fut créé en 1997. Son nom fait référence à la confluence entre le Danube et l'Ipoly. Présentation En 1997, le parc a été créé à partir des parcs de Pilis et de Börzsöny, avec l’ajout d’une partie de la plaine inondable de la rivière Ipoly. Ce parc englobe des zones à Budapest, dans le comté de Pest, dans le comté de Komárom-Esztergom et dans le comté de Fejér. Ses bureaux sont à Budapest et dans le jardin Jókai (Budapest XII), et son siège est à Esztergom. Notes et références Annexes Liens externes Ressource relative à la géographie : World Database on Protected Areas (en) Site officiel Portail de la conservation de la nature Portail de la Hongrie Portail de Budapest
Parco nazionale del Danubio-Ipoly

Il parco nazionale del Danubio-Ipoly (in ungherese: Duna-Ipoly Nemzeti Park) è il secondo parco nazionale ungherese per estensione geografica. Si trova a nord di Budapest, e copre la maggior parte dei monti Pilis, dei monti di Visegrád e dei monti Börzsöny, la zona fra il Danubio e il suo affluente Ipoly e la valle di questo dalla confluenza col Danubio fino a Balassagyarmat, nonché l'ansa del Danubio e l'isola di Szentendre fino alle porte di Budapest. Voci correlate Montagne del Transdanubio Rilievi precarpatici settentrionali Rete sentieristica europea Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Parco nazionale del Danubio-Ipoly Collegamenti esterni (HU, EN) Sito ufficiale, su dunaipoly.hu.
Nationaal park Donau-Ipoly

Nationaal park Donau-Ipoly (Hongaars: Duna–Ipoly Nemzeti Park) is een nationaal park in het noorden van Hongarije. Het park werd opgericht in 1997 en is 603,14 vierkante kilometer groot. Het nationaal park beschermt de beboste Pilis-,Visegrád- en Börzsöny-heuvelruggen, de gave vallei van de Ipoly en een deel van het Szentendre-eiland. In de kalktenen Pilis-heuvels komen veel grotten voor. In het park leven verschillende diersoorten, waaronder vuursalamander, sakervalk, slangenarend, Alpenboktor (het logo van het park). Externe links officiële website nationaal park beschrijving nationaal park
Park Narodowy „Dunaj-Ipola”

Park Narodowy „Dunaj-Ipola” (węg. Duna-Ipoly Nemzeti Park) – park narodowy znajdujący się w północnych Węgrzech, na północ od Budapesztu, w granicach komitatów Pest, Nógrád i Komárom-Esztergom. Historia Obszar Gór Pilis i Gór Wyszehradzkich – stanowiący niegdyś królewski teren łowiecki – ze względu na swoje wyjątkowe walory krajobrazowe już w 1978 roku został ustanowiony obszarem chronionego krajobrazu. W 1980 roku założono Rezerwat Biosfery Pilis MAB-UNESCO. Park narodowy w tym miejscu utworzono natomiast w listopadzie 1997 roku celem ochrony rzek i zasobów wód podziemnych, lasów i żyznych gleb oraz walorów krajobrazowych, przyrodniczych, kulturowych i historycznych. Charakterystyka Obszar charakteryzuje się dużym zróżnicowaniem terenu i obejmuje Góry Pilis, Góry Wyszehradzkie i masyw Börzsöny, dolinę rzeki Ipoli między Hont a Balassagyarmat i dolinę Dunaju między Göd a Ostrzyhomiem oraz fragmenty wyspy Szentendrei-sziget o łącznej powierzchni 60 314,3 ha. Na terenie parku narodowego podłoże jest zbudowane zarówno ze skał wulkanicznych, jak i osadowych. Miejscami w dolinach rzecznych występują aluwia. Źródła i strumienie charakteryzują się zmiennym przepływem i wpadają do Dunaju lub Ipoli. Znajdujące się na terenie parku Zakole Dunaju jest cennym krajobrazowo obszarem łączącym rzekę z wyniesieniami, a także łącznikiem między florą Średniogórza Zadunajskiego i Średniogórza Północnowęgierskiego. Flora Roślinność na obszarze parku ma charakter przejściowy zarówno ze względu na zróżnicowane warunki glebowe, jak również z powodu lokalizacji na styku klimatu kontynentalnego i śródziemnomorskiego. Występują tu zespoły roślinne teras zalewowych, przez murawy kserotermiczne i roślinność stepową, lasy bukowe i dębowe, aż po roślinność charakterystyczną dla gór średniej wysokości. Na terenie parku wykazano występowanie bardzo rzadkiego gatunku zapaliczki – Ferula sadleriana – będącego reliktem pannońskim. Łąki łęgowe w dolinie Ipoli porasta m.in. powojnik całolistny. Wiele gatunków roślin osiąga na terenie Parku narodowego Dunaj-Ipola granicę swojego występowania. Fauna Fauna obszaru również jest złożona i zróżnicowana. Spośród zwierząt wykazano na terenie parku obecność ponad 700 gatunków chronionych. Żwirowe dno Dunaju na obszarze jego zakola, gdzie nurt rzeki jest przyspieszony, jest siedliskiem endemicznych gatunków ślimaków, takich jak rozdepka rzeczna i rozdepka dunajska, oraz cennego gatunku ichtiofauny – brzany peloponeskiej. Podmokłe doliny w górach Börzsöny zamieszkuje licznie salamandra plamista, zaś gady reprezentuje m.in. żyjący w górach Pilis i Börzsöny ablefarus panoński. Awifaunę na terenie parku reprezentują liczne ptaki śpiewające i drapieżne, a wzdłuż rzek można zaobserwować osobniki gatunków wodnych – przybrzeżnych i brodzących. Występuje tu raróg zwyczajny, orzeł cesarski, gadożer i bocian czarny. W lasach Börzsöny liczna jest populacja dzięcioła białogrzbietego, zaś nad Dunajem masowo zimują kaczki krzyżówki przylatujące z północy. W jaskiniach występują kolonie nietoperzy, natomiast z dużych ssaków drapieżnych w lasach sporadycznie pojawia się ryś. Przypisy
Parque Nacional Danúbio-Ipoly

O Parque Nacional Danúbio-Ipoly é um dos parques nacionais mais diversificados da Hungria. Antecedentes Em 1997, o parque foi criado a partir dos parques nacionais Pilis e Börzsöny, com a adição de parte da planície de inundação do rio Ipoly. Este parque abrange áreas em Budapeste, Condado de Peste, Condado de Komárom-Esztergom e Condado de Fejér. Seus escritórios estão em Budapeste e no jardim Jókai (Budapeste XII), e sua sede está em Esztergom. Algumas espécies – tanto a flora como a fauna – têm o seu único habitat neste parque, e existe um programa para salvar estas espécies raras e ameaçadas de extinção.==Referências==
Дунай-Ипой

Дунай-Ипой (венг. Duna-Ipoly Nemzeti Park) — национальный парк на севере Венгрии, к северу от Будапешта, на территории медье Комаром-Эстергом, Пешт и Ноград. Площадь парка — 603,14 км², он второй по величине национальный парк Венгрии после Хортобади. Основан парк в 1997 году. Территория парка покрывает большую часть гор Пилиш, Вишеградских гор и гор Бёржёнь, а также часть долины Дуная и его притока — реки Ипой (венг. Ipoly). Парк располагается по обоим берегам Дуная близ словацкой границы. Острова на Дунае между Будапештом и Эстергомом также входят в национальный парк. Ландшафты парка разнообразны, включают в себя речные долины, горные массивы и обширные низменности. Происхождение горных хребтов вулканическое, они сложены магмовыми породами. На территории парка произрастает 170 охраняемых видов растений, в том числе 10 особо охраняемых. В парке проложено несколько специальных учебных тропинок. Примечательные места Излучина Дуная Располагается рядом с Вишеградом. Здесь Дунай прорывается между горами Бёржёнь и Вишеградским хребтом, образуя крутую излучину с островами и прибрежными пойменными лесами. Пещера Семпёхедьи Как и большинство пещер региона имеет карстовое происхождение, образована в результате размывания известняка горячими термальными источниками. Пещерный воздух используется для лечения заболеваний дыхательных путей. Ссылки Официальная страница парка (венг, англ.) . Архивировано из оригинала 29 июля 2007 года.
Национални парк Дунав-Ипeљ

Национални парк Дунав-Ипeљ један је од најразноврснијих националних паркова у Мађарској. Основан је 28. новембра 1997. године. Тренутно подручје рада управе обухвата три жупаније: Пешта, Комаром-Естергом и Фејер. Национални парк Дунав-Ипељ обухвата планине Пилиш, Вишеград и Бержењ, нетакнуте делове долине Ипељ и делове острва Сентандреје. Подножје планина Пилиш, које се протеже од Острогона до Будимпеште, састављено је од кречњака и доломита. Већина од 200 пећина Националног парка налази се на овом подручју и станишта су ретким врстама шишмиша. Флора Флора Националног парка изузетно је сложена. Варира од храстових шума, заједница храста лужњака и обичног граба те лугова букве преко шума у гудурама до вегетације поплавних подручја уз реке. На вишим, хладнијим деловима планинских падина храст китњак меша се са грабовима и ствара шуме храста китњака и обичног граба. Будући да храст расте ниже, формира дебели слој који пружа хлад. У овим мрачнијим деловима шуме мање је развијен ниво жбуња а на нивоу биљака живи само неколико вишегодишњих врста, као што је добро позната висибаба, која лето и зиму проводи под тлом у облику луковице. Предео речних долина врло је различит од онога на Пилишу и Бержењу. На обалама уских потока расте црна јова, а у нижим крајевима жалосна врба. Природни планински травњаци плитког су тла, без дубоких шума. На стеновитим гребенима и јужним, стрмим падинама налазе се каменити травњаци. На местима где су бољи услови тла развијају се ливаде. Фауна Национални парк пружа сигуран дом многим, више или мање угроженим, животињским врстама. Инсекти, водоземци, гмизавци, птице и сисари успевају на заштићеним подручјима брда, долина и водених станишта. Kада говоримо о птицама, орао крсташ, соко, пчеларица и детлић лежу јаја у овим заштићеним подручјима. Стрижибуба је величанствен пример из фауне инсеката, а такође се појављује на логотипу националног парка. Широко је распрострањена у старијим буковим шумама, али смањење подручја тих шума прети њиховом опстанку. Рис је готово у потпуности нестао из овога подручја на почетку XX века. У посљедњих 10 година у Бержењу су забележена само повремена опажања. Рис је изузетно опрезан месождер, осетљив на узнемирујуће присуство човека. Види још Ипељ (река) Референце Спољашње везе Званични веб-сајт Националног парка Дунав-Ипeљ
Дунай-Іпой (національний парк)

Дунай-Іпой (угор. Duna-Ipoly Nemzeti Park) — національний парк на півночі Угорщини, на північ від Будапешту, на території медьє Комаром-Естергом, Пешт і Ноград. Площа парку — 603,14 км², він другий за величиною національний парк Угорщини після Гортобадю. Засновано парк у 1997 р. Територія парку покриває більшу частину гір Піліш, Вишеградських гір і гір Бьоржьонь, а також частина долини Дунаю і його притоки — річки Іпой (угор. Ipoly). Парк розташовується по обох берегах Дунаю поблизу словацького кордону. Острови на Дунаї між Будапештом і Естергомом також входять до національного парку. Ландшафти парку різноманітні, включають в себе річкові долини, гірські масиви і великі низовини. Походження гірських хребтів вулканічне, вони складені магмовими породами. На території парку зростає 170 охоронюваних видів рослин, у тому числі 10 особливо охоронюваних. У парку прокладено кілька спеціальних навчальних стежок. Примітні місця Закрут Дунаю Розташовується поруч з Вишеградом. Тут Дунай проривається між горами Бьоржьонь і Вишеградським хребтом, утворюючи крутий закрут з островами і прибережними заплавними лісами. Печера Семпьохедьї Як і більшість печер регіону має карстовое походження, утворена в результаті розмивання вапняку гарячими термальними джерелами. Печерне повітря використовується для лікування захворювань дихальних шляхів. Галерея Посилання Офіційна сторінка парку (угор, англ.) [Архівовано 29 липня 2007 у Wayback Machine.] A Duna-Ipoly Nemzeti Park honlapja [Архівовано 22 вересня 2020 у Wayback Machine.] Duna-Ipoly Nemzeti Park KvVM TIR interaktív térkép A Szénások Európa Diplomás Terület honlapja [Архівовано 5 лютого 2022 у Wayback Machine.] Az Ócsai Tájház és Turján Ház honlapja Duna-Ipoly Nemzeti Park leírása [Архівовано 25 травня 2014 у Wayback Machine.] A Királyréti Látogatóközpont interaktív kiállításának bemutatása [Архівовано 21 лютого 2014 у Wayback Machine.] A Királyréti Látogatóközpont további információi, jegyárak stb. [Архівовано 2 квітня 2014 у Wayback Machine.]
Wary

Wary (ukrainisch Вари; russisch Вары, slowakisch Vary, ungarisch Mezővári) ist ein Dorf im Süden der ukrainischen Oblast Transkarpatien mit etwa 3100 Einwohnern (2001). Das Dorf wurde erstmals 1320 schriftlich erwähnt Am 12. Juni 2020 wurde das Dorf ein Teil neu gegründeten Stadtgemeinde Berehowe im Süden des Rajons Berehowe; bis dahin bildete es die Landratsgemeinde Wary (Варівська сільська рада/Wariwska silska rada). Die Ortschaft liegt auf einer Höhe von 115 m an der Mündung der Borschawa in die Theiß, die hier der Grenzfluss zum benachbarten Ungarn ist. Wary befindet sich 13 km südlich vom Rajonzentrum Berehowe und 76 km südöstlich vom Oblastzentrum Uschhorod. Weblinks Ortsgeschichte Wary in der Geschichte der Städte und Dörfer der Ukrainischen SSR (ukrainisch) Mezővári Ortsbeschreibung (ungarisch) Seite zum Dorf auf tt.org.ua (ukrainisch) Einzelnachweise
Vary, Zakarpattia Oblast

Vary (Ukrainian: Вари, Hungarian: Vári or Mezővári) is a village in Zakarpattia Oblast (province) of western Ukraine. It is located around 17 kilometres (11 mi) southeast of Berehove at the confluence of the rivers Tisza and Borzsova, not far from the Ukrainian-Hungarian border. Administratively, the village belongs to the Berehove Raion, Zakarpattia Oblast. Historically, the name originates from the Hungarian word vár meaning castle. The village was first mentioned as Vári in 1320 and was previously known as Borsovavára. Population In 1921, the village had a population of 2,625, mostly Hungarians. As of 2012, the population includes 3,302 inhabitants, of which 3008 are Hungarians. References
Вары (Береговский район)

Ва́ры (укр. Вари, венг. Vári) — село в Береговской городской общине Береговского района Закарпатской области Украины. История О заселении в древности территории нынешних Варов свидетельствуют два клада бронзовых изделий эпохи поздней бронзы и раннего железа (конец II — начало I тысячелетия до н. э.), обнаруженные вблизи Варов и Боржавы. Название происходит от венгерского слова «var» — замок, городище. Как считают историки, именно на месте этого поселения до XIII века существовал Боржавский замок (от которого ещё в XIX веке сохранялись руины). В селе сохранилась уникальная достопримечательность архитектуры — готический костёл XIV века. Во время похода султана Сулеймана I на Венгрию турецкие войска, проходя в 1566 году через село, разорили его, а 38 семей угнали в плен. С 1659 года известен герб Вары (на голубом щите, увенчанном короной и обрамленном лавровым венком, — профиль императора Леопольда I). В 1904 году этот герб был подтверждён цесарской властью. В 1910 году население составляло 2625 человек. Достопримечательности Костел XV—XVIII веков. Боржавский замок XI—XIV веков. Ссылки Костел и замок в Варах на zamki-kreposti.com.ua Вары на сайте Верховной рады Украины (укр.) Боржавский замок Том Закарпатье, стр. 143—150 Административно-территориальное устройство Закарпатской области
Gödöllői Kisvasút

Die Gödöllői Kisvasút war eine 400 Meter lange Museums-Schmalspurbahn mit einer Spurweite von 600 mm bei Gödöllő (deutsch Getterle) im ungarischen Komitat Pest. Beschreibung Die ehrenamtlich betriebene Kleinbahn verlief im Arboretum von Gödöllő. Die zunächst 400 m lange eingleisige Strecke besaß zwei Stationen und eine Abzweigung zum Lokschuppen. Es war geplant, die Strecke auf fünf Kilometer bis zum Haltepunkt Gödöllő-Állami telepek an der Hauptbahn Budapest–Hatvan zu verlängern. Während der Arbofest-Veranstaltung am 2. Juni 2018 konnten Besucher erstmals mit der von einer Lokomotive vom Typ El-9 gezogenen Bahn fahren. Aufgrund von Finanzierungsschwierigkeiten und einem Betreiberwechsel wurde der Betrieb der Bahn im Oktober 2023 eingestellt. Fahrzeugbestand El-9 Batterielokomotive (von der Kemencei Erdei Múzeumvasút) Karlik-Batterielokomotive (von der Kemencei Erdei Múzeumvasút) UE-28 Diesellokomotive Einzelnachweise
Körhinta (Budapest)

A Körhinta (vagy Schäftner-féle körhinta, Schäftner körhinta, Régi körhinta, Műemlék körhinta, Városligeti körhinta) 1906 körül épült a Városligetben. Története Pontos építési ideje nem ismert, 1906-1908 közé tehető. Eredetileg a Vurstli játéküzemeinek egyike volt. 1950-ben a Vurstli és a vele szomszédos Angolpark területén létrehozták a Vidámparkot, a Körhinta is annak részévé vált. A közel száz év alatt lepusztult építményt 1997-ben a Ráday Mihály által kezdeményezett akció során egyrészt megmentették, másrészt teljes egészében restaurálták. Visszaállították a fa bejárati ajtókat, a kupolát, felújították a díszes mennyezeti festményeket. Ugyanekkor derült ki, hogy az egyes figurák; lovak, angyalkák összesen 17 festékréteget kaptak az idők folyamán, ezeket a restaurálás során mind eltávolították. A felújítás magas színvonala miatt érdemelte ki a körhinta az Europa Nostra-díjat. Ugyancsak 1997-ben került sor a patinás játéküzem védetté nyilvánítására az egyes műemlékek védetté nyilvánításáról szóló 21/1997. (VII. 29.) KTM-MKM együttes rendelet alapján. A Vidámpark 2013-as megszűnése után az Állatkert tulajdonába került. Több lépésben 2016 és 2018 között ismét felújították. Teljes felújítás után a Holnemvolt Vár részeként üzemel tovább. Források http://www.zoobudapest.com/pannonpark/hirek/a-holnemvolt-var-reszekent-szuletik-ujja-a-korhinta Archiválva 2018. május 21-i dátummal a Wayback Machine-ben További információ Egyszer volt, hol nem volt, volt egyszer egy körhinta – A 108 éves budapesti körhintáról (DRKUKTART) 3D Műemlék Körhinta, Városliget, Budapest, google.hu/maps