NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Szent Miklós-plébániatemplom (Fertőszentmiklós)

A Szent Miklós püspök templom Fertőszentmiklóson, a Szent István utcában áll. Története Fertőszentmiklós középkori templomát a 16. század végétől 1660-ig a protestánsok használták; ekkor a törökök elpusztították. A helyette épült templom 1722-ben leégett, „az kriptában is megégtek a koporsók... oltárai elégtek, az harangok elolvadtak”. A ma is álló templom eredetijét 1725-ben emelték; az újbarokk részt 1935-ben toldották hozzá úgy, hogy az eredeti épületet és berendezését meghagyták. 1859-ben restaurálták; ekkor találták meg a tornyot koronázó vas kereszt feliratát. Az épület A templom háromhajós, álkereszthajós. Oromzatos homlokzatát öt szobor díszíti: Szűz Mária és négy angyal. A torony tetején álló vas kereszt feliratából kiderül, hogy a kereszt gombját az 1691-es szalánkeméni csatában szerezte egy idevalósi legény. Oltárai nagyjából egyidősek az épülettel. Talapzatuk szarkofág alakú. A főoltáron szentségház áll két angyallal és szentek szobraival. Középrészén kép helyett egy Mária-szobor lebeg, fölötte a Szentháromság látható. A két mellékoltár a keresztre feszítést, illetve Mária szeplőtelen fogantatását (Maria Immaculata) ábrázolja. A festő Mária lába alatt, rács mögé zárva ábrázolta a nem az egyházhoz tartozó embereket. Az 1870. körül készült keresztelő kút koporsó alakja arra utal, hogy az ember a keresztségben újjászületik. Az északi mellékhajó első szakaszában helyezték el Krisztus jelképes sírját — ez a szakasz csak a nagyhéten volt nyitva. A sír ajtaján annak őreit ábrázolták; ezt a képet 1830 körül készítette egy ismeretlen vándor festő. A kagylótalpú, Esterházy-címeres szószék is a templom eredeti berendezésének része, a bővítés után azonban áthelyezték az új részbe. Források Tatár Sarolta: Magyar katolikus templomok. Tóth Könyvkereskedés és Kiadó Kft., Debrecen. ISBN 978-963-596-408-6
Szent Miklós-templom (Kecskemét)

A kecskeméti Szent Miklós-templom, más néven a Barátok temploma vagy Ferences templom a város katolikus hitéletének egyik központja, Kecskemét legrégebbi, ma is álló épülete. Története A templom a 13. század végén és a 14. század elején épült gótikus stílusban, később több ütemben bővítették. Középkori szokás alapján úgy építették, hogy a város védőszentje, Szent Miklós ünnepén a lemenő nap megvilágíthatta a főoltárt. A templomot említő első írásos emlék 1475-ből maradt fenn. Érdekesség, hogy a reformáció kezdetén a helyi katolikusok és reformátusok felváltva tartottak istentiszteleteket a templomban. 1647-től a ferencesrendi szerzetesek használták, innen ered a „Barátok temploma” név. Később több bővítésen is átesett az épület, a hajó és a szentély meghosszabbításán túl a Szent Anna-kápolna hozzáépítése voltak a jelentősebb mérföldkövek a templom életében. Az 1678-as tűzvész után a korábbi fatornyot már kőből építették újjá. 1777 és 1784 között a templomot barokk stílusban felújították, tornya copf stílusban 1799-ben lett megmagasítva. A romkert helyén álló temetőt is 1777-ben zárták be. Az utolsó komolyabb változtatásra 1931 és 1933 között került sor, ekkor alakították ki a lourdes-i kápolnát a templomot a főtértől elválasztó falnál. A romkert mai formáját 1974-ben nyerte el Mayer Antal tervei alapján. Harangjai A templomnak 4 harangja van: Szent Miklós-harang: 1120 kg - E1 - Szlezák László öntötte Budapesten 1926-ban, Szent Antal-harang: 550 kg - G1 - Szlezák László öntötte Budapesten 1926-ban, Szent Ferenc-harang: 290 kg - H2 - Szlezák László öntötte Budapesten 1926-ban, Szent Mihály-harang: 106 kg - E2 - Szlezák László öntötte Budapesten 1926-ban. Harangozási rend A harangok hétköznap nem szólalnak meg, és szombaton sem. Vasárnap 7.30-7.33, 9.30-9.33, 11.30-11.33, 17.30-17.33 között hívják a népet a templomba, és mind a négy harang jelzi a szentmise kezdetét. 7.20-7.22, 9.20-9.22, 11.20-11.22, 17.20-17.22 között a Szent Miklós-harang szól. Régi harangjai A I. világháború előtt 5 harangja volt, ebből összes elrekviráltak. A toronyban ma is fellelhető jármok méretéből következtetve kb.540 és 930 és 219 és 1600 és 670 kg-osak lehettek.[forrás?] Képek a templomról Jegyzetek
Szent Miklós-templom (Nagybörzsöny)

A Szent Miklós-templom Nagybörzsöny község plébániatemploma, késő barokk stílusban épült 1782 és 1788 között. A település délnyugati részén, dombtetőn áll a 273 méter magas Pánholc-hegy lábánál. Története A bányásztelepülés első temploma a román stílusban épült Szent István-templom volt, majd a 14. században épült Bányásztemplom lett Börzsöny plébániatemploma. A 16. században a település lakossága protestáns hitre tért, az ellenreformáció azonban 1710-ben visszavette a templomot. Börzsöny új plébániatemplomaként 1782-ben kezdődött meg építése Batthyány József esztergomi hercegprímás költségén. 1788. május 6-án szentelték fel Szent Miklós püspök tiszteletére. 1860-ban nagyharangot is kapott. 1872. augusztus 4-én villámcsapás érte a templomot, mely ekkor teljesen kiégett, harangjai is elolvadtak és két éven keresztül romokban állt. Leírása Az egyhajós, homlokzati tornyos templom főhomlokzatával a környező házak fölé emelkedik. Belső tere világos, három csehsüvegboltozatos szakaszból és hasonló, emelt egyboltszakaszos szentélyből áll, melyből a sekrestye is nyílik. A copf stílusú oltár felett látható a 18. század végén készült főoltárkép, mely Szent Miklós megdicsőülését ábrázolja. A szentély bal oldalán az Utolsó vacsorát, jobb oldalán Krisztus megkeresztelését; az első boltszakasz jobb oldalfalán Szent Imrét, bal oldalán pedig Szent Margitot ábrázoló vászonképek láthatóak. Képtár Külső hivatkozások A templomról Nagybörzsöny nem hivatalos honlapján A templom a Műemlékem.hu-n
Szent Miklós-temetőkápolna (Kehida)

Szent Miklós kápolnája Kehida temetőjében áll. Helyrajzi száma: 045/2, műemlékvédelmi törzsszáma 6511. Története A középkori Kiskallos (más néven: Karacsfölde) falu templomát Orosz fia, Karacs építtette a 13. század közepén. 1341-ben(?) Komáromi Miklós földbirtokos védőszentjének, szent Miklósnak szenteltette. Kiskallos a 15. században a Kanizsaiak tulajdonába került, és ekkor beolvasztották a szomszédos Kehida faluba. A templom a 17. században megrongálódott, ezért 1719-ben kijavították, és azóta temetőkápolnának használják. Hajója alatt van a Deák család a 19. században épített kriptája Deák Ferenc felmenőinek sírjaival. 1945 után a kriptát feltörték, a barokk berendezést szétverték, a sírokat feldúlták. 1975-ben és 2000–2001-ben is helyreállították. Az épület A keletelt, egyhajós épület szabadon áll. Szentélye félkörívben záródik. A hajót nyeregtető, a szentélyt kontyolt nyeregtető fedi. Homlokzata oromzatos. A hajó déli oldalán két, a szentélyen három félköríves résablaka maradt meg, a hajó déli oldalán félköríves kapu nyílik. Déli falán farkasfog díszítésű párkány fut végig. Tornya nincs. A hajó nyitott fedélszékes, a szentély boltozata negyedgömb. Berendezés: az oltárretabló 18. századi. Források Tatár Sarolta: Magyar katolikus templomok. Tóth Könyvkereskedés és Kiadó Kft., Debrecen. ISBN 978-963-596-408-6 p. 48–49. Magyarország műemlékjegyzéke — Zala megye
Szent Rókus-kápolna (Baja)

A Szent Rókus-kápolna a római katolikus egyház temetőkápolnája Baján. Története Az 1739-es pestis járványt követően határozták el a város lakói, hogy megmenekülésük emlékére egy kápolnát emelnek Szent Rókus tiszteletére. A kápolna állapota a 18. század végére leromlott, ezért Harlikovics András javaslatára új kápolna építését határozták el. Az építésről szóló szerződés szerint hosszát 9, szélességét 4,5 ölben határozták meg. Szent Rókus napjára, 1795. augusztus 16-ra fejeződött be az elődök fogadalmát teljesítő második impozáns kápolna építése, s ezen a napon gróf Kollonich László érsek képviseletében Ránics István bajai apátplébános pompás ünnepség keretében megáldotta. Ott áll ma is a temető régi kápolnájának helyén a Batthyány utca (egykoron találóan Gyász utca) tengelyében, Szent Rókus tiszteletére. A pestises szenteket ábrázoló főoltárképét Hanisch Mátyás (Mathias Hanisch) festette, 1802-ben. A kápolna külső falain emléktáblák, sírkövek láthatók. Valószínű, hogy ezek nemcsak epitáfiumok, hanem legtöbbjének sírkamrája is a kápolna külső fala mellett, vagy kriptájában van. Hajdanában ebbe a temetőbe temetkezett a nemesség és a gazdagabb polgárság, itt nyugszanak pl. az Auer, Császár, Harlikovics, Pilaszánovics családok tagjai is. Itt kapott márványtáblával jelzett végső nyughelyet a város neves szülötte, az első független magyar kormány hadügyminisztere, Mészáros Lázár is 1991. március 15-én. A kápolna közelében található Tóth Kálmán szüleinek a sírja is. A kápolna harangtoronysisakján látható az építés dátuma, alatta toronyóra van, kívül sárgás és fehér színezésűek a falai. Tetőzete vörösrézlemez fedésű. Források Bánáti Tibor: Szent Rókus-kápolna, Baja, 2001 Korhecz Papp Zsuzsanna: Mathias Hanisch egy késő barokk cseh vándorfestő Magyarországon, Művészettörténeti Értesítő, 2012. 279. Jegyzetek További információk A kápolna a Műemlékem.hu-n
Synagoge (Szentes)

Die Synagoge in Szentes, einer ungarischen Stadt im Komitat Csongrád-Csanád, wurde 1868 bis 1872 errichtet. Die profanierte Synagoge im Stil des Historismus wird heute als Stadtbibliothek genutzt. Literatur Rudolf Klein: Zsinagógák Magyarországon 1782–1918: fejlődéstörténet, tipológia és építészeti jelentőség/Synagogues in Hungary 1782–1918. Genealogy, Typology and Architectural Significance. TERC, Budapest 2011, ISBN 978-963-9968-01-1, S. 453. Weblinks
Szentes–csongrádi közúti Tisza-híd

A Szentes és Csongrád közötti közúti Tisza-híd a 451-es számú, Kiskunfélegyháza–Szentes főúton található. A két város között már régóta üzemelt folyami átkelés, itt állt a középkorban Bőd falu, melynek átkelője (a Bődi rév) fontos folyami átkelőhely volt az évszázadok során. Az első állandó közúti híd 1903-ban épült meg a két város között, ami 1906-tól az Orosháza–Szentes–Csongrádi HÉV megépültével közúti-vasúti híddá vált. A jelenlegi közúti hidat 1981. november 5-én adták át. Tervezője Németh Kálmán volt, a kivitelezője a Hídépítő Vállalat. Építésekor az első feszített vasbeton Tisza-híd volt Magyarországon, a háromnyílású mederhíd középső nyílása építésekor a legnagyobb volt a vasbeton hidak között (90 méter). Megépítésével tehermentesítették az addigra leromlott állapotú vasúti hidat, ma az átmenő forgalom nagy része ezen a hídon keresztül zajlik. Tervezik egy külön sáv kialakítását rajta a Csongrádot Szentessel összekötő kerékpárút számára. Jegyzetek Lásd még Szentes–csongrádi vasúti Tisza-híd Külső hivatkozások A Wikimédia Commons tartalmaz Szentes–csongrádi közúti Tisza-híd témájú kategóriát.
Dreifaltigkeitssäule (Budapest)

Die Dreifaltigkeitssäule (ungarisch Szentháromság-oszlop, auch Szentháromság-szobor, deutsch Dreifaltigkeitsstatue genannt) ist eine denkmalgeschützte Pestsäule am Dreifaltigkeitsplatz im Burgviertel von Budapest. Geschichte Nach dem Abklingen der Pestwelle beschloss der Stadtrat von Buda im Jahr 1694 die Errichtung eines Denkmals an die Heilige Dreifaltigkeit, um den Toten der Pest zu gedenken. Eine erste 1706 vom Architekten Vereio Ceresola und dem Bildhauer Bernát Ferretti geschaffene Statue wurde 1709 feierlich enthüllt. Nach einer weiteren Pestwelle beschloss der Stadtrat jedoch den Bau einer prunkvolleren Säule und ließ die alte Säule vom ursprünglichen Standort entfernen und auf dem Zsigmond tér in Újlak (heute Teil des II. und III. Bezirks) aufstellen, wo sie heute noch steht. Die neue Säule wurde von Fülöp Ungleich und Antal Hörger geschaffen und am 11. Juni 1713 eingeweiht. Im Jahr 1856 wurde die Säule erstmals restauriert und innerhalb des Platzes etwas versetzt. Am 30. Dezember 1916 leistete Karl IV. am Fuße der Säule seinen Eid als neuer ungarischer König. Da die Säule bei der Schlacht um Budapest im Zweiten Weltkrieg beschädigt wurde, mussten einige Statuen und Reliefs neu angefertigt werden. Die Originale befinden sich heute im Kiscelli Museum im III. Bezirk. Beschreibung Die Säule im Barockstil ist 14,4 Meter hoch. An den Seiten des sechseckigen Plateaus befinden sich drei Reliefs, welche die Pestwelle in Budapest, den betenden König David, und die Dreifaltigkeit darstellen. Zwischen den Friesen sind Kartuschen mit den Wappen von Budapest, Ungarn und den Habsburgern angebracht. Die Kartusche mit dem Wappen der Habsburger wurde im Krieg zerstört und später durch eine Gedenktafel ersetzt. Darüber befinden sich die Skulpturen von Rochus von Montpellier, des heiligen Johannes, Christophorus, Augustinus von Hippo und Sebastian. Darüber befinden sich die Skulpturen von Maria, Johannes des Täufers und Franz Xaver. Darüber befinden sich Engelsköpfe, die oben von der Dreifaltigkeitsgruppe bekrönt sind. Galerie Weblinks Einzelnachweise
Colonne de la Trinité (Budapest)

La colonne de la Trinité (en hongrois : Szentháromság-oszlop, également Szentháromság-szobor) ou colonne de la peste est un édifice baroque classé situé sur la place de la Trinité dans le quartier du château de Budapest. Histoire En 1694, après la fin de la vague de peste, le conseil municipal de Buda décide d'ériger un monument à la Sainte Trinité en mémoire des personnes tuées par la maladie. Un premier monument, réalisée en 1706 par l'architecte Vereio Ceresola et le sculpteur Bernát Ferretti, est solennellement dévoilée en 1709. Cependant, après une autre vague de peste, le conseil municipal décide de faire construire un monument plus imposant et fait retirer l'ancien pilier de son emplacement d'origine pour l'installer sur la place Sigismond à Újlak (aujourd'hui partie des IIe et IIIe arrondissements) où il se trouve encore aujourd'hui. La nouvelle colonne, œuvre de Fülöp Ungleich et Antal Hörger, est achevée le 11 juin 1713. En 1856, la colonne est restaurée pour la première fois et déplacée un peu à l'intérieur de la place. Le 30 décembre 1916, Charles IV prête serment en tant que nouveau roi de Hongrie au pied de la colonne. La colonne est endommagée lors de la bataille de Budapest pendant la Seconde Guerre mondiale, ce qui entraîne la restauration de certaines statues et reliefs. Description La colonne de style baroque mesure 14,4 mètres de haut. Sur les côtés du plateau hexagonal se trouvent trois reliefs représentant la peste à Budapest, le roi David en prière et la Trinité. Entre les frises se trouvent des cartouches avec les armoiries de Budapest, de la Hongrie et des Habsbourg. Le cartouche aux armes des Habsbourg a été détruit pendant la guerre et remplacé plus tard par une plaque commémorative. Au-dessus se trouvent les sculptures de Roch de Montpellier, Saint Jean, Christophe, Augustin d'Hippone et Sébastien. Au-dessus, les sculptures de Marie, Jean-Baptiste et François Xavier. Au-dessus se trouvent des têtes d'anges, couronnées par le groupe de la Trinité au sommet. Galerie Notes et références (de) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en allemand intitulé « Dreifaltigkeitssäule (Budapest) » (voir la liste des auteurs). Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de Budapest
Szentháromság-szobor (Budai Várnegyed)

A budavári Szentháromság-szobor Budapest I. kerületében áll a Szentháromság téren, a Mátyás-templom előtt. A Mátyás-templom előtt a 17. század végén, az 1686-os ostrom után alakítottak ki teret, addig szűk utca vezetett a kapujához. Az 1691-es pestisjárvány során a polgárok fogadalmat tettek, hogy ha a járvány elmúlik, Szentháromság-szobrot állítanak hálából. A járvány véget ért, és a szobrot 1706-ban fel is állították, azonban három évvel később, 1709-ben újabb járvány pusztított. A lakosság ezúttal azt fogadta meg, hogy nagyobb, díszesebb szobrot állít az előző helyén, ha ezt a járványt is túlélik. Így történt, hogy 1712-ben a korábban állított szobrot a mai III. kerületi Zsigmond térre helyezték át, és helyébe 1713-ban a Ungleich Fülöp és Hörger Antal szobrászok által készített 14,4 m magas, barokk szobrot állítottak. A műalkotás az 1945-ös ostromban súlyosan megrongálódott, ezért domborműveit és szobrait (a csúcsán álló Szentháromság-szoborcsoport kivételével) a Kiscelli Múzeumba szállították, helyükre pedig a ma is látható, Búza Barna által alkotott rekonstrukciókat állították. A szobor talapzatán három dombormű sorakozik, Hörger Antal alkotásainak rekonstrukciói: Dávid könyörgése (ld. 1Krón 21, felirata: Propter poenitentiam - a bűnbánat miatt), A pestis (felirata: Quia Dominus dixit: sufficit - Mert az Úr szólott: elég), A fogadalmi emlék építése (Comuni studio exsurgit - Közös munkával emelkedik). A domborművek között három kartus látható, bennük Magyarország, illetve Buda címere. A harmadik kartusban elhelyezett osztrák császári címert elpusztították, helyén ma a szobor egyik felújítására emlékeztető szöveg áll. Az emlékmű törzse körül három csoportban hat angyal és kilenc szent szobra látható, Ungleich Fülöp eredeti alkotásainak rekonstrukciói: Szűz Mária, Szent Sebestyén, a járványokban védelmező szent és Szent Rókus, a pestises betegek (és a kőfaragó céh) védőszentje; Xavéri Szent Ferenc, akit a pestisjárvány idején választottak Buda védőszentjéül, Szent József, az ácsok céhének patrónusa és Hippói Szent Ágoston, mint a Szentháromság titkának magyarázója; Keresztelő Szent János, Nepomuki Szent János, a halászok céhének védőszentje és Szent Kristóf, az úton lévők patrónusa. Keresztelő Szent János ábrázolását az indokolhatta, hogy a pestisjárványok okozta félelem légköréhez köthető a törökök kiűzése után Budán maradt utolsó muszlimok megkeresztelkedése. Az emlékoszlop csúcsán Ungleich eredeti Szentháromság-szoborcsoportja látható. 2005. október elején kezdték meg a szobor esedékes felújítását, melynek költségeit a fővárosi költségvetés fedezte. Ennek során a szobor építményének eredeti téglamagját is elbontották, és tömb-mészkövekből újjáépítették. A munkálatok 2007 augusztusában fejeződtek be. Irodalom Schoen Arnold: A budavári Szentháromság-szoboremlék (Bp., 1918). Fónagy Zoltán: Szentháromság-emlék(-oszlop) a A budai vár című digitális adatbázisban Források Budapest és a Dunakanyar, Cartographia Kiadó, 2001, ISBN 963-353-185-3 Jegyzetek
Greek Orthodox Church and Museum, Miskolc

The Holy Trinity Greek Orthodox Church and its Liturgical Museum can be found in the Downtown of Miskolc (7 Deák square.) The church was built between 1785 and 1806 in Zopf style. Its furniture is also in Zopf style, from the late 18th century. It is a listed historic monument. The church houses an iconostasis 16 m high, with 88 pictures of the life of Jesus. The Baroque iconostasis was carved in the workshop of Miklós Jankovits of Eger, the pictures (with the exception of four of them) were painted by Anton Kuchelmeister of Vienna. The copy of the Akhtyrka Icon of the Mother of God was a gift from Empress Catherine II of Russia. The Orthodox believers already had a small chapel in the early 18th century (St. Naum Chapel), which stood on today's Széchenyi street. The building of the church was decided in the second part of the century. Originally they planned to build a large church with an onion dome, designed by Johannes Michart, but it was opposed by the (mainly Protestant) leaders of the city and by those who were accustomed to the more conservative artistic styles of the period. It was finally decided that the church would be built according to the design by Johann Michael Schajdlet. The interior is divided into three parts: entrance hall, naos, and sanctuary. A school (1805), a hospital and a parsonage were also built next to the church. The churchyard also served as a burial place, several of the marble tombstones are still there. The Orthodox Liturgical Museum of Hungary houses the richest Orthodox liturgical collection of Hungary. The museum was opened in the building of the former school in 1988. Its permanent exhibition shows the history and arts of the Orthodox Church and schools. The first room resembles a chapel, recalling the atmosphere of Greek chapels where believers worshiped before large Baroque churches were built. In the second room visitors can see goldsmith's work and liturgical clothes, while in the third room the icon collection is exhibited. External links Hungarian Orthodox Museum Archived 2016-05-24 at the Wayback Machine (in English, Slovak, German, Hungarian, Russian, and Polish) Museums in Miskolc (in English, Slovak, German, Hungarian, Russian, and Polish)
Iglesia y museo ortodoxo griego de Miskolc

La Iglesia y museo ortodoxo griego de Miskolc (húngaro: Szentháromság Görögkeleti Ortodox Templom és Egyházi Múzeum), llamado oficialmente Iglesia Ortodoxa Griega de la Santísima Trinidad y su Museo Litúrgico se encuentran ubicados en el centro de Miskolc, en Hungría.​ Historia Siglos XVIII y XIX La iglesia fue construida entre 1785 y 1806 en estilo Zopf (posteriormente parte del rococó). Su mobiliario también es de estilo Zopf, de finales del siglo XVIII. Está catalogada por las autoridades húngaras como monumento histórico. La iglesia alberga un iconostasio de 16 metros de altura con 88 imágenes de la vida de Jesús. El iconostasio barroco fue tallado en el taller de Miklós Jankovits de Eger; las imágenes (excepto cuatro) fueron pintadas por Anton Kuchelmeister de Viena. La copia del Icono de Akhtyrka de la Madre de Dios fue un regalo de la emperatriz Catalina II de Rusia, durante su visita a la ciudad.​ A principios del siglo XVIII, los creyentes ortodoxos locales contaban con una pequeña capilla, conocida como la Capilla de San Naum, ubicada en la actual calle Széchenyi. En la segunda mitad de ese siglo, se tomó la decisión de construir una nueva iglesia. Aunque inicialmente se contempló un diseño imponente con una cúpula bulbosa, elaborado por Johannes Michart, este proyecto encontró resistencia por parte de los líderes locales, predominantemente protestantes, y de quienes preferían estilos artísticos más tradicionales. Como resultado, se optó por la propuesta del arquitecto Johann Michael Schajdlet. La distribución del interior de la iglesia se organiza en tres secciones: vestíbulo, naos y santuario. Junto a la iglesia fueron construidos una escuela orientada a la ortodoxia bizantina (1805), un hospital y una casa parroquial. El cementerio también sirvió como lugar de enterramiento bajo la tradición ortodoxa; varias de las lápidas de mármol aún se conservan allí. Museo Litúrgico Ortodoxo de Hungría El Museo Litúrgico Ortodoxo de Hungría alberga la colección litúrgica ortodoxa más rica de todo el país. El museo se inauguró en el edificio de la antigua escuela en 1988. Su exposición permanente muestra la historia y el arte de la Iglesia Ortodoxa y sus escuelas. La primera sala se asemeja a una capilla, evocando el ambiente de las capillas griegas donde los creyentes rezaban antes de la construcción de las grandes iglesias barrocas. En la segunda sala, los visitantes pueden admirar trabajos de orfebrería y vestimentas litúrgicas, mientras que en la tercera sala, se exhibe la colección de iconos.​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Iglesia y museo ortodoxo griego de Miskolc.