NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Puente de las Cadenas

El puente de las Cadenas (en húngaro y oficialmente, Széchenyi lánchíd) de Budapest es el más antiguo de los puentes que unen las dos ciudades Buda y Pest, que hoy conforman la capital de Hungría. Desde el punto de vista estructural es un puente colgante, en el cual se han sustituido los cables principales por eslabones rígidos de una cadena. Su vano central tiene 202 metros, uno de los más largos del mundo cuando fue inaugurado en 1849. Es uno de los puentes más conocidos sobre el río Danubio. El puente de las Cadenas es el símbolo de Budapest y también el primer puente permanente en el tramo húngaro del río Danubio y el segundo en el curso total del río. Desde su construcción, este puente ha sido el símbolo más representativo de Budapest. Su foto es un elemento habitual en las presentaciones sobre Hungría y Budapest. Ha sido representado en muchos sellos, billetes y monedas húngaros, como por ejemplo en 2009 en que apareció en la moneda de doscientos florines. Historia Antes del puente Antes de su existencia, los viajeros atravesaban el río, importante corredor comercial, en transbordador, aunque ya a principios del siglo XV existió un puente de pontones provisional sobre el río. En los inviernos el Danubio se congelaba y se podía cruzar a pie o en coche de caballos. Pero cuando empezaba el deshielo, desaparecía totalmente la conexión entre las dos orillas. Construcción En 1820, el conde Esteban Széchenyi tuvo que esperar una semana entera hasta que encontró un navegante lo suficientemente valiente como para trasladarle de Pest a Buda entre las flotantes placas de hielo. Fue entonces cuando ofreció sus rentas de un año entero para construir un puente permanente sobre el río. Habían existido planes para ello ya desde finales de los años 1700 tomando como modelo el puente de Carlos en Praga, con varios pilares de apoyo. Sin embargo, más tarde se optó por otra solución técnica. El conde Széchenyi vio en Londres el puente de Hammersmith, un puente suspendido sobre el Támesis diseñado por el ingeniero William Tierney Clark, al que le encomendó la preparación de los planos del primer puente permanente húngaro. La ejecución de las obras fue encargada al ingeniero escocés Adam Clark, cuyo apellido coincide con el del ingeniero inglés, en cuyo honor se ha nombrado la plazoleta que se halla inmediatamente a la salida del puente, del lado de Buda. Las obras se iniciaron en 1839 y fue inaugurado el 20 de noviembre de 1849. Los que llegaban a la orilla desde el puente, durante varios años debían dar la vuelta completa al Monte del Palacio. Destrucción y reconstrucción Al final de la Segunda Guerra Mundial (1939-1945), las tropas alemanas dinamitaron el puente, junto con los otros cuatro de la ciudad, en su retirada ante el asedio de Budapest por las tropas soviéticas. El puente fue reconstruido y se reinauguró el 21 de noviembre de 1949, festejando el primer centenario de su construcción. Galería Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una galería multimedia sobre Puente de las Cadenas. Lánchíd (en húngaro)
Széchenyijev lančani most

Széchenyijev lančani most (mađarski: Széchenyi lánchíd) je viseći most na Dunavu u Budimpešti koji spaja Budim na zapadnoj i Peštu na istočnoj obali. Bio je prvi stalni most na Dunavu na mađarskom teritoriju. Na peštanskoj strani na njega se nastavlja Széchenyijev trg (do 2011. Rooseveltov), u čijoj su blizini Greshamova palača i Mađarska akademija znanosti, a na budimskoj Trg Adama Clarka, u blizini Kamena nultog kilometra i donjeg kraja Budimpeštanske uspinjače, koja vodi do Budimskog dvorca. Nazvan je po Istvánu Széchenyiju, mađarskom političaru i reformatoru koji je pokrenuo i podržao njegovu gradnju, iako se obično naziva samo Lančani most. U vrijeme gradnje smatran je jednim od inženjerskih čuda modernog svijeta. Postao je vrlo važan u ekonomskom, društvenom i kulturnom životu Mađarske, slično kao što je to imao Brooklynski most u New Yorku. Njegovi ukrasi, izrađeni od lijevanog željeza, a i sama konstrukcija, podigli su status mosta širom Europe. Postao je simbolom napretka, nacionalnog buđenja i veze između Istoka i Zapada. Povijest Most je dizajnirao engleski inženjer William Tierney Clark 1839. na inicijativu grofa Istvána Széchenyija, a gradnju je nadzirao škotski inženjer Adam Clark (nisu u rodu). Predstavlja uvećanu inačicu mosta na Temzi u Marlowu, ranijeg djela Tierneyja Clarka i dizajniran je u dijelovima, te dopremljen iz Ujedinjenog Kraljevstva u Mađarsku za završnu konstrukciju. Most je znatnim dijelom financirao grčki trgovac s bečkom adresom Georgios Sinas, koji je imao financijske i zemljišne interese u Budimpešti i čije je ime upisano na jugozapadni temelj na budimskoj strani. Otvoren je 1849., nakon Mađarske revolucije, postavši prvim trajnim mostom u glavnom gradu Mađarske. U to vrijeme njegov središnji raspon od 202 m bio je jedan od najvećih na svijetu. Lavove na ulazima na most isklesao je kipar János Marschalkó, a postavljeni su 1852. Nalik su brončanim lavovima na Trafalgarskom trgu (naručeni 1858., postavljeni 1867.). Današnje ime most je dobio 1898. Njegova struktura od lijevanog željeza ojačana je 1914. Tijekom Bitke za Budimpeštu u Drugom svjetskom ratu srušile su ga 18. siječnja 1945. njemačke trupe u povlačenju, ostali su samo tornjevi. Ponovo je izgrađen i otvoren 1949. Na oba kraja mosta stoji natpis graditeljevog imena "Clark Adam", po mađarskom načinu pisanja (prezime, pa ime). Na ploči na peštanskoj strani napisano je: "U znak sjećanja na jedina dva preživjela mosta koja je dizajnirao William Tierney Clark: Széchenyijev lančani most na Dunavu u Budimpešti i viseći most na Temzi u Marlowu, u Engleskoj." Izvori Vanjske poveznice Széchenyijev lančani most u Mađarskoj elektroničkoj biblioteci, pristupljeno 6. siječnja 2022. Bridges of Budapest – Chain Bridge Arhivirana inačica izvorne stranice od 24. siječnja 2013. (Wayback Machine), pristupljeno 6. siječnja 2022. Arhivske snimke mosta, pristupljeno 6. siječnja 2022.
Ponte delle Catene

Il Ponte delle Catene (in ungherese Széchenyi Lánchíd) si trova a Budapest e attraversa il Danubio. Costruito in pieno Impero austro-ungarico nella prima metà del XIX secolo, è uno dei simboli più riconoscibili della città. Descrizione Per collegare le due parti della città, fu scelta la soluzione di un ponte sospeso la cui campata centrale, compresa tra due piloni, era all'epoca tra le maggiori al mondo (202 m di lunghezza). Il ponte è decorato all'entrata da statue di leoni, sculture che, a dispetto della tradizione, rappresentano il re degli animali senza lingua. Il traffico scorre sotto i due archi dei piloni di impianto neoclassico, mentre i marciapiedi, presso i due piloni, passano dalla parte esterna degli archi appoggiandosi su mensole. Si trasforma in zona pedonale nei giorni festivi. Storia Quando venne inaugurato, unì Buda e Pest che allora (e fino al 1873) costituivano due distinte città sulle opposte sponde del Danubio. In precedenza, Buda e Pest venivano collegate da un ponte su chiatte che, alla fine della bella stagione, andava smontato per essere poi ricostruito tutti gli anni, sicché le due città non erano direttamente collegate durante l'inverno. Il Ponte delle Catene venne costruito per iniziativa del conte ungherese István Széchenyi, di cui porta anche il nome, e fu inaugurato nel 1849. Durante la seconda guerra mondiale (1945) venne fatto saltare dai tedeschi allo scopo di bloccare l'avanzata delle truppe sovietiche; fu poi ricostruito dalle autorità locali in concomitanza con il centenario dell'inaugurazione (1949). Nelle immediate vicinanze del pilastro del ponte a ridosso del castello di Buda, nel 1975 fu eretto come un monumento la pietra del chilometro zero. Questa scultura segna il punto d'origine da cui vengono calcolate le distanze stradali di ogni luogo del Paese rispetto alla capitale ungherese. Galleria d'immagini Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Ponte delle Catene Collegamenti esterni (EN) Széchenyi Chain Bridge, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc. Ponte delle Catene, su archINFORM. (EN) Ponte delle Catene, su Structurae.
Kettingbrug (Boedapest)

De Kettingbrug (Hongaars: Széchenyi-Lánchíd) is de oudste brug over de Donau in de Hongaarse hoofdstad Boedapest. Ze is de vijfde brug, als men stroomafwaarts gaat. De 330 meter lange en 15,8 meter brede brug bevindt zich tussen het Adam Clarkplein (Clark Ádám tér) in Boeda en het István Széchenyiplein (Széchenyi István tér) in Pest en dateert uit 1849. Het was destijds de eerste vaste brug over de Donau stroomafwaarts van Regensburg. Officieel heet deze brug sinds 1899 de Széchenyi-Kettingbrug (Széchenyi-Lánchíd), naar graaf István Széchenyi, de man die het initiatief tot de bouw nam. Széchenyi, bijgenaamd de "Grootste Hongaar" nam, toen Hongarije nog onder Oostenrijk viel, veel initiatieven tot verbeteringen van de welvaart van Hongarije. Op zijn aandringen werden onder meer fabrieken, wegen, bruggen en molens aangelegd en de landbouw verbeterd. De Kettingbrug steunt op twee pijlers, waarvoor antieke triomfbogen als voorbeelden hebben gediend. Zowel aan de Boeda als aan de Pest zijde zijn twee leeuwen van steen te vinden, ontworpen door János Marschalkó. Ze werden in 1885 geplaatst. Geschiedenis De Kettingbrug werd tussen 1839 en 1849 gebouwd naar een ontwerp van de Brit William Tierney Clark. De leiding van de bouw was in handen van zijn naamgenoot Adam Clark, naar wie het plein aan de westkant van de brug genoemd is. Clark leidde ook de bouw van de tunnel onder de Burchtheuvel die in 1857 gereedkwam en die op de brug aansluit. Nog voor de feestelijke inwijding in 1849 dreigde de nieuwe brug alweer vernield te worden. Tijdens de opstand van de Hongaren tegen het Oostenrijks bewind hadden de Oostenrijkse troepen zich in Boeda verschanst. Pest was geheel in handen van de Hongaarse opstandelingen. De Oostenrijkers hadden grote hoeveelheden kruit opgeslagen bij het bruggenhoofd op de rechter Donau-oever. Als het Oostenrijkse garnizoen in Boeda in gevaar zou geraken, diende de brug opgeblazen te worden. De Hongaarse bevelhebber dreigde ermee alle Oostenrijkse militairen in Boeda te zullen doden als ze de Kettingbrug, "dat prachtige kunstwerk", zouden opblazen. Hoewel er bij wederzijdse gevechtshandelingen ontploffingen waren, bleek de brug nog grotendeels intact toen de kruitdampen waren opgetrokken. In januari 1945 bliezen Hitlers troepen de brug op om de opmars van de Russische troepen onder leiding van maarschalk Semjon Timosjenko te vertragen. In 1949 was ze weer in haar oorspronkelijke vorm opgebouwd. De ingebruikname vond precies honderd jaar na de inwijding plaats, op 21 november. De brug onderging een grondige renovatie vanaf maart 2021 en werd opnieuw officieel geopend op 4 augustus 2023. Media De brug speelt een centrale rol in de Amerikaanse film I Spy, uit 2002.
Ponte Széchenyi Lánchíd

A Ponte Széchenyi Lánchíd (Ponte das Correntes) é uma ponte pênsil que atravessa o rio Danúbio entre Buda e Peste, os lados ocidental e oriental de Budapeste, capital da Hungria. Possui 375 metros de extensão. A ponte foi inaugurada em 20 de novembro de 1849. Nas suas pontas são: Praça Roosevelt (com o Palácio Gresham e a Academia de Ciências da Hungria); Praça Adam Clark (na Pedra do Quilômetro Zero e no fim do funicular do Castelo de Buda). Ao tempo da sua construção, era tida como uma das maravilhas do mundo. Galeria de imagens Ligações externas Pontes de Budapeste - Ponte Széchenyi Lánchíd
Сечењијев ланчани мост

Сечењијев ланчани мост (мађ. Széchenyi lánchíd) или само Ланчани мост је висећи мост који спаја Будим и Пешту, источни и западни део Будимпеште. То је први стални прелаз преко Дунава у Будимпешти. Отворен је, после седам година изградње, 1849. Пројектанти моста су били Енглези Вилијем Кларк и Адам Кларк. Заслужан за изградњу моста био је Цинцар Барон Сина Млађи Дужина моста је 380 метра. Ланчани мост је по свему био индикатор у уједињењу Пеште и Будима, 1876. у један град. Са Будимским дворцем је успињачом. Његова два краја се настављају на: Сечењијев трг (до 2011. Рузвелтов) (Пешта) Адам Кларков трг (Будим) Мост је назван по мађарском политичару, реформатору, грофу Иштвану Сечењију, који је био иницијатор и финансијер изградње моста. У време његове конструкције сматран је за светско чудо. Имао је велики значај за економију и живот у земљи уопште. Занимљивости Међу анегдотама које су везане за мост, свакако је најпознатија она када се јавност изругивала лавовима на улазу због тога што немају језик. Скулптор је био толико посрамљен да је скочио у Дунав. Међутим, лавови имају језике које се не виде одоздо зато што леже на каменим блоковима висине 3 метра. У наставку пута са Будимске стране је дуг тунел, по називу Алагут, кроз брдо. Мађарски акробатски пилот Петер Бешењи је пролетео авионом окренутим наопачке испод моста и од тада је то стандардни маневар на Ред Буловим тркама. У непосредној близини моста и Алагута се налази од мермера исклесана нула, висине око 2 метра, у виду споменика. Од те тачке се рачунају сва растојања у Мађарској. Галерија Референце Спољашње везе Дунавски мостови-Ланчани мост (језик: мађарски)
Kedjebron

Kedjebron (ungerska: Lánchíd eller Széchenyi lánchíd), är en välkänd hängbro över Donau mellan Buda och Pest i nuvarande Budapest, Ungerns huvudstad. Det var den första permanenta bron över Donau och bron öppnades redan 1849. Bron förenade västra och östra sidan av dåvarande Buda och Pest, år 1873 förenades de två städerna och blev Budapest. Fram till 1873 fanns inte staden Budapest, det fanns bara Buda, Pest och Óbuda (Gamla Buda). På Budasidan ansluter bron till bergbanan som går upp till Budaslottet. Historik och utformning Det var greve István Széchenyi som importerade tekniskt kunnande från Storbritannien, som var industriellt mer avancerat, och han var en av sin tids stora innovatörer och han stimulerade därmed Ungerns utveckling. Bron designades 1839 av den engelske ingenjören William Tierney Clark. Byggnadsarbetet leddes av en skotte, Adam Clark, som inte var släkt med den andre Clark, och som efter brobygget slog sig ner i Ungern. Adam Clark har fått ett torg uppkallat efter sig vid brofästet på Budasidan. Kedjebron förbinder István Széchenyi-torget (Széchenyi István tér, tidigare Roosevelt tér), som utgör slutet av innerstaden, med Adam Clark-torget (Clark Ádám tér), tidigare Budai-hegység, Budas bergland, idag Budaslottsberget (Buda Vás hegy). Bron är byggd i neoklassisistisk stil och bron stöds av två triumfbågsstöd, genom vilka kedjorna i den 375 meter långa brokroppen sträcker sig, vilket alltså ger namnet kedjebron. Pylonen har en passningsbredd på 6,50 meter, järnkonstruktionens vikt är 2000 ton. Bilder Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Kedjebron.
Ланцюговий міст Сечені

Ланцюговий міст Сечені (угор. Széchenyi lánchíd) — міст через р. Дунай в столиці Угорщини Будапешт. Міст сполучає райони Буда і Пешт. Споруду спроєктував англійський інженер Вілям Тірні Кларк та побудував шотландський інженер Адам Кларк. Це був перший постійний міст через Дунай в Угорщині. Відкритий в 1849 році, після Угорської революції 1848 року. Підготовчі роботи, щодо будівництва розпочалися 1839 року. Безпосередньо будівництво розпочали в 1840 році. Ініціатором спорудження моста був угорський реформатор граф Іштван Сечені. Історія Центральний проліт моста складав 202 метри. Кам'яні леви якими прикрашений міст, створені скульптором Яношем Маршалко(угор. Marschalkó János). Чавунна конструкція моста була оновлена та підсилена в 1914 році. Під час Другої світової війни був підірваний 18 січня 1945 року, німецькою армією Третього рейху, яка відступала під час облоги Будапешта. Відновлений і відкритий в 1949 році. Один з найбагатших людей у Пешті, нащадок грецької купецької родини Анастас Дерра та його син, віденський банкір Джордж Сіна, засновники Акціонерного товариства «Ланцюговий міст», зіграли значну роль в будівництві Ланцюгового моста. Примітки Посилання http://www.bridgesofbudapest.com/bridge/chain_bridge [Архівовано 24 січня 2013 у Wayback Machine.] http://attractions.topbudapest.org/hidden-gems/bridges/chain-bridge-budapest/history-of-chain-bridge-budapest/ [Архівовано 6 січня 2022 у Wayback Machine.] https://web.archive.org/web/20120922233014/http://www.tte.hu/toertenelem/67/943
Limes Pannonicus

De Limes Pannonicus is het 420 kilometer lange deel van de Donaulimes, dat zich uitstrekt van het kasteel Klosterneuburg in Oostenrijk tot het kasteel van Belgrado (Singidunum) in het huidige Servië. De castra beschermden de Romeinse provincie Pannonië tegen aanvallen vanuit het noorden van 9 v.Chr. tot het begin van de 5e eeuw. De Donaulimes was een van de meest onrustige gebieden in het Europese deel van het Romeinse Rijk. Tijdens de meer dan 400 jaar van Romeinse heerschappij was Pannonië een van de belangrijkste provincies, vooral na het verlaten van Dacië in het jaar 271, en de daarop volgende Grote Volksverhuizing werd de druk op dit deel van de Limes verhoogd. De Limes hadden ook een grote invloed op het economische en culturele leven van de burgerbevolking, aangezien het achterland een van de belangrijkste bevoorradingsgebieden voor de grenstroepen was en deze garant stonden voor de snelle romanisering van de provincie. Het merendeel van de bezettingstroepen was gelegerd in forten, kleine forten, wachttorens, burgi en versterkte bruggenhoofden, die op regelmatige afstand van elkaar langs de oever van de rivier werden opgericht. In geval van nood kregen deze eenheden steun van de legioenen, die hun hoofdkwartier hadden in grote militaire centra met een stedelijk karakter, zoals Carnuntum en Aquincum. Om de Donau als grens van het Romeinse Rijk te verwerven en te behouden, werden tal van conflicten met Germaanse en Sarmatische volken uitgevochten. In de 5e eeuw bij de val van het West-Romeinse Rijk kwam de limes in onbruik.
Szent Erzsébet-templom (Pestszentlőrinc)

A budapesti Pestszentlőrinc-Erzsébettelepi Szent Erzsébet-templom 1941 és 1963 között épült. Címe: 1183 Budapest, Attila u. 53. Plébános: Tampu-Ababei József, káplán Lejtényi Emánuel atya. Források http://erzsebetpleb.5mp.eu/web.php?a=erzsebetpleb&o=g4a_BjK5ua
Cegléd (nádraží)

Cegléd je železniční stanice v maďarském městě Cegléd, které se nachází v župě Pešť. Stanice byla otevřena v roce 1847, kdy byla zprovozněna trať mezi Budapeští a Szolnokem. Historie Stanice byla otevřena roku 1847, kdy byla zprovozněna trať Budapešť–Cegléd–Szolnok. V roce 1853 byla postavena trať z Ceglédu do Kiskunfélegyházy, která byla dál prodloužená přes Segedín do Temešváru v dnešním Rumunsku. V roce 1909 byla otevřena nová staniční budova. V letech 1909–1978 vedla ze stanice regionální trať do nedaleké obce Hantháza. V roce 2007 byla stanice kompletně zrekonstruována. Stanice dostala nové nástupiště, staniční budova byla opravena a opraven byl i železniční svršek. Provozní informace Stanice má celkem 3 nástupiště a 5 nástupních hran. Ve stanici je možnost zakoupení si jízdenky a je elektrizovaná střídavým proudem 25 kV, 50 Hz. Provozuje ji společnost MÁV. Doprava Stanice je hlavním nádražím ve městě. Zastavuje zde spousta vnitrostátních vlaků InterCity do Segedína, Záhony či zde zastavují okružní InterCity (maďarsky Kör-IC) z Budapest-Nyugati pu. přes Szolnok, Debrecín, Nyíregyházu, Miškovec do Budapest-Keleti pu. Jediným mezinárodním vlakem, který zastavuje ve stanici, je IC 33/34 „Latorca“ z Budapešti do Mukačeva. Dále zde zastavuje několik osobních vlaků do Budapešti, Szolnoku, Kecskemétu, Záhony a Segedína. Tratě Stanicí prochází tyto tratě: Budapešť–Cegléd–Szolnok (MÁV 100a) Cegléd–Kiskunfélegyháza–Segedín (MÁV 140) V minulosti ze stanice vycházela tato trať: Cegléd–Hantháza (MÁV 145) (celá trať již zlikvidována) Galerie Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Cegléd vasútállomás na maďarské Wikipedii. Související články Cegléd Železniční trať Budapešť–Cegléd–Szolnok Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Cegléd (nádraží) na Wikimedia Commons
Cegléd vasútállomás

Cegléd vasútállomás Cegléd városának vasútállomása, melyet a MÁV üzemeltet. A városközponttól mintegy másfél kilométerre északra helyezkedik el, közúti elérését a 4-es főút felől önkormányzati utak biztosítják. Cegléd fontos vasúti csomópont, ugyanis áthalad rajta a Budapest–Záhony-vasútvonal (100 jelzésű), illetve itt ágazik ki a Cegléd–Szeged-vasútvonal (140 jelzésű). A városban emiatt mindegyik gyorsvonat és InterCity megáll, az ütemes menetrendnek köszönhetően kiváló vasúti összeköttetéssel rendelkezik Budapest, Szolnok és Szeged irányába is. A vasútállomás a Kölcsey tér 3. szám alatt található. A város közigazgatási határán belül található még két vasúti megálló: Budai út (100a vonal) és Ceglédi szállások (140-es vonal). Egykoron, innen haladt keresztül a városközponton, Csemő irányába a normál nyomtávú Cegléd–Hantháza-vasútvonal, amely főként gazdasági szempontok figyelembe vételével létesült. A 20 km hosszú vonal 1978-ig szolgálta a környék forgalmát, ma már csak nyomai láthatók. Az épület előtti térről indult a Cegléd-Vezseny keskeny nyomtávú vonal, melyen 1973. december 31-ével szűnt meg a forgalom. A városközpontban 1962-ben megnyílt autóbusz-állomás 1987-ben költözött át a vasútállomás elé, az egykori vásártér területének északi részére. Az állomás vágányhálózati rajza: [1] Valamikor az állomás területéhez az utasperonokkal rendelkező vágányok mögött egy fűtőház és a mainál több iparvágány is tartozott, azonban ezek az 1990-es évek elején és a 2007-es átépítés során lebontásra kerültek. Ennek ellenére még ma is jelentős a teherforgalom, bár leginkább csak áthaladóban. A vágányok többsége rendelkezik felsővezetékkel, ezért manapság jóval kevesebb dízelmozdony fordul meg az állomáson. Megközelítése tömegközlekedéssel Helyközi busz: 520, 521, 522, 525, 526, 528, 531, 535, 537, 539, 540, 541, 542, 550, 552, 553, 555, 556, 558, 559, 560, 561, 562, 564, 565, 566 Regionális busz: 1348, 1362, 1376 Forgalom Kapcsolódó állomások A vasútállomáshoz az alábbi állomások vannak a legközelebb: Budai út megállóhely (Budapest–Záhony-vasútvonal) Abony vasútállomás (Budapest–Záhony-vasútvonal) Ceglédi szállások megállóhely (Cegléd–Szeged-vasútvonal) Vasútvonalak Az állomást az alábbi vasútvonalak érintik: Budapest–Záhony-vasútvonal (használatban) Cegléd–Szeged-vasútvonal (használatban) Cegléd–Hantháza-vasútvonal (megsemmisült vagy lebontották) Galéria További információk Cegléd vasútállomás [5513722] szolgálati hely adatai. kapella2.hu. Közlekedéstudományi Intézet Vasúti Pályakapacitás-elosztó Igazgatóság Cegléd – Vasútállomások.hu Jegyzetek
Cegléd (stacja kolejowa)

Cegléd (węg: Cegléd vasútállomás) – stacja kolejowa w Ceglédzie, w komitacie Pest, na Węgrzech. Cegléd jest ważnym węzłem kolejowym, biegnie tędy linia Budapeszt-Cegléd-Szolnok-Debreczyn-Nyíregyháza (linia nr 100) oraz jest stacją początkową dla linii do Segedynu (nr 140). Zatrzymują się tutaj wszystkie pociągi InterCity, dzięki temu posiada regularne połączenia z Budapesztem, Szolnok i Segedynem. Budynek dworca znajduje się na Kölcsey tér. Linie kolejowe Linia kolejowa 100 Budapest – Cegléd – Szolnok – Debrecen – Nyíregyháza Linia kolejowa 140 Cegléd – Szeged Linki zewnętrzne Cegléd – Vasútállomások.hu