NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Katedra Świętych Apostołów Piotra i Pawła w Peczu

Katedra Świętych Apostołów Piotra i Pawła (węg. Szent Péter és Szent Pál székesegyház) – katedra w Peczu, główna świątynia diecezji peckiej na Węgrzech. Pierwotna budowla została wybudowana w 1040 w stylu romańskim. W początkach XIX wieku świątynię przebudowano w duchu historyzmu, pod koniec stulecia wiedeńczyk Friedrich von Schmidt postanowił jednak przywrócić katedrze pierwotny romański kształt. Z tamtego okresu pochodzą mury zewnętrzne, skrywające ślady licznych wcześniejszych przeróbek, oraz cztery równe wieże (wcześniejsze były różnej wysokości). Przypisy
Собор Святых Петра и Павла (Печ)

Собор Святых Петра и Павла — римско-католический собор в городе Печ, Венгрия, малая базилика, кафедра Печского епископа. Четыре башни собора, определяющие его оригинальный внешний облик, являются архитектурной доминантой старого города и служат визитной карточкой Печа. Первая раннехристианская часовня в Сопиане, римская провинция Паннония, была заложена ещё в IV веке нашей эры. Храм неоднократно перестраивался. Нижняя церковь и две западных башни восходят ко времени Святого Иштвана, по приказу которого была основана Печская епархия. Современная базилика начала отстраиваться после большого пожара 1064 года; с участием итальянских архитекторов. В средние века церковь расширялась и достраивалась, поэтому в её облике можно видеть черты самых различных архитектурных стилей — романского, готики, классицизма. В XVI—XVII веках, когда Венгрия находилась под властью турок, собор использовался как мечеть. В начале XIX века собор снова перестраивается под руководством архитектора Михая Поллака в духе классицизма. В 1882—1891 годах в честь тысячелетия завоевания родины на Дунае собор украсился классическим главным фасадом с заострёнными арочными формами. Серьёзной реконструкции подвергся и интерьер собора — в нём появились фрески и позолоченные скульптуры. Реализация амбициозного проекта венского архитектора Фридриха фон Шмидта финансировалась, в частности, за счёт доходов Печской епархии от добычи каменного угля в горах Мечек. Уже в середине XX века на южном фронтоне собора были установлены скульптуры двенадцати апостолов работы Антала Кароя. Длина собора составляет 70 метров, ширина — 20 метров. Высота нефа — 22 метра, башен собора — 60 метров, колокол западной башни — один из самых больших в Венгрии. С кафедры собора проповедовал Янус Паннониус, орган собора помнит пальцы Ференца Листа. В 1990 году собор посетил папа Иоанн Павел II. Фотогалерея Ссылки Печ. Собор. (нем)
Serbisch-Orthodoxe Kirche (Budapest)

Die Pester Serbisch-Orthodoxe Kirche (ungarisch: Szent György Nagyvértanú szerb ortodox templom, serbisch: Српска православна црква Светог Георгија у Будимпешти) befindet sich im V. Bezirk (Belváros) der ungarischen Landeshauptstadt Budapest. Sie steht in der Szerb utca 4. Das Gotteshaus ist dem Hl. Großmärtyrer Georg geweiht und ist die Pfarrkirche der Pfarrei Budimpešta im Dekanat Buda der Eparchie Buda der serbisch-orthodoxen Kirche. Geschichte Nach dem Ende der Türkenherrschaft migrierten an die 200.000 Serben nach Ungarn, wo sie von Kaiser Leopold I. weitreichende Privilegien und die Zusicherung der freien Religionsausübung erhielten. Auch in Pest siedelten sich Serben an und errichteten eine Kirche, die 1733 vom österreichischen Architekten Andreas Mayerhoffer in ihrem heutigen Aussehen geschaffen wurde. Bis ins 19. Jahrhundert hatte die serbische Gemeinde in Pest einiges Gewicht; der ungarisch/serbische Schriftsteller Mihailo Vitkovics stammte von hier. Noch heute erinnert der Straßenname der Szerb utca an das einstige serbische Viertel. Kirchengebäude Die barocke Kirche ist an den beiden Langseiten durch Strebepfeiler, an der Hauptfassade durch Pilaster gegliedert. Die Fenster sind gerahmt und mit Segmentgiebeln verdacht. Das Gebäude besitzt einen Kirchturm der sich etwas hinter der Hauptfassade erhebt und dessen Fenstern balkonartige steinerne Brüstungen vorgelagert sind. Über dem Eingangsbereich und vor dem Turm befindet sich eine Attikabalustrade. Im Inneren ist die geschnitzte Ikonostase von 1845 zu erwähnen, die den Chorraum vom Kirchenschiff scheidet. Ihre Ikonen wurden 1856–1857 von Károly Sterio gemalt. Der einstige Frauenbereich ist durch eine hölzerne Balustrade vom tiefer gelegenen Männerbereich getrennt. Das freistehende Kirchengebäude liegt in einem Garten, der rings durch eine Mauer eingefasst ist. An deren Innenseite sind mehrere Grabplatten mit kyrillischen Schriftzeichen eingelassen. Die Mauer wird durch eine Einfahrt in der Veres Palné utca und ein reich verziertes Tor in der Szerb utca unterbrochen. An der Ecke der beiden Straßen wird die Mauer durch ein keramisches Bild des hl. Georg bekrönt. Die serbisch-orthodoxe Kirche in der Szerb utca steht unter Denkmalschutz. Literatur Marianne Mehling (Hrsg.): Knaurs Kulturführer in Farbe Ungarn. Droemer Knaur, München 1996, ISBN 3-426-26623-7, S. 109 Informationen zur Kirche auf der Seite der Eparchie Buda, (serbisch) Weblinks A Szerb utcai Szent György Nagyvértanú szerb ortodox templom rejtett kincsei (ungarisch, mit vielen Fotos)
Church of Saint George, Budapest

The Saint George Church (Serbian: Црква Светог Ђорђа, romanized: Crkva Svetog Đorđa; Hungarian: Szent György Nagyvértanú szerb ortodox templom), commonly known as the Serbian Church, is an Eastern Orthodox church located in Budapest, Hungary. It is under jurisdiction of the Eparchy of Buda of the Serbian Orthodox Church and is nowadays the only Serbian Orthodox church in Hungarian capital. It is located in the heart of the city, less than 100 meters from the Váci Street, the main pedestrian zone. The building is protected by the Hungarian National Office for Cultural Heritage. History On the site of the current church, an older Serbian place of worship was built during the settlement of the Serbs in this area during the Ottoman Empire rule over the Ottoman Hungary in the 16th and 17th centuries. Some sources indicate that there was a Serbian place of worship at the same site even before the 1526 Battle of Mohács. 1655 source indicate that the church had a separate cemetery next to the Kecskemét Gate. In his travelogue from 1660 to 1664, Ottoman traveler Evliya Çelebi mentions that the Serbs in Pest had their own church. In 1685, the Habsburg Empire took over Hungary from the Ottomans with Serbian community remaining in the city but with the destruction of their church in 1686. During the 1690 Great Migrations of the Serbs local Serb community in the city increased significantly and in 1695 Habsburg authorities granted the permission for the construction of the new Church. In 1698, the church renovated by Patriarch Arsenije III Čarnojević. In the first half of the 18th century, Serbs constituted a significant portion of the population in Pest, which led to the need for a larger and more solid church. Finally, in 1731, a project was prepared for a new church in the Baroque style, which was built in 1733. The church was built according to the plans of András Mayerhoffer (1690-1771) from Salzburg. The Baroque bell tower was added in 1752. The original iconostasis for the church was created by Stefan Tenecki. In 1838, Pest was struck by a major flood, resulting in damage to the old iconostasis. Therefore, in 1850, the church received a new iconostasis in the spirit of Neo-Renaissance. The creator of the new iconostasis was a Greek artist. The baroque church's garden is surrounded by a stone wall, and on the side facing the garden, the tombstones of Serbian believers buried in Pest were incorporated. At the corner of Szerb Street and Veres Pálné Street, there is a ceramic image depicting St. George slaying the dragon. The Church of St. George in Pest has been the second most significant church of the Serbian community in Budapest after the Church of Saint Demetrius. However, since the aforementioned church was heavily damaged during World War II, it was demolished in 1949. As a result, the church in Pest became the only Serbian place of worship in the city. 1959 archaeological research confirmed that the current building was built at the site of an older church. Gallery See also Eparchy of Buda Church of Saint Demetrius Nikola Tesla Serbian School Serbs of Hungary References
Iglesia ortodoxa de San Jorge (Budapest)

La iglesia de San Jorge de rito ortodoxo serbio, en Budapest, Hungría data de 1733 siendo realizada por el arquitecto salzburgués Andreas Mayerhoffer. Budapest acogía desde el siglo XVI una importante colectividad serbia huida de la persecución otomana. La iglesia guarda interiormente una división espacial entre hombres y mujeres a través de una barandilla de madera y un escalón, y muestra un armónico estilo barroco, con suaves tonos amarillos al exterior, encontrándose sobre la esquina que da a la calle una hornacina que muestra una imagen del santo titular vencedor sobre el dragón. Destaca dentro del templo un bello iconostasis de mediados del siglo XIX.​ Referencias
Szerb templom (Budapest)

A Szent György Nagyvértanú szerb ortodox templom, Budapest V. kerületében, a Szerb utca 4. szám alatt található. Története A törökök elől menekülő szerb telepesek 1695 és 1698 között egy középkori templom alapjaira új templomot építettek, melyet Szent Györgynek szenteltek, melyet 1731-ben lebontottak. A ma is látható templomot 1733-ban állították a salzburgi Mayerhoffer András (1690-1771) tervei szerint. A harangtorony 1752-ben készült el, és a főhomlokzat is ekkor nyerte el mai végleges képét. A templom belseje a görögkatolikus templomok hagyományos alaprajzát követi, a nők templomát fa mellvéd választja el a férfiak egy lépcsőfokkal mélyebben lévő templomától. Olasz reneszánsz hatást tükröző ikonosztáza 1850-ben készült. A copf stílusú Szerb utcai díszkapu 1776-ban készült. Amikor 1932-ben megemelték az utca szintjét, új kovácsoltvas kaput is készítettek. A barokk templom kertjét kőfal kerítés határolja, melynek kert felőli oldalába a Pesten eltemetett szerb hívek sírköveit építették be. A kerítés Szerb utca-Veres Pálné utcai sarkán egy képfülkében Sárkányölő Szent Györgyöt ábrázoló kerámiakép látható. Képgaléria Források Templomok, egyházi gyűjtemények - Látnivalók Budapest épületei és szobrai További információk A Magyar Ortodox Egyházmegye honlapja Archiválva 2013. január 21-i dátummal a Wayback Machine-ben Vukoszávlyev Zorán: Magyarországi szerb ortodox templomok Ortodox azilum Új Ember 360°-os gömbpanoráma "Görögkeleti szerb templom". Műemlékem.hu. Hozzáférés: 2017. május 19.. : Unknown parameter |templatename= ignored (súgó)
Chiesa serba di Budapest

La chiesa serba di Budapest è un luogo di culto di religione ortodossa situato nel quartiere di Pest, nella parte orientale della capitale ungherese. I serbi iniziarono ad immigrare a Pest nel XVI secolo, stabilendosi nella zona in cui sorge la chiesa, ora zona residenziale. Altri immigrati serbi giunsero nel secolo successivo, che alla fine dell'Ottocendo rappresentavano quasi il 25 per cento dei residenti di Pest. La storia della chiesa serba di Pest ha origine nel 1698, anno in cui la comunità serba decise di costruire sul luogo di una precedente chiesa un nuovo edificio religioso in stile barocco. Dopo un'opera di ricostruzione secondo il progetto di András Meyerhoffer, che durò fino alla metà del XVIII secolo, la chiesa acquistò il suo aspetto definitivo. Gl'interni sono quelli tipici di una chiesa greco-ortodossa. Una sezione della navata, accessibile da un portico, è riservata alle donne; l'area è separata da quella maschile da un tramezzo e da un abbassamento del pavimento di circa 30 cm da zona a zona. Il coro è racchiuso da un'iconostasi risalente al 1850, che lo separa dal santuario. L'intaglio è opera dello scultore serbo Miahai Janić, mentre i dipinti di influenza rinascimentale italiana sono stati realizzati dal pittore greco Károly Sterio. Bibliografia Barbara Olszańska, Tadeusz Olszański, Budapest, Mondadori, Milano, 2007. ISBN 9788837047092 Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su chiesa serba di Budapest
Cerkiew św. Jerzego w Budapeszcie

Cerkiew św. Jerzego – prawosławna cerkiew w Budapeszcie, należąca do eparchii budzińskiej Serbskiego Kościoła Prawosławnego. Budynek reprezentuje styl barokowy, został poświęcony w 1698 przez patriarchę serbskiego Arseniusza III. Jego obecny wygląd jest efektem prac budowlanych wykonanych w XVIII w. (budowla wznosi się na fundamentach starszego, średniowiecznego obiektu), gdy m.in. powiększono obiekt. W 1838, w czasie powodzi, całe oryginalne wyposażenie wnętrza (w tym ikonostas z 1760) uległo zniszczeniu. Nowe utensylia wykonano dla cerkwi w kolejnych latach; autorem drugiego ikonostasu jest Karlo Sterio, artysta pochodzenia greckiego. Bibliografia Srpska crkva u Pešti
Српска православна црква Светог Георгија у Будимпешти

Православна црква Светог Георгија у Будимпешти, у свакодневном говору Српска црква, је једини храм Српске православне цркве у Будимпешти, главном граду Мађарске. Црква припада Епархији будимској. Црква је данас посвећена Светом Ђорђу. Црква Светог Георгија је смештена у самом језгру Будимпеште, на мање од 100 м од Вацке улице, главне пешачке зоне града. Значајно је нагласити и да је Црква Светог Георгија један од највелепенијих барокних храмова у целој Будимпешти. Стога је црква под заштитом Државног уреда за културно наслеђе Мађарске. Историјат На месту данашње цркве постојала је старија српска богомоља, саграђена у време досељавања Срба на ове просторе, током турске владавине Панонијом (16. и 17. век). 1685. године Хабзбурзи су преотели Мађарску од Турака, али је се српска заједница у овим временима очувала. Чак је 1698. године постојећа црква обновљена од стране Патријарха Арсенија III Чарнојевића. У првој половини 18. века Срби су чинили значајан део становништва Пеште, па се указала потреба за градњом веће и чвршће цркве. Коначно, 1731. године урађен је пројекат за нову цркву у барокном стилу, која је и изграђена 1733. године. Барокни звоник је дограђен 1752. године. Првобитни иконостас за цркву је урадио Стефан Тенецки. 1838. године Пешту су задесиле велике поплаве. Тада је страдао стари иконостас. Стога је 1850. године црква добила нови иконостас у духу неоренесансе. Творац новог иконостаса био је један грчки уметник. Црква Светог Георгија у Пешти вековима је била друга по значају црква српске заједнице у Будимпешти, после Цркве Светог Димитрија на Табану, делу Будима. Међутим, како је дата црква тешко оштећена током Другог светског рата, она је порушена 1949. године „у част“ 70. рођендана Стаљина. На тај начин је пештанска црква постала једина српска богомоља у Будимпешти. Црква данас Црква Светог Георгија у Будимпешти је данас жива црква, са редовним литургијама и посетама верника и других посетилаца. У храму се, поред тога, чувају још многе уметничке вредности, која укључује и бакрорезну графику са приказом заштитиника храма из 1701. године. Једно од најдрагоценијих уметничких дела је везена плаштаница Христофора Жефаровића са представом полагања Христова у гроб. Збирка слика Референце [1] Архивирано 2013-05-04 на сајту Archive.today Стојан Вујичић: Срби у Будиму и Пешти, 1997. Литература Поповић, Душан Ј. (1952). Срби у Будиму од 1690 до 1740. Београд: Српска књижевна задруга. Спољашње везе Самоуправа Срба у Мађарској
Katedrální chrám (Szentendre)

Katedrální chrám, též Bělehradská katedrála (srbsky Саборна црква/Београдска катедрала) je srbský pravoslavný kostel, který stojí ve městě Szentendre v Maďarsku. Patří také k nejvyšším a nejreprezentativnějším. Podle svého názvu je sídelní pro budínskou eparchii Srbské pravoslavné církve. V zahradě vedle katedrály se nachází Diecézní muzeum s exponáty religiózních objektů Srbské pravoslavné církve. Ikonostas chrámu byl vytvořen Vasilijem Ostojićem z Nového Sadu. Historie Kostel byl postaven na místě prvního pravoslavného svatostánku, kteří místní Srbové po přestěhování do Uher po roce 1690 postavili. Výstavbu současného kostela inicioval profesor latinsko-slovanské školy v Novém Sadu, Dionisije Novaković v polovině 18. století. Stavební práce na tomto kostele byly zahájeny v roce 1756 a dokončen byl roku 1763. Postaven byl v rokokovém stylu. Finance na kostel poskytli do velké míry místní obyvatelé, především zafinancovali zdobný a výstavní ikonostas. Uvnitř kostela vznikl také baldachýn. Kostel byl poničen v polovině 20. století maďarskými komunisty při příležitosti Stalinova svátku. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Katedrální chrám (Szentendre) na Wikimedia Commons
Cattedrale della Vergine (Szentendre)

La cattedrale della Vergine o cattedrale di Belgrado (in ungherese Belgrád székesegyház) è una cattedrale ortodossa serba sotto la giurisdizione dell'eparchia di Buda. Si trova a Szentendre, in Ungheria. Storia La prima chiesa ortodossa serba è stata costruita in seguito alla grande migrazione di serbi nel 1690, insieme alla nuova residenza dei Patriarchi serbi, probabilmente sul sito di una precedente chiesa ortodossa. L'attuale chiesa è stata edificata tra il 1756 ed il 1763 in stile barocco ed è stata solennemente consacrata il 28 gennaio 1764 dal vescovo Dionigi Budzinski. Nel 1770 è stato realizzato il portale di Sud-Ovest e nel 1777, su iniziativa del vescovo Sofroniusza (Kirilovicia), è stato aggiunto il campanile. Nel 1781 Vasilije Ostojić ha realizzato l'iconostasi in stile rococò. Note Voci correlate Chiesa ortodossa serba Cattedrali in Ungheria Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su cattedrale della Vergine
Cerkiew Belgradzka w Szentendre

Cerkiew Belgradzka – prawosławna cerkiew w Szentendre, katedra eparchii budzińskiej Serbskiego Kościoła Prawosławnego. Cerkiew została wzniesiona po wielkiej wędrówce Serbów w 1690 razem z nową rezydencją patriarchów serbskich, prawdopodobnie na miejscu starszej świątyni prawosławnej. Wyposażenie obiektu tworzyły ikony i utensylia cerkiewne zabrane przez Serbów w czasie wędrówki. W 1756 rozpoczęto rozbudowę świątyni tak, by nie była ona mniejsza od nowszych, znacznie okazalszych cerkwi zbudowanych przez serbską społeczność Szentendre. Gotowy obiekt – jednonawową cerkiew z absydą poświęcił 28 stycznia 1764 biskup budziński Dionizy. W 1770 wykonano południowy i zachodni portal cerkwi, zaś w 1777, z inicjatywy biskupa Sofroniusza (Kirilovicia), do obiektu dobudowano dzwonnicę. W 1781 Vasilije Ostojić wykonał dla świątyni ikonostas w stylu rokoko. W świątyni w 1790 pochowany został metropolita karłowicki Mojżesz, zaś w 1892 – biskup budziński Arseniusz. Przypisy Bibliografia САБОРНА ИЛИ БЕОГРАДСКА ЦРКВА
Catedrala Adormirea Maicii Domnului din Szentendre

Catedrala Adormirea Maicii Domnului din Szentendre este un lăcaș de cult ortodox, catedrala Episcopiei de Buda. Istoric Patriarhul Arsenie al III-lea, refugiat din Imperiul Otoman în teritoriul controlat de Sfântul Imperiu Roman, a solicitat autorităților imperiale în anul 1696 alocarea unui domeniu pentru Eparhia de Buda. În urma acestei cereri a primit dreptul de a se stabili la Szentendre, împreună cu numeroși refugiați sârbi. Catedrala a fost construită în prima jumătate a secolului al XVIII-lea în stil baroc. Primul episcop hirotonit în acest lăcaș a fost Dionisie Novacovici, în anul 1749. În 1761 Novacovici a fost mutat în Transilvania, în pofida lipsei acordului în acest sens din partea mitropolitului Pavel Nenadovici. Din 1786 până în 1790 a slujit în această catedrală episcopul Ștefan Stratimirovici, după care a devenit mitropolit de Carloviț.
Успенский собор (Сентендре)

Успенский собор (серб. Успењска саборна црква) — кафедральный собор Будимской епархии Сербской православной церкви в городе Сентендре в Венгрии. Известен также как Белградский собор (венг. Belgrád-székesegyház, серб. Београдска катедрала). История Православная церковь существовала на этом месте ещё до Великого переселения сербов в 1690 году. Об этой церкви известно мало и к октябрю 1690 года, когда основная волна сербов прибыла в Сентендре, она, вероятно, уже была разрушена, так как для привезённых в Сентендре мощей Лазаря Хребеляновича пришлось построить небольшую деревянную церковь. Через несколько лет после переселения старая каменная церковь была восстановлена, а недалеко от неё была расположена резиденция патриарха Арсения Черноевича. В 1732—1734 годах епископ Василий (Димитриевич) надстроил над западным фасадом высокую барочную колокольню. В середине XVIII века в Сентендре было построено множество новых православных церквей, которые были значительно больше старой соборной церкви. Поэтому было решено построить на этом месте новый больший собор. Старая церковь была снесена, но её колокольня была оставлена. Строительство новой церкви было начато в 1756 году. 28 января 1764 года епископ Будимский Дионосий (Новакович) освятил новопостроенный собор. В 1777 году над западным фасадом была надстроена новая колокольня. В 1777—1781 годах Василий Остоич написал иконы для иконостаса. Архитектура Первоначально церковь была построена в псевдоморавском стиле: была однонефной, с полукруглой апсидой и полукруглыми хорами, вместе напоминающими трилистник, характерный для моравского стиля. Над новой церковью не была надстроена колокольная башня, а использовалась стоящая рядом старая барочная колокольня, что было весьма необычным для того времени. Сейчас украшенный лепниной западный фасад с надстроенной в 1777 году колокольней содержит в себе смешение барочного и классицистического стилей. Примечания
Саборна црква у Сентандреји

Саборна црква успенија пресвете Богородице у Сентандреји (позната и као Успењска, Богородичина црква или Београдска катедрала) је главни и највећи православни храм у Сентандреји, смештен уз седиште, епархијски двор Будимске епархије Српске православне цркве, и Српски православни музеј. Саборна црква у Сентандреји је средишња црква епархије. Црква је посвећена Успењу пресвете Богородице. Историјат Српске православне богомоље у Сентандреји јављају се са доласком Срба на ове просторе, сеобом 1690. године. Тада је подигнута прва православна црква на овом месту, која је већ после пар деценија била трошна. Када је за будимског епископа хиротонисан је у Сентандреји Дионисије Новаковић, раније слушалац Духовне академије у Кијеву, коју је завршио са најбољим успехом, а потом професор Латино-славјанске школе у Новом Саду, ова околност дала је нови подстрек развоју српске заједнице у граду. Нови епископ био је најбољи познавалац кијевске барокне црквене уметности код Срба, па је у Сентандреји показао колико му је стало до даљег успона вароши, посебно градње нових цркава, мада "кијевске“ стилске узоре није преносио. У току његовог владичанства, од 1749. до 1767, сазидане су још четири сентандрејске цркве. Поред Саборне цркве тада су сазидане и Благовештенска (1752), Ћипровачка (1753), Пожаревачка (1759), као и неколико цркава у другим местима Будимске епархије. Данас се само издалека може наслутити како је то био обиман посао и колико је владика Дионисије Новаковић заслужан за барокну изградњу овог града. Саборна црква у Сентандреји грађена је у раздобљу 1756—1763. у барокном стилу. Западни део цркве завршен је 1770. године, а 1777. године, за време столовања епископа Софронија Кириловића, дозидан је звоник. 1781. године урађен је и иконостас у стилу рококоа, дело руку Василија Остојића. Вредност иконостаса цркве (1777-81.) је немерљива. Штедрим залагањем економски моћних Сентандрејаца и уметничким даром новосађана Василија Остојића створена је у овом тада највећем српском средишту у Угарској уметничка целина каквих је мало у српској култури 18. века. Посебну вредност представлю и изванредна „пилтаорска“ конструкција самог иконостаса, изведена у колосалним размерама. Нигде у српској уметности 18. века не сусрећемо онакве џиновске барокне стубове као у сентандрејској Успењској цркви. Јединствен јс и огромни дрворезбарски балдахин над Часном трпезом, у чијем своду је смештен циклус Христових мука. Збирка слика Литература Поповић, Душан Ј. (1952). Срби у Будиму од 1690 до 1740. Београд: Српска књижевна задруга. САБОРНА ИЛИ БЕОГРАДСКА ЦРКВА