NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Muzeum Etnograficzne w Budapeszcie

Muzeum Etnograficzne w Budapeszcie (Néprajzi Múzeum) – muzeum utworzone w roku 1872 jako dział etnograficzny Węgierskiego Muzeum Narodowego. Historia 5 marca 1872 roku János Xántus zostaje kuratorem, a w 1893 dyrektorem działu etnograficznego Węgierskiego Muzeum Narodowego. Nominacja miała związek z przekazaniem przez niego kolekcji zgromadzonej podczas podróży do Azji Wschodniej, którą wiosną 1871 roku pokazano w jednej z sal Muzeum Narodowego. W 1873 roku na Targi w Wiedniu wysłano zbiór 2500 eksponatów, które ukazywały dorobek węgierskiego rzemiosła. Po zakończeniu ekspozycji przekazano je do zbiorów muzealnych. Od roku 1947 Muzeum stanowi odrębną jednostkę organizacyjną, lecz dopiero w roku 1973 otrzymało siedzibę w budynku dawnego Pałacu Sprawiedliwości przy Placu Kossutha. W 1980 roku otwarto w budynku pierwszą stała ekspozycję prezentującą rozwój cywilizacji, która była prezentowana do 1995 roku. Kolejna wystawa Kultura ludowa Węgrów ukazuje życie węgierskich chłopów od końca XVIII wieku do II wojny światowej. Muzeum jest jednym z największych w Europie muzeów tego rodzaju, posiada ok. 200 tysięcy eksponatów, w tym 140 tysięcy dotyczy kultury węgierskiej, a 60 tysięcy ludów świata. W ekspozycji Muzeum znajdują się działy myślistwa, pszczelarstwa, rybactwa, hodowli zwierząt, pasterstwa, rolnictwa i rzemiosła. Budynek Stary budynek (Pałac sprawiedliwości) Budynek zaprojektowany dla ministerstwa Sprawiedliwości przez architekta Alajosza Hausmanna (1847–1926) został oddany do użytku w 1896 roku. Po zakończeniu II wojny światowej budynek odnowiono go według projektu architekta Eleméra Csánka. Od 1950 roku mieści się tu Instytut Węgierskiego Ruchu Robotniczego, a od 1957 roku Instytut Historii Partii i Węgierska Galeria Narodowa. Muzeum Etnograficzne korzystało z budynku od 1973 do 2022 roku. Nowy budynek W 2019 roku podjęto decyzję o budowie w ramach projektu City Park Budapest nowego budynku na placu Ötvenhatosok. Projekt otrzymał w 2018 roku nagrodę World's Best Architecture podczas International Property Awardson (IPA). Projekt przygotowała węgierska firma Napur Architect. Projekt przypomina gigantyczną rampę do jazdy na deskorolce, ma dach pokryty trawą, a sciany zdobione wzorami węgierskich haftów ludowych. Budynek otwarto w 2022. Przypisy Bibliografia IstvánI. Wellner IstvánI., Budapeszt – przewodnik, TadeuszT. Olszański (tłum.), Warszawa: Sport i Turystyka, 1981, ISBN 83-217-2346-2, OCLC 749382163 . Linki zewnętrzne Strona oficjalna Muzeum Etnograficznego w Budapeszcie
Этнографический музей (Будапешт)

Этнографический музей в Будапеште (венг. Néprajzi Múzeum) считается одним из крупнейших музеев этнографии в Европе. Экспозиция и история Музейная коллекция включает в себя почти 200 тысяч экспонатов, среди которых художественные работы, фотографии, одежда, аксессуары, драгоценности разных эпох. Музей посвящён культуре не только венгерского народа, но и других европейских и неевропейских народов от первобытного общества до цивилизованного. Экспозиции музея охватывают тематику охоты, пчеловодства, рыболовства, животноводства и пастушеского труда, земледелия, ремесла, питанию и кухонной утвари, народной одежды и тканей, жилища, обычаев, религии, игр, музыкальных инструментов. Постоянные выставки музея называются «Традиционная культура венгерского народа от первобытных общин до цивилизации», «Народное искусство Венгрии» и «Культура и быт народов Африки, Индонезии, Азии». С 1973 по 2017 год музей размещался в здании бывшего Дворца правосудия на площади Лайоша Кошута напротив здания венгерского парламента. Проект в стиле эпохи грюндерства был подготовлен архитектором Алайошем Хаусманом на конкурс проектов здания венгерского парламента, но проиграл проекту Имре Штейндля и в конечном итоге воплощён в жизнь как Дворец правосудия в 1896 году. С 4 декабря 2017 года по 2020 год музей закрыт для посетителей в связи с намечающимся переездом в новое здание. Примечания Литература Венгрия. Издательство «Вокруг света», 2009 ISBN 978-5-98652-226-5 Михаэль Херл. Будапешт. Издательство Polyglott, 1996 ISBN 5-88395-021-3 Ссылки На Викискладе есть медиафайлы по теме Этнографический музей в Будапеште Официальный сайт Архивная копия от 21 июля 2011 на Wayback Machine
Етнографічний музей (Будапешт)

Етнографічний музей в Будапешті (угор. Néprajzi Múzeum) вважається одним з найбільших музеїв етнографії в Європі. Музейна колекція включає в себе майже 200 000 експонатів, серед яких художні роботи, фотографії, одяг, аксесуари, коштовності різних епох. Музей присвячений культурі не тільки угорського народу, але і інших європейських і неєвропейських народів від первісного суспільства до цивілізованого. Експозиції музею охоплюють тематику полювання, бджільництва, рибальства, тваринництва і пастушачого праці, землеробства, ремесла, харчуванню та кухонного начиння, народного одягу і тканин, житла, звичаїв, релігії, ігор, музичних інструментів. Постійні виставки музею називаються «Традиційна культура угорського народу від первісних громад до цивілізації», «Народне мистецтво Угорщини» та «Культура і побут народів Африки, Індонезії, Азії». З 1973 по 2017 музей розміщувався в будівлі колишнього Палацу правосуддя на площі Лайоша Кошута навпроти будівлі угорського парламенту. В 2022 музей переїхав в нову будівлю в Міському парку, спроєктовану ТОВ «Напур Архітект». Література Угорщина. Видавництво «Вокруг света», 2009 ISBN 978-5-98652-226-5 Міхаель Херлі. Будапешт. Видавництво Polyglott, 1996. ISBN 5-88395-021-3 Примітки Посилання Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Етнографічний музей в Будапешті Офіційний сайт [Архівовано 21 липня 2011 у Wayback Machine.]
Embajada de España en Hungría

La Embajada de España en Hungría es la máxima representación legal del Reino de España en la República de Hungría. Embajador El actual embajador es Alfonso Dastis, en sustitución de Anunciada Fernández de Córdova, nombrado por el gobierno de Pedro Sánchez en 2022. Misión diplomática El Reino de España tiene una única misión diplomática en el país, la embajada de España en Budapest creada en 1977.​ Previamente había existido un consulado español en Budapest desde principios del siglo XX. Historia Desde el siglo XVI Hungría perteneció a los dominios de la dinastía Habsburgo soberanos de Austria. Tras el fracaso revolucionario húngaro de 1848-1849, la dominación austriaca se hizo más patente, pero la crisis que afectó a Austria a partir de su derrota en 1866 motivó el Compromiso de 1867, por el que Hungría obtenía la equiparación en pie de igualdad con Imperio austriaco bajo un mismo soberano, nacía así Austria-Hungría. Con el final de la Primera Guerra Mundial (1914-1918), en Austria-Hungría surgieron diversos movimientos nacionales que promovieron la disolución del Imperio, que se consumó en 1919, de este modo Hungría inició su proceso en octubre de 1918 proclamándose independiente, y sellado el 16 de noviembre de 1918 con la proclamación de la República Popular de Hungría. España mantuvo relaciones diplomáticas a nivel consular (hasta 1929) con la República Soviética Húngara (1919) y el Reino de Hungría (1920-1946). Con el estallido de la Guerra Civil Española (1936-1939) el representante español dimitió por su apoyo a la sublevación militar, siendo sustituido por un encargado de negocios hasta 1937, cuando el gobierno del almirante y regente Miklós Horthy, cercano a las potencias del Eje, reconoció al gobierno de Franco. La liberación de Hungría por las tropas soviéticas y la creación de la República Popular de Hungría limitó las relaciones diplomáticas a asuntos económicos (Delegación española para negociaciones comerciales en 1966​) y que fue elevada a representación consular en 1970:​ 1) Carlos Gámir Prieto 21 de agosto de 1970​ - 12 de julio de 1973​2) Salvador García de Pruneda 14 de septiembre de 1973​ - 2 de abril de 1977 Finalmente, en 1977 se creó la Embajada española en Budapest siendo su primer embajador Salvador García de Pruneda. Demarcación Durante un breve periodo de tiempo la Embajada española en Hungría también tuvo una demarcación: República de Croacia: Croacia era un territorio integrado en el Austria-Hungría y desde 1918 en Yugoslavia y, por tanto, las relaciones se hacían a través de la Embajada de España de Yugoslavia. Tras la independencia del país balcánico de la Antigua Yugoslavia, las relaciones diplomáticas entre España y Croacia, 9 de marzo de 1992, las relaciones pasaban a través de la Embajada española en Hungría durante el periodo 1992-1993, hasta que el gobierno español estableció una misión permanente en el país europeo. Véase también Anexo:Relaciones bilaterales de España Anexo:Embajadores de España Misiones diplomáticas de España Referencias
Daubner cukrászda

A Daubner cukrászda Budapest egyik legnevesebb minőségi cukrászdája. Székhelye Budapest II. kerület, Szépvölgyi út 50. alatt, a Pusztaszeri út sarkán működik, ahová az Ürömi út sarkáról költözött. Története Elődjét Daubner Béla 1901-ben nyitotta meg Orosházán. Őt a fia követte a szakmában. A második világháború után a cukrászdát államosították. Daubner Béla 1946 után nyolc és fél év börtönbüntetést szenvedett politikai okokból, majd a Kádár-rendszer alatt még két és fél évet. A család az 1950-es évek végén költözött Budapestre. A népszerű cukrászdát ma a harmadik generáció egyik tagja, Daubner György cukrászmester vezeti. Díjai, elismerései Superbrands Hungary (2020) Források szeretlekmagyarorszag.hu 2.kerulet.ittlakunk.hu Jegyzetek
John Fowler & Co. Székház (Budapest)

A John Fowler & Co. Székház egy régi épület Budapest XI. kerületében (Budaörsi út 101). Az 1894 és 1896 között, Wellisch Sándor és Wellisch Gyula tervei szerint épült kastélyszerű épület a gőzekék gyártásával foglalkozó John Fowler & Co. vállalat székházának készült. Az 1940-es években már tulajdonosok kezébe került az épület, majd 1945 után államosították, 1955-ben pedig lakásokat alakítottak ki benne. Az épület napjainkra erősen leromlott állapotba került. Források Vincze Miklós: Angol tájba illő kastély áll Budapest peremén, 2012. április 12., 24.hu Szeretlek Magyarország
Szent Kereszt-templom (Berhida)

A berhidai román alapokon nyugvó Szent Kereszt római katolikus templom a Séd partján települt község központjában, a főutcában áll, középkori eredetű filiáris templom. Története és leírása Nyugati homlokzata előtt emelkedik zömök, sátortetős tornya, amelyhez hozzáépült a téglalap alaprajzú hajó a nyolcszög három oldalával záródó szentéllyel. A szentélyben áll a kőből faragott szentségház, amelyen néhány évtizede még kiolvasható volt elkészülése dátumának első két számjegye: a 14… A barokk főoltár a XVIII. századból való. A templom bejárata a tornyon keresztül nyílik (kőkeretes, csúcsíves kapukeret). A torony alatt dongaboltozatos előcsarnok van, északi és déli oldalfalában ülőfülkékkel. Két nyolcszög alaprajzú pillér tartja a nyugati karzatot. A templomhajót bordás keresztboltozat fedi (a két zárókő címeres). Az elsőn az apostoli kettős kereszt látható egy pajzson, a másodikon pedig a pajzson hatágú csillagot viselő félhold, azaz a Hontpázmány nemzetség címere. A hajó falán freskó nyomait is látjuk. A késő román, kora gótikus stílusban épült templomot a 13-14. század fordulóján emelték. A törökök többször elpusztították a falut, s megrongálták a templomot is. Majd többször átépítették, utoljára 1759-ben. Ekkor szerezték vissza a templomot a protestánsoktól. Az 1870/80-as évektől kezdték becsülni a templom műemléki értékét. Falkutatás (1962) után 1963/1964-ben restaurálták. Források "Római katolikus templom (Szent László király), Berhida". Vendégváró.hu. 2009. június 27. dátummal az eredeti címről archiválva. Hozzáférés: 2012. március 18..
Edison tér

Az Edison tér egy korábban önálló elnevezés nélküli közterület Budapest XIII. kerületében. A névadást a kerületi önkormányzat kezdeményezte, majd a tér nevét a Fővárosi Közgyűlés előzetes hozzájárulása után a kerületi önkormányzat 2019. január 21-én avatta fel. A négy épület által közrefogott téren mintegy 40.000 cserje és évelő növény él. Fekvése A Váci út – Fiastyúk utca – Madarász Viktor utca – Föveny utca által határolt területen található. A névválasztás indoka Az elnevezés arra utal, hogy a területen található Váci Greens irodakomplexumban jelentős nagyságú területet bérel a Thomas Alva Edison amerikai feltaláló által 1890-ben alapított General Electric (GE) cég. Források keruletiujsag.hu Archiválva 2019. december 11-i dátummal a Wayback Machine-ben media13.hu Archiválva 2021. április 14-i dátummal a Wayback Machine-ben Jegyzetek
Banys Gellért

Els Banys Gellért o Balneari Gellért (en hongarès Gellért fürdő) són un complex termal de Budapest, Hongria, un dels més coneguts i importants entre els molts que hi ha en aquesta ciutat.. Es troben al sector de Buda, al peu del turó Gellért i són un annex de l'històric Hotel Gellért. En Hongarès, Gellért equival a Gerard i fa referència a Gerard Sagredo, sant evangelitzador d'Hongria. Aquest complex termal va obrir les portes l'any 1918. L'edifici adopta l'estil característic del Modernisme hongarès, amb un ús abundant, en la decoració, dels vitralls (obra de l'important vitraller Miksa Róth), el mosaic i els materials ceràmics (especialment l'anomenat pirogranit, produït per la manufactura Zsolnay, d'ús molt freqüent en tot el modernisme hongarès). El 1927 va incorporar la piscina d'onades exterior i el 1934 una piscina d'aigua efervescent. Va resultar afectat durant la Segona Guerra Mundial, però pràcticament no va interrompre la seva activitat. Els anys 2007-2008 va ser objecte d'una completa rehabilitació. L'element més emblemàtic del tot el conjunt és la piscina interior flanquejada per columnes. Consta, en total, de vuit piscines interiors i de dues piscines exteriors, una d'elles la piscina d'onades. A banda, s'hi ofereixen tots els serveis propis d'un centre termal. Vegeu també Termes Széchenyi Enllaços externs Lloc web dels banys Gellért Web dedicat als banys de Budapest Gellért Banys visita virtual Arxivat 2013-11-02 a Wayback Machine.
Thermes Gellért

Les Thermes Gellért (en hongrois : Gellért gyógyfürdő) sont un établissement thermal situé dans le 11e arrondissement de Budapest, au pied du Gellért-hegy. Ils sont adossés à l'hôtel Gellért, célèbre pour ses décors Sécession, construit entre 1912 et 1918 par les architectes Ármin Hegedűs, Artúr Sebestyén et Izidor Sterk. Origine La première mention de sources médicinales à cet endroit date du règne d'András II au XIIIe siècle. Un hôpital occupa le site au Moyen Âge, puis les Ottomans y édifièrent des thermes évoqués par Evliya Çelebi, écrivain turc célèbre pour ses récits de voyages. Modernisé lors de sa restauration après la Seconde Guerre mondiale, le complexe thermal comprend un institut d'hydrothérapie installé dans un cadre d'époque mais doté d'équipements modernes. Galerie Portail de l’eau Portail de Budapest Portail de l’Art nouveau
Bagni Gellért

I Bagni Gellért (in ungherese Gellért gyógyfürdő) sono un complesso termale che si trova nella parte Buda di Budapest, capitale dell'Ungheria. Costruiti tra il 1912 e il 1918 in stile Art Nouveau, furono ampliati nel 1927, danneggiati durante la seconda guerra mondiale dai bombardamenti sovietici e poi ricostruiti. La zona dei bagni oggi fa parte dell'edificio alberghiero dell'Hotel Gellert, pur mantenendo un ingresso separato ed indipendente. Queste terme sono probabilmente le più famose di Budapest, nonché tra le più belle architettonicamente, con mosaici colorati e decorazioni che gli sono valsi apparizioni in numerose riviste e vari spot televisivi. Intorno alla suggestiva sala principale che contiene la piscina centrale riscaldata, si aprono numerose sale e altri bagni, oltre a servizi di varia natura: massaggi, terapia del fango, solarium, centro estetico, parrucchiere, bar e ristorante a buffet. È presente anche una ampia zona esterna che in inverno resta chiusa, ad eccezione di una piccola piscina con acqua termale. Notizie riguardanti le proprietà delle acque curative si trovano già a partire dal XIII secolo. Nel medioevo qui vi era edificato un ospedale. Dei bagni sono stati poi realizzati durante il periodo della dominazione turca. Bibliografia AA.VV., Il Liberty ungherese nelle ceramiche della manifattura Zsolnay (brossura), a cura di Gilda Cefariello Grosso, 1ª ed., Roma, Palombi Editore, 2001, ISBN 88-7621-225-6. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Bagni Gellért Collegamenti esterni Sito ufficiale, su gellertfurdo.hu. Bagni Gellért, su archINFORM. (EN) Budapest Spas and Hot Springs entry on Gellért Baths, su spasbudapest.com. URL consultato il 20 maggio 2010 (archiviato dall'url originale il 14 dicembre 2008). (EN) Danubius Hotels Gellért Baths, su danubiushotels.com. URL consultato il 9 ottobre 2008 (archiviato dall'url originale il 9 ottobre 2008). (EN) Gellert Bath information and virtual tour, su en.muemlekek.info. URL consultato il 16 marzo 2013 (archiviato dall'url originale il 2 novembre 2013).
Băile Medicinale Gellért

Parte a celebrului Hotel Gellért situat în Buda, Băile și Piscinile Medicinale Gellért (de asemenea, cunoscute sub numele de Băile Gellért sau în maghiară ca Gellért fürdő) este un complex de băi situat în Budapesta, Ungaria. Istorie Complexul a fost construit între 1912 și 1918 în stil Art Nouveau (secesionist). Acestea au fost deteriorate în timpul cel de-al Doilea Război Mondial, iar apoi reconstruite. Referințe la aspectele curative a acestor locuri datează încă din secolul al XIII-lea. Un spital a fost situat în acest loc în timpul Evului Mediu. În timpul ocupației otomane au fost construite băi în acest loc. „Izvorul magic de vindecare” era denumirea folosită de către turci în secolele al XVI-lea și al XVIII-lea. Baia a fost numit Sárosfürdő (baie noroioasă), datorită nămolului mineral sedimentat la fundul piscinelor. Locații de filmare Băile Gellért, au fost folosite ca o locație pentru filmare pentru următoarele proiecte artistice: Acumulator 1 (1994), regizat de Jan Sverák Cremaster 5 (1997) din seria The Cremaster Cycle în regia lui Matthew Barney Víz (Piscine de Dorință) (1999) în regia lui Layne Derrick Transport Se poate ajunge cu mijloacele de transport public, tramvaiele 47 sau 49 de la piața Deák Ferenc sau tramvaiul 19 din direcția Podului Margareta sau cu metroul 4 de la Gara Keleti. 47°29′1.35″N 19°3′3.5″E﻿ ()47.4837083; 19.050972
Pone Navata

Pone Navata a pannoniai római limes egyik fontos erődítménye volt a Dunakanyar bejáratánál, a visegrádi Sibrik-dombon. Az I. Constantinus parancsára épített erőd a többé-kevésbé folyamatos használatnak köszönhetően egészen a tatárjárásig állt. Története A ripa (folyóparti limes) e kényes szakaszára I. Constantinus császár építtette a soktornyos, szabálytalan háromszög alakú erődöt. A Duna fölötti 176 méter magas dombról ellenőrizni lehetett a Duna Castra ad Herculemtől a Szentendrei-szigetig tartó szakaszát. Az erőd 300 fős auxiliaris helyőrséggel rendelkezett, és a számos burgusszal, Ad Herculem és a mai Gizellamajor erődjével, a Szentendrei-sziget két erődjével, valamint a szobi és verőcei hídfőállással együtt a dunai limes legjobban megerősített részét alkotta. A római helyőrségét, valószínűleg az Auxilia Ursarensia-t a kvádok elleni háború után, még 380 előtt Ad Statuasba helyezték, csak a nagy toronyban maradhatott katonaság. Egy kisebb csoport telepedett meg az erődben, akik földbe vájt lakógödrökben éltek. Más források szerint a kvádok foglalták el. Az 5. századtól nincs nyoma lakóknak. A magyar honfoglalás után ismét használatba vették, a kijavított erődítmény lett az egyik első magyar vármegye, Visegrád vára. Ennek első írásos említése 1009-ből való. Valószínűleg a tatárjárás idején pusztult el végleg. Leírása Pone Navata korára jellemzően szabálytalan, nagyjából háromszög alaprajzú, 114x130 méteres, 11 patkó alakú oldaltoronnyal és 3 legyező alakú saroktornyokkal megerősített tábor volt. Falai 1,1-1,2 méter vastagok. Az erőd bejárata a nyugati oldalon lévő toronynál nyíló és 360 körül megnagyobbított kapu volt, a feltételezett későbbi - a kapu elé 380 körül épített, 14,20x12,90 méteres torony miatt szükségszerűnek tűnő - keleti kapura nincs bizonyíték. Feltárása Már a 19. században ismertek voltak a környéken előkerült római kövek Soproni Sándor 1951-52 illetve 1970-75 között ásatott a szinte beépítetlen terepen. Ekkor történt meg egy falszakasz illetve a nagy torony alapjainak konzerválása. Soproni úgy vélte, a két torony között lévő kapunak a keleti oldalon kellett lennie, ám erre máig nem került elő bizonyíték. Az ő nevéhez fűződik az építés idejének megállapítása is. Az északkeleti legyező alakú bástyában néhány téglára bukkantak Terentius Dux nevével, aki 371-ig volt hivatalban. Néhány az erődben talált oltárkő és szobor ma a Salamon-toronyban rendezett kiállításon látható. Megközelítés A helyszín autóval elérhető a 11-es számú útról Visegrádtól keletre induló hegyi úton, illetve a Fellegvár mellett továbbhaladva. A romok gyalogosan szabadon bejárhatók, csak az erőd egyik sarkában áll egy magánház. Fotók Források "Visegrád, Sibrik-domb (Pone Navata)". romaierod.gportal.hu. 2011. augusztus 26. dátummal az eredeti címről archiválva. Hozzáférés: 2011. július 9.. "Pone Navata - Visegrád". Magyar Limes Szövetség. Hozzáférés: 2011. július 9.. "Kastell Visegrád-Sibrik" (német nyelven). Wikipedia German. Hozzáférés: 2011. július 9..
BGSZC Széchenyi István Kereskedelmi Szakgimnáziuma

A BGSZC Széchenyi István Kereskedelmi Szakgimnáziuma (korábbi nevén Gróf Széchenyi István Községi Felsőkereskedelmi Fiúiskola, illetve Fővárosi Kereskedelmi Iskola) egy nagy múltú budapesti oktatási intézmény. Története A Budapest VIII. kerület, Vas utca 9–11. alatt 1909 és 1910 között épült fel Lajta Béla tervei szerint az iskola épülete. A 48×70 méteres telken elhelyezkedő épület három lépcsőházzal, tornateremmel rendelkezik. Homlokzatát a kötegpillérek által tagolt monumentalitás jellemzi, ajtajai pedig korabeli újdonságként alumíniumból készültek. Lajta első tervén tornyok is szerepeltek a lépcsőházak tetején, ezeknek megvalósításáról azonban a tervező később lemondott. Érdekesség, hogy maga Lajta tervezte az iskola eredeti bútorait, azonban ezek többsége már a második világháború előtt (részben után) kidobásra került, és csak korabeli fényképek őrzik emléküket. Galéria Források Vámos Ferenc: Lajta Béla, Akadémiai Kiadó, Budapest, 1970, 159–197. o. (fényképekkel) További információk Lajta Béla Vas utcai felsőkereskedelmi iskolája a maga idején nemcsak Budapesten, Európában is a legjobbak közé számított. Archiválva 2020. szeptember 26-i dátummal a Wayback Machine-ben