NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Szent Miklós-plébániatemplom és minorita rendház (Szeged-Felsőváros)

A szegedi Szent Miklós-templom 1754-1767 közt épült későbarokk stílusú épület. A tervező Lechner Vencel. Dobi János szegedi építőmester építette fel a középkori apátsági templom helyére. Története A templom helyén már 1225-ben egy prosperáló apátsági templom volt található, aminek akkor is Szent Miklós volt a védőszentje, mivel a hajósoknak halászoknak és a vizen járóknak is ő volt a patrónusa, és mivel a helyiek ezzel foglalkoztak, fontos volt számukra a szent. Ez a templom a tatárjárás idején (1241-42) elpusztult. Az azután következő templomot domonkos rendi szerzetesek építették, miután 1318-ban letelepedtek Szegeden. Ahogy a legtöbb alföldi templom, ez is áldozatul esett a török hódoltság pusztításának. 1739-ben minorita szerzetesek érkeztek Szegedre, akik 1747-re új kolostort építettek. A mai templomot a 13. századi apátsági templom maradványaira 1754-től 1767-ig építették. Ismét a Szent Miklós-kultuszt akarták ápolni, így a védőszent is ő lett. Az építkezés körülményeiről kevés adatunk van: a tervek Lechner Venceltől származnak, a kivitelezést Dobi János szegedi építőmester végezte. Az arányaihoz képest szinte gótikusan felnyúló templom már a késői barokk szerkezeti formáit fejezi ki. A fapadokat a helyi minoriták faragták. A klasszicista stílusú főoltár 1806-ban készült el. A (már korábban elkészült) oltárképen Szent Miklós található: ennek a festője ismeretlen. Az oltárkövet Zahnt Ferenc márványművész készítette. 1887-ben tűzkár történt a templomban, de már a következő évben felújították, így megkapta a ma látható későbarokk homlokzatát. 2022-ben több száz éves kriptákat fedeztek fel a templom alatt. Galéria Érdekességek Annak ellenére, hogy barokk a templom, mégis a falai olyan magasak, mint egy gótikus templomé. Érdemes összehasonlítani a Szeged-alsóvárosi templommal, ami már valóban gótikus. Jegyzetek Források Gaál Endre (szerk): Szeged Története 3. Szeged, 1991 A templom felújításával kapcsolatos honlap További információk Körtvélyessy László: Adatok a szegedi minorita rendház történetéhez; Ablaka György Ny., Szeged, 1944 Varga András: A szegedi minorita könyvtár a XVIII. században; Scriptum, Szeged, 1991 (Olvasmánytörténeti dolgozatok) Régi könyveink és kézirataink katalógusai. A szegedi minoriták könyvtára; összeáll. Varga András; JATE, Szeged, 1991 (Acta bibliothecaria)
Szent Rókus-templom (Szeged)

A szegedi Szent Rókus-plébániatemplom egy 1905–1909 közt épült Aigner Sándor tervei szerint neogótikus építészeti stílusú római katolikus templom. A Rókus városrészben található, a mai Kossuth Lajos sugárút mentén. Története A mai templom helyén már korábban is álltak templomok. Legkorábbi épület az 1739-ben épült egytornyú, barokk stílusú pestiskápolna, amit fogadalomból épített város Szent Rókus védőszent tiszteletére, azt meghálálva, hogy megszabadultak az 1738-as szegedi pestisjárványtól. 1805-ben plébániát alapítottak itt, amihez óvoda, iskola és közösségi ház is tartozott. 1829–1833 között új templomot építettek, aminek a férőhelye 1000 fő körül volt, ami igen kevésnek számított, viszont az egyházközségnek, csak erre volt pénze. Ezt a templomot az 1879-es szegedi árvíz jelentősen megrongálta, mivel alapvetően egy alacsonyabb fekvésű területre épült. Az új templom 1905–1909 között épült, ez a mai neogótikus templom, ami már jóval nagyobb férőhellyel rendelkezik: csaknem 2500 fő. A trianoni béke hatására a Csanádi egyházmegye központja Szegedre került, így ideiglenesen ez a templom lett a székesegyház, amíg át nem vette a szerepét a frissen épült Fogadalmi templom. A plébánia területe a város munkásnegyede volt, így az első szakszervezetet a szövőgyári munkásnők védelmére a helyi plébános alapította meg. 2019-2020 között kívülről kitatarozták, így mára kiváló állapotban várja a híveket és a látogatókat. Jegyzetek Források A Szent Rókus-plébánia honlapja Gaál Endre (szerk.): Szeged Története 3., Somogyi Könyvtár, Szeged, 1991, 927–928. o., ISBN 9637581340
Kostel svatého Ducha (Hévíz)

Kostel svatého Ducha v Hévízu (maď. Szentlélek templom), označovaný jako modrý kostel, je moderní římskokatolický farní kostel v maďarském Hévízu. Historie Kostel byl vystavěn na nároží dvou v moderním slohu v letech 1996–1999 podle plánu Jánose Bocskaie. Má kapacitu asi 1000 osob. Kostel je opatřen 7 věžemi, které symbolizují 7 duchů a jehož půdorys při pohledu z ptačí perspektivy tvoří tvar holubici, která symbolizuje Ducha svatého. Moderní interiér má dobrou akustiku a je proto vhodný také k pořádání varhanních koncertů. Za zmínku stojí bronzová plastika „Ecce homo“. V sakristii je umístěna další bronzová plastika. Na svatodušní neděli se zde konají posvícení. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Ducha v Hévízu na Wikimedia Commons
Magyarok Nagyasszonya-társszékesegyház

A Magyarok Nagyasszonya-társszékesegyház római katolikus templom Nyíregyházán, 1993 óta a Debrecen-Nyíregyházi egyházmegye társszékesegyháza, előtte Egri főegyházmegyés templom volt. A város főterén álló kéttornyú, neoromán stílusú templom Samassa József egri érsek fogadalmi temploma, aki 1902-es aranymiséje alkalmából ajándékozta Szabolcs vármegye székvárosának. Ő maga szentelte fel 1904. augusztus 20-án. Jegyzetek További információk Hivatalos honlap (magyar)
Citadela (Budapešť)

Citadela na Gellértově hoře je dominantní fortifikační stavba celého vrcholku a známá turistická atrakce Budapešti. Je 220 m dlouhá a 60 m široká. Půdorys má ve tvaru písmene U. Byla postavena po letech 1848–49, kdy došlo k Maďarské revoluci proti vládnoucím Habsburkům, jako opevnění proti sousednímu Hradnímu vrchu. Zbudovat ji nechal Julius Jacob von Haynau, velitel rakousko-uherské armády a projekt připravili Emmanuel Zitta a Ference Kasselik. Umístěno zde bylo na 60 kanónů. Během rakousko-uherského vyrovnání žádala zalitavská strana zboření pevnosti, nicméně k tomu nedošlo. Armáda ji opustila roku 1897. O dva roky později vlastnictví objektu převzalo od vojska město Budapešť. Během druhé světové války se tu usadila německá armáda, která citadelu značně zdevastovala. V roce 1956 odsud střílelo sovětské vojsko. Dnes se v jejích základech nachází malé vojenské muzeum. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Citadella na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Citadela na Wikimedia Commons
Zitadelle (Budapest)

Die Zitadelle (ungarisch Citadella) ist ein Festungsbau auf der Spitze des Gellértbergs in der ungarischen Hauptstadt Budapest. Sie wurde als Reaktion auf die Revolution von 1848/49 errichtet, nachdem Ungarn seine Unabhängigkeit von Österreich erklärt hatte und der Aufstand schließlich durch österreichische und russische Truppen niedergeschlagen worden war. Als Zwingburg sollte sie fortan dazu dienen, die Stadt militärisch zu kontrollieren und künftige Erhebungen zu verhindern. Heute ist sie Teil des UNESCO-Weltkulturerbes. Geschichte Nachdem der ungarische Freiheitskampf 1848/49 niedergeschlagen wurde, schmiedete man in Wien erste Pläne für einen Festungsgürtel um Budapest. Die Intention dahinter war, die ungarische Hauptstadt besser militärisch kontrollieren zu können und einen weiteren Aufstand zu verhindern. Jedoch wurden diese Pläne nie ausgeführt, abgesehen von der 220 Meter langen und bis zu 60 Meter breiten Zitadelle auf dem Gellértberg, die dann zwischen 1850 und 1854 errichtet wurde. Ihre Hauptfunktion bestand aber weniger darin ein militärisches Bollwerk zu sein, als die Budapester Bevölkerung an die Oberherrschaft Österreichs zu erinnern. Nach der Übergabe dieser 1899 an die Zivilbehörden wurden einige Teile abgerissen. Während des Zweiten Weltkriegs legte die deutsche Wehrmacht im Inneren der Zitadelle einen Bunker und eine Flugabwehrstellung an. Am 12. Februar 1945 wurde die Zitadelle nach heftigen Kämpfen durch sowjetische Truppen eingenommen. Umgebung Heute zählt die Zitadelle, wohl auch wegen der Aussicht auf große Teile der ungarischen Hauptstadt, zu einem der beliebtesten Ausflugsziele in Budapest. An der Südspitze der Zitadelle findet man die Freiheitsstatue, die zu Ehren der Soldaten, die Ungarn im Zweiten Weltkrieg befreiten, errichtet wurde. Weblinks Zitadelle Budapest. In: burgenwelt.org. Abgerufen am 21. Juli 2025 Einzelnachweise
Citadella

The Citadella (Hungarian pronunciation: [ˈt͡sitɒdɛlːa]) is the fortification located upon the top of Gellért Hill in Budapest, Hungary. Citadella is the Hungarian word for citadel, a kind of fortress. The word is exclusively used by other languages to refer to the Gellért Hill citadel which occupies a place which held strategic importance in Budapest's military history. History The fortress was built in 1851 by Julius Jacob von Haynau, a commander of the Austrian Empire, and was designed by Emmanuel Zitta and Ferenc Kasselik, after the Hungarian Revolution of 1848. It occupies almost the entire 235 metres high plateau. The fortress is a U-shaped structure built about a central courtyard, being 220 metres long, 60 metres wide, and 4 metres tall. It had a complement of sixty cannons. Actually built by Hungarian forced labourers, it was finished in 1854. In June 1854 Austrian troops settled in the citadel. After the Austro-Hungarian Compromise of 1867 and the establishment of Austria-Hungary, the Hungarians demanded the destruction of the Citadel, but the garrison troops left only in 1897, when the main gate was symbolically damaged. It was not until late 1899 when the city took possession of the Citadel. A few months later, in 1900, the walls were demolished. In the Hungarian Revolution of 1956, Soviet troops occupied the Citadella and fired down into the city during the assault that overthrew the Nagy-led Hungarian government. On 5 April 2026, the Citadella was reopened following years of renovations. Sights Next to the Danube-facing longitudinal wall of the Citadella, there is an open-air display of a small collection of Red Army weaponry, most of them from the Second World War. The pieces are the following (going left to right on the picture): a 76 mm M1942 divisional gun (ZiS-3), a design from 1942 a 57 mm M1943 anti-tank gun (ZiS-2), a design from 1943 an 82 mm BM-37 infantry mortar, a design from 1937 an 85 mm D-44 divisional gun, a design from 1944 a 57 mm AZP S-60 anti-aircraft autocannon, a design from 1950 From the top of the Citadel, a panoramic view is available of the city, the Danube and its eight bridges. At the east end of the complex is the Liberty Statue. References
Ciudadela de Budapest

La Ciudadela de Budapest (en húngaro: Citadella; pronunciado /ˈt͡sitɒdɛlːa/) es una fortificación situada en la cima de la colina Gellért de Budapest (Hungría). En húngaro, Citadella significa ciudadela. En otros idiomas, esta palabra se usa exclusivamente para referirse a la ciudadela de la colina Gellért, que ocupa un lugar que ha tenido una gran importancia estratégica en la historia militar de Budapest. Historia La fortaleza fue construida en 1851 por Julius Jacob von Haynau, un comandante del Imperio austriaco, y diseñada por Emmanuel Zitta y Ferenc Kasselik, después de la Revolución húngara de 1848. Ocupa casi toda una meseta situada a 235 metros de altura. La ciudadela es una estructura con forma de U construida alrededor de un patio central, que tiene 220 metros de longitud, 60 metros de anchura y 4 metros de altura. Tenía una dotación de sesenta cañones.​ Construida en realidad por trabajadores forzados húngaros, la ciudadela fue completada en 1854. En junio de ese mismo año, se instalaron en ella tropas austriacas. Tras el compromiso austrohúngaro de 1867 y la creación del Imperio austrohúngaro, los húngaros pidieron la destrucción de la ciudadela, pero las tropas de la guarnición austriaca no se marcharon hasta 1897, cuando su puerta principal fue dañada simbólicamente.​ No fue hasta finales de 1899 cuando la ciudad tomó posesión de la ciudadela. Unos meses después, en 1900, sus murallas fueron demolidas.​ Durante la Revolución húngara de 1956, las tropas soviéticas ocuparon la ciudadela y dispararon desde ella hacia la ciudad durante el asalto que derrocó al Gobierno húngaro liderado por Imre Nagy.​ Lugares de interés Junto al muro longitudinal de la ciudadela que da hacia el Danubio, hay una exposición al aire libre de una pequeña colección de armas del Ejército Rojo, la mayoría de las cuales datan de la Segunda Guerra Mundial. Las piezas son las siguientes (de izquierda a derecha en la imagen): un cañón de campaña M1942 (ZiS-3) de 76 mm, un diseño de 1942. Un cañón antitanque M1943 (ZiS-2) de 57 mm, un diseño de 1943. Un mortero de infantería BM-37 de 82 mm, un diseño de 1937. Un cañón de campaña D-44 de 85 mm, un diseño de 1944. Un cañón antiaéreo automático AZP (S-60) de 57 mm, un diseño de 1950. La cima de la ciudadela ofrece unas vistas panorámicas de la ciudad de Budapest, el Danubio y sus ocho puentes. En el extremo oriental del complejo está la Estatua de la Libertad.​ Véase también Bastión de los Pescadores Castillo de Buda Referencias
Citadelle (Budapest)

La citadelle (en hongrois : citadella) est le nom donné à la place forte qui domine Budapest du sommet du Gellért-hegy. La Citadelle de Budapest est une forteresse située au sommet du mont Gellért, dominant le Danube et offrant l’un des panoramas les plus connus de Budapest. Pendant plusieurs années au début du XXIe siècle, le site a fait l’objet de travaux de rénovation et d’aménagement, limitant temporairement l’accès au public. La Citadelle fut construite entre 1850 et 1854 par l’Empire des Habsbourg, à la suite de la révolution hongroise de 1848-1849. Son édification s’inscrivait dans une stratégie militaire visant à renforcer le contrôle impérial sur la ville et à prévenir de nouveaux soulèvements. L’ouvrage comprenait des murailles massives, des casemates et des positions d’artillerie. Au fil du temps, la fonction militaire de la forteresse déclina progressivement. Le site acquit ensuite une importance touristique majeure en raison de sa position dominante et de la vue sur les quartiers de Buda et de Pest, le Danube et plusieurs monuments emblématiques de la capitale. Au XXIe siècle, la Citadelle a bénéficié d’un vaste programme de restauration destiné à préserver le monument, moderniser ses infrastructures et améliorer l’accueil des visiteurs. Elle demeure aujourd’hui l’un des sites historiques et panoramiques les plus fréquentés de Budapest. Site Histoire L'édifice actuel Gellérthegy Statue de la Liberté (Budapest) Memento Park Références Liens externes (hu) Site officiel Ressource relative à l'architecture : Structurae Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de Budapest
Citadel van Boeda

De Citadel van Boeda (Citadella) is een vesting op de Gellértberg in Boedapest (District XI) die vrijwel het gehele bergplateau inneemt. Het bergplateau is 235 meter hoog. De opstand van de Hongaarse vrijheidsstrijders in 1848 werd een jaar later door de Oostenrijkers met behulp van een Russisch leger onderdrukt. Om de bevolking van Boedapest angst en ontzag in te boezemen, werden er plannen gemaakt om grote verdedigingswerken aan te leggen. Van deze grootscheepse plannen werd alleen de citadel, gebouwd door Hongaarse dwangarbeiders, in 1854 verwezenlijkt. In juni 1854 vestigden Oostenrijkse troepen zich in de citadel. Na 1867, toen Oostenrijk en Hongarije een unie sloten - de Dubbelmonarchie - nam de betekenis van de citadel af. Het stadsbestuur trachtte de citadel het militaire karakter te ontnemen. Pas eind 1899 kreeg het stadsbestuur de citadel in bezit. Een paar maanden later, in 1900, werden de vestingmuren afgebroken. De vesting ligt om een halfcirkelvormige binnenplaats. De vertrekken zijn in twee gangen gebouwd. In een negental gewelfde vertrekken, vroeger de kazematten, is nu een restaurant gevestigd. Ten oosten van de citadel staat het Vrijheidsbeeld, dat ontworpen is door Zsigmond Kisfaludi-Stróbl. Het monument is in totaal 40 meter hoog en is ter herinnering van de bevrijding van de stad, in 1945 door de Sovjettroepen, opgetrokken. Aan de voet van een 14 meter hoog beeld van een vrouw die een palmtak omhoog houdt, stond - tot 1992 - een bronzen beeld van een Sovjetsoldaat met de rode vlag. Links en rechts hiervan staan twee beelden, waarvan het ene de vooruitgang en het andere de vernietiging uitbeeldt. Westelijk van de citadel ligt het grote Jubileumpark. Het is eigenlijk een herdenkingspark, aangelegd in 1967 bij de viering van het vijftigjarig jubileum van de Russische Oktoberrevolutie. Boven op de citadel heeft men een panoramisch zicht over de stad, de Donau en zijn acht bruggen.
Цитадель (Будапешт)

Цитадель (Цитаделла, венг. Citadella) — фортификационное сооружение в Венгрии, в западной части Будапешта (Буде), на вершине горы Геллерт. Цитадель построена после подавления Венгерского восстания (1848—1849) по инициативе Юлиуса Якоба фон Гайнау императором Францем Иосифом I. Строительство завершено в 1854 году. Считается символом абсолютизма и тирании. В начале XIX века на вершине горы Геллерт построена обсерватория по распоряжению эрцгерцога Австрийского, палатина Венгрии Иосифа. В 1815 году обсерваторию посетили российский император Александр I, австрийский император Франц II и король Пруссии Фридрих Вильгельм III. Обсерватория была снесена при строительстве Цитадели. Цитадель длиной 220 м и высотой 14—16 метров с толщиной стен до 4 м служила местом размещения гарнизона и 60 пушек. После Австро-венгерского соглашения 1867 года Цитадель потеряла своё значение. В 1899 году Цитадель была покинута австрийскими войсками и была как символ угнетения частично разрушена. Во время Второй мировой войны осенью и зимой 1944/1945 года в казематах находились бомбоубежище, военный склад и госпиталь. В 1965 году Цитадель объявлена памятником, охраняемым государством. В 1947 году на горе Геллерт установлена Статуя Свободы (скульптор Жигмонт Кишфалуди-Штробль). Первоначально монумент дополняла 6-метровая бронзовая скульптура советского воина с автоматом ППШ-41 на груди и знаменем. Надпись на постаменте гласила: «В память о советских героях-освободителях от благодарного венгерского народа. 1945». После перехода Венгрии к демократии в 1989 году фигуру солдата перенесли в парк Мементо. Новая надпись на монументе гласит: «В память всех тех, кто пожертвовал свои жизни ради независимости, свободы и процветания Венгрии.» В 2020—2025 годах была осуществлена масштабная реконструкция памятника. Открытие запланировано на день Венгерской революции 15 марта 2026 года. Примечания
Citadela, Budimpešta

Citadela v madžarski prestolnici Budimpešta, na vrhu hriba Gellért, je trdnjava. Zgrajena je bila iz izkušenj marčne revolucije 1848/49, ko je madžarski rajhstag razglasil svojo neodvisnost od hiše Habsburško-Lotarinške in razglasil republiko, nakar je avstrijska vojska ob podpori ruskih in hrvaških vojakov posredovala in razbila vstajo. Danes je citadela del seznama Unescove svetovne dediščine. Zgodovina Trdnjavo je leta 1851 zgradil Julius Jacob von Haynau, poveljnik Avstrijskega cesarstva, načrtovala pa sta jo Emmanuel Zitta in Ferenc Kasselik po madžarski revoluciji leta 1848. Zavzema skoraj celotno 235 metrov visoko planoto. Trdnjava je struktura v obliki črke U, zgrajena okoli osrednjega dvorišča, dolga je 220 metrov, široka 60 metrov in visoka 4 metre. Imela je šestdesetih topov. Pravzaprav so jo zgradili madžarski prisilni delavci in je bila dokončana leta 1854. Junija 1854 so se v citadeli naselile avstrijske čete. Po avstro-ogrskem kompromisu leta 1867 in ustanovitvi Avstro-Ogrske so Madžari zahtevali uničenje Citadele, vendar so jo garnizije zapustile šele leta 1897, ko so bila simbolično poškodovana glavna vrata. Šele konec leta 1899 je mesto prevzelo Citadelo. Nekaj ​​mesecev pozneje, leta 1900, so obzidje porušili. Med madžarsko revolucijo leta 1956 so sovjetske čete zasedle Citadelo in med napadom, ki je strmoglavil madžarsko vlado pod Nagyjevim vodstvom, streljale na mesto. Znamenitosti Ob proti Donavi obrnjenem vzdolžnem zidu Citadele je na prostem razstavljena majhna zbirka orožja Rdeče armade, večina iz druge svetovne vojne. Kosi so naslednji (od leve proti desni na sliki): 76 mm divizijski top M1942 (ZiS-3), zasnova iz leta 1942 57 mm protitankovski top M1943 (ZiS-2), model iz leta 1943 82 mm pehotni minomet BM-37, model iz leta 1937 85 mm divizijski top D-44, zasnova iz leta 1944 57 mm protiletalski top AZP S-60, zasnova iz leta 1950 Z vrha Citadele je na voljo panoramski pogled na mesto, Donavo in njenih osem mostov. Na vzhodnem delu kompleksa je Kip svobode. Sklici Zunanje povezave Burgenwelt Luftaufnahmen
Цитадель (Будапешт)

Цитадель (угор. Citadella) — фортифікаційна споруда в Будапешті, столиці Угорщини, на пагорбі Геллерт. На цитаделі розміщена будапештська статуя Свободи. Історія Фортеця побудована 1851 року за ініціативи австрійського генерала Юліуса Якоба фон Гайнау. Зведено за проєктом Еммануеля Цітти й Ференца Кашшеліка після Угорської революції 1848—1849 років. Споруда займає територію майже всього пагорба на висоті 235 метрів. Фортеця має U-подібну форму, побудована навколо центрального двору. Довжина споруди становить 220 метрів, ширина — 60 метрів, висота — 4 метри. Цитадель мала 60 гармат. Цитадель будували угорські підневільні робітники. Будівництво завершено 1854 року. У червні того ж року австрійський гарнізон зайняв фортецю. Після австро-угорського компромісу й утворення Австро-Угорської монархії угорці вимагали, щоб гарнізон покинув цитадель. Проте це було зроблено лише в 1897 році. Тоді ж головний вхід до споруди символічно зруйнували. У 1899 році цитадель перейшла до власності міста. За кілька місяців, у 1900, стіни фортеці були знесені. Востаннє цитадель використовували для військових цілей під час Другої світової війни. Після її завершення, в 1947 році, на ній встановили статую Свободи. Під час Угорської революції 1956 року радянські війська зайняли цитадель і звідси обстрілювали місто, де відбувалося повстання проти уряду Імре Надя. Визначні пам'ятки Поруч із поздовжньою стіною Цитаделі, що виходить на Дунай, відкрито експозицію невеликої колекції озброєння Червоної Армії, більшість із якої належать часів Другої світової війни. До колекції належать: 76-мм дивізійна гармата зразка 1942 року (ЗІС-3); 57-мм протитанкова гармата зразка 1941 року (ЗІС-2); 82-мм міномет БМ-37; 85-мм дивізійна гармата Д-44; С-60. Примітки
Beležír

Beležír je chráněný areál v katastrálních územích obcí Dubno, Gemerský Jablonec a Nová Bašta v okrese Rimavská Sobota v Banskobystrickém kraji na Slovensku. Území bylo vyhlášeno v roce 2012 a jeho rozloha je 61,67 hektaru. Předmětem ochrany jsou dvě lokality výskytu sysla obecného (Spermophilus citellus). Reference
Bokrošské slanisko

Bokrošské slanisko je přírodní rezervace v katastrálním území obce Iža v okrese Komárno v Nitranském kraji na Slovensku. Území bylo vyhlášeno v roce 1988 a jeho rozloha je 14,06 hektaru. Předmětem ochrany je zbytek slanisek Podunajeské nížiny s řídkou slanomilnou vegetací, který je jedním z nejsevernějších výběžků maďarských pust. Reference
Burdov (národní přírodní rezervace)

Burdov (dříve též Kováčovské kopce – juh) je národní přírodní rezervace v katastrálních územích obcí Chľaba a Kamenica nad Hronom v okrese Nové Zámky v Nitranském kraji na Slovensku. Území bylo vyhlášeno v roce 1966 a jeho rozloha je 364,14 hektaru. Předmětem ochrany je pahorkatina s nejbohatší teplomilnou florou na Slovensku. Na andezitovém podloží se střídají teplomilné doubravy s lesostepmi a enklávami skalních stepí. Reference
Cúdeninský močiar

Cúdeninský močiar je přírodní rezervace v katastrálním území obce Ipeľské Predmostie v okrese Veľký Krtíš v Banskobystrickém kraji na Slovensku. Území bylo vyhlášeno v roce 2009 a jeho rozloha je 141,69 hektaru. Předmětem ochrany jsou biotopy vysokobylinných společenstev na vlhkých loukách a nížinné a podhorské kosené louky s výskytem motýla ohniváčka černočárného (Lycaena dispar). Reference