NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Universidad José Cecilio del Valle

The Universidad José Cecilio del Valle (UJCV) is a private higher education institution in Honduras. It was established in 1978 through the Asociación Hondureña para el Fomento de la Educación Superior (AHFES). UJCV offers associate's degrees, as well as 4-to-5-year bachelor's degrees along with some master's programs. Campus UJCV has two campuses - Tegucigalpa Campus and Comayagua Campus. Comayagua is located in a more suburban environment, in contrast to Tegucigalpa in a more urban environment. History The history of the José Cecilio del Valle University (UJCV) began in 1976, when the Honduran Association for the Promotion of Higher Education (AHFES), sought to establish a new center for higher studies, a private university based in Tegucigalpa. On July 9, 1977, the UNAH authorities agreed to the request presented to found the UJCV, in accordance with Constitutional Article 157. On July 20, 1977, the Council of Ministers agreed with the UNAH criteria. On December 1, the José Cecilio del Valle University began its operations. The new university offers Honduran youth an educational offer of three careers: Architecture, Agronomy and Administration of Agricultural Companies. On May 8, 1978, authorization was given for the establishment of the José Cecilio del Valle University, granted by the Government of Honduras by Decree 1605-EP of the Ministry of Public Education. In 1981, the University signed an international agreement with Tecnológico de Monterrey. Later in 1981, the first class graduated from the University - this represented the first time that any Honduran citizens were able to graduate from a domestic university with an Architecture degrees. In 1982, the University began to offer a Computer Systems Engineering class - also the first in Honduras. In 1986, students that had joined the Computer Systems Engineering program were able to graduate for the first time. In 1988, the UJCV joined the Inter-American University Organization. In 1990, the UJCV led the newly-created Association of Private Universities of Central America and Panama(Asociación de Universidades Privadas de Centroamérica y Panamá), or AUPRICA. In 1997, they gained accreditation from the AUPRICA. In 1998, the Comayagua Campus was founded. In 2008, the first virtual learning platform in Central America was created at the UJCV. In 2011, the Tegucigalpa campus had its newest building constructed. In 2013, the university created its first master's program in Senior Project Management. In 2014, the university created its second master's program in Urban Design and Planning. In 2016, the university opened its third master's program in Labor Law and Social Protection. In 2019, the Senior Project Management master's program was split into four separate programs - Business, Marketing, Finance, and Human Talent. In that same year, the university opened up their latest master's program as of 2024 - "Development Management with a Psychosocial approach". References External links Official website Archived 2007-01-26 at the Wayback Machine 1. https://ujcv.edu.hn/historia/
Université José Cecilio del Valle

L'université José Cecilio del Valle (en espagnol : Universidad José Cecilio del Valle ou UJCV) est une université privée hondurienne située à Tegucigalpa, la capitale du pays. L'établissement porte le nom de José Cecilio del Valle, un avocat, homme politique, journaliste et intellectuel centraméricain. Lien externe (es) Site officiel Source (es) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en espagnol intitulé « Universidad José Cecilio del Valle » (voir la liste des auteurs). Portail du Honduras Portail des universités
Université pédagogique nationale Francisco Morazán

L'université pédagogique nationale Francisco Morazán (en espagnol : Universidad Pedagógica Nacional Francisco Morazán ou UPNFM) est une université publique hondurienne située à Tegucigalpa, la capitale du pays. Historique Fondé en 1956 sous le nom Escuela Superior del Profesorado Francisco Morazán, l'établissement a été renommé en 1989. L'université porte le nom du Général Francisco Morazán, un caudillo d'Amérique centrale. Lien externe (es) Site officiel Source (es) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en espagnol intitulé « Universidad Pedagógica Nacional Francisco Morazán » (voir la liste des auteurs). Portail du Honduras Portail des universités
Estadio Nacional de Tegucigalpa

Das Estadio Nacional de Tegucigalpa (auch bekannt als Estadio Tiburcio Carías Andino) ist ein Fußballstadion im Barrio Morazán der honduranischen Hauptstadt Tegucigalpa, Departamento Francisco Morazán. Es bietet Platz für rund 35.000 Zuschauer und ist die Heimspielstätte des CD Olimpia und des CD Motagua, den beiden erfolgreichsten Fußballvereinen des Landes, sowie den Lobos UPNFM (Universidad Pedagógica Nacional Francisco Morazán). Olimpia gewann 1972 und 1988 die CONCACAF Champions League. Das Stadion ist Eigentum der Stadt und wird von der Comisión Nacional Pro Instalaciones Deportivas (CONAPID) verwaltet. Geschichte Die Anlage, oft auch Estadio Tiburcio Carías Andino nach dem ehemaligen Präsidenten von Honduras, Tiburcio Carías Andino, genannt, wurde 1948 während dessen Amtszeit erbaut. Am 15. März 1948 wurde sie mit einem Baseball-Match zwischen Honduras und Kuba eingeweiht. Kurze Zeit später wurde die Spielstätte für ein Vier-Nationen-Turnier der Nationalmannschaften von Honduras, Guatemala, Costa Rica und Panama genutzt. Bis heute fanden hier eine ganze Reihe mittelamerikanischer Fußballturniere statt, wie zum Beispiel der CONCACAF-Nations-Cup 1967, 1981, 1985 und 1989 oder die Leichtathletikwettbewerbe und Fußballspiele der Zentralamerikaspiele 1990. Im November 1981 wurde hier der CONCACAF-Nations-Cup, der auch als Qualifikation zur Fußball-Weltmeisterschaft 1982 in Spanien diente, ausgetragen. Honduras setzte sich gegen die Mannschaften von Haiti, Mexiko. Kuba und Kanada sowie den Rivalen aus El Salvador durch und sicherte die erstmalige Teilnahme an einer Fußballweltmeisterschaft. In Spanien scheiterte Honduras jedoch bereits nach der Vorrunde. Bis zur Eröffnung des Estadio Olímpico Metropolitano 1997 in San Pedro Sula trug die honduranische Fußballnationalmannschaft ihre Heimspiele im Estadio Nacional aus. Massenpanik im Mai 2017 Am 28. Mai 2017 kam es vor dem Finale der Clausura in der Liga Nacional de Fútbol Profesional de Honduras zwischen dem CD Motagua und dem CD Honduras Progreso zu einer Massenpanik, bei der fünf Menschen starben und 25 weitere verletzt wurden. Weblinks europlan-online.de: Estadio Tiburcio Carías Andino - Tegucigalpa stadionwelt.de: Bildergalerie Bildergalerie (Memento vom 12. Januar 2010 im Internet Archive) @1@2Vorlage:Toter Link/www.portalolimpista.netInformationen zum Stadion (Seite nicht mehr abrufbar, festgestellt im Februar 2019. Suche im Internet Archive) Einzelnachweise
Stade José de la Paz Herrera Uclés

L’Estadio José de la Paz Herrera Uclés (de son nom officiel, Estadio Nacional de Tegucigalpa et anciennement Estadio Tiburcio Carias Andino) est un stade multifonction situé à Tegucigalpa au Honduras. Actuellement, il est surtout utilisé pour le football. Il a une capacité de 35 000 spectateurs et est le domicile des clubs Motagua et Olimpia. Histoire Le Stade national de Tegucigalpa a été construit sous l'administration du dictateur Tiburcio Carías Andino. Le premier événement sportif tenu dans le stade a été un match de baseball entre les équipes nationales du Honduras et de Cuba, le 15 mars 1948. Le 9 mars 2022, le stade change officiellement d'appellation après une décision du Congrès national du Honduras et est baptisé José de la Paz Herrera Uclés, en l'honneur de José de la Paz Herrera décédé en avril 2021. Tableau d'affichage Le 8 février 2009 a été inauguré un tableau d'affichage électronique de 30 m de largeur sur 10 m de hauteur. Ce tableau, érigé au coût de plus de 10 millions de lempiras et financé par une compagnie de téléphonie cellulaire, est un des plus grands en Amérique latine. Références Liens externes Page sur le site World Stadiums Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du football Portail de l’athlétisme Portail du Honduras
Stadio Nazionale Chelato Uclés

Lo Stadio Nazionale Chelato Uclés (in spagnolo Estadio Nacional Chelato Uclés) è uno stadio sportivo di Tegucigalpa, capitale dell'Honduras. Usato principalmente per le partite di calcio, ospita le gare interne del Club Deportivo Motagua e del Club Deportivo Olimpia. Ha una capacità di 35 000 posti. Storia Lo stadio fu costruito durante la presidenza di Tiburcio Carías Andino e inaugurato nel 1948. Nel 1955 ha ospitato il Campionato centroamericano e caraibico di calcio. Nel 1978, lo stadio ha ospitato il girone CONCACAF (Honduras, Messico, El Salvador, Canada, Haiti e Cuba) per le partite di qualificazione ai Mondiali del 1982, che ha visto l'Honduras qualificarsi per la prima volta ai Mondiali. Dal completamento dello Stadio olimpico metropolitano nel 1998, lo Stadio Nazionale non ha più ospitato la maggior parte degli incontri casalinghi della nazionale honduregna. Il 9 marzo 2022 il Congresso Nazionale dell'Honduras ha rinominato lo stadio come "José de la Paz Herrera Uclés", in onore dell'allenatore, meglio conosciuto come Chelato Uclés, morto l'anno precedente. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su stadio Tiburcio Carias Andino Collegamenti esterni Profilo su World Stadiums, su worldstadiums.com. URL consultato il 29 giugno 2007 (archiviato dall'url originale il 23 giugno 2014). Fussballtempel.net - Galleria fotografica, su fussballtempel.net.
Estadio José de la Paz Herrera Uclés

Het Estadio José de la Paz Herrera Uclés, of kortweg Estadio Chelato Uclés, is een multifunctioneel stadion in Tegucigalpa, een stad in Honduras. In het stadion is plaats voor 35.000 toeschouwers. Het stadion werd geopend in 1948. Gebruik Het stadion wordt vooral gebruikt voor voetbalwedstrijden, de voetbalclubs CD Motagua, CD Olimpia en Lobos UPNFM maken gebruik van dit stadion. Het stadion heette eerst Estadio Nacional de Tegucigalpa, het werd gebruikt voor nationale elftal van Honduras voor het spelen van internationale wedstrijden tussen 1948 en 1997. Internationale toernooien Er werd een aantal keer gebruik gemaakt van dit stadion om een internationaal toernooi te spelen. In 1955 werd hier het CCCF-kampioenschap 1955 georganiseerd, een, inmiddels opgeheven, toernooi voor landen die lid zijn van de CCCF. Ook het CONCACAF-kampioenschap, de opvolger van het hiervoor genoemde toernooi werd tweemaal in dit stadion afgewerkt, in 1967 en 1981. De finale van de CONCACAF Champions League werd drie keer in dit stadion gespeeld. Op 1 februari 1973 gebeurde dat voor het eerst. In dat jaar speelde CD Olimpia tegen SV Robinhood, het werd 0–0. In 1981 was er een finalepoule met 3 teams (Pumas UNAH, het Mexicaanse Club Universidad Nacional en SV Robinhood). Alle teams speelden een keer tegen elkaar tussen 8 en 12 februari 1981. De derde keer was op 19 december 1988 toen CD Olimpia tegen Defence Force speelde en met 2–0 won. Stadionramp Op 28 mei 2017 vond er een ramp in het stadion plaats, waarbij 4 doden en meer dan 25 gewonden vielen. Dat gebeurde bij de kampioenswedstrijd tussen CD Motagua en CD Honduras Progreso. Het werd een chaos in het stadion toen er te veel mensen waren, nadat er te veel kaartjes waren verkocht. Mensen bestormden het publiek voor een plek op de tribune en hierdoor kwamen mensen in de verdrukking.
Estadio Nacional Chelato Uclés

Estadio Nacional José de la Paz Herrera „Chelato” Uclés to wielofunkcyjny stadion w Tegucigalpie w Hondurasie. Jest aktualnie używany głównie dla meczów piłki nożnej, a także posiada udogodnienia dla lekkoatletyki. Jest domową areną klubów piłkarskich Olimpia Tegucigalpa i Motagua Tegucigalpa. Również jest Stadionem Narodowym dla Reprezentacji Hondurasu w piłce nożnej. Stadion ma pojemność 35 000 osób. Został otwarty 15 marca 1948. Bibliografia Informacje o stadionie. worldstadiums.com. [zarchiwizowane z tego adresu (2016-03-07)].
Estádio José de la Paz Herrera Uclés

O Estádio Nacional José de la Paz Herrera Uclés (em castelhano: Estadio Nacional José de la Paz Herrera), anteriormente denominado Estádio Nacional Tiburcio Carías Andino (em castelhano: Estádio Nacional José de la Paz Herrera Uclés), é um estádio de futebol localizado em Tegucigalpa, capital de Honduras. Oficialmente inaugurado em 15 de março de 1948, o estádio foi a casa onde a Seleção Hondurenha de Futebol mandou suas partidas oficiais até a inauguração do Estádio Olímpico Metropolitano em 1997. A partir de então, passou a ser unicamente a casa onde Olimpia e Motagua, clubes da capital, mandam seus jogos oficiais por competições nacionais e continentais. Sua capacidade máxima é de 35 000 espectadores. Homenagem Construído durante o governo de Tiburcio Carías Andino (1876–1969), sua denominação original rendia homenagem ao presidente hondurenho que governou Honduras de forma ditatorial entre 1933 e 1949. Entretanto, com o falecimento de José de la Paz Herrera Uclés, ex-futebolista e treinador de futebol do país em 28 de abril de 2021, aos 80 anos, vítima de infarto, uma moção apresentada pelo deputado Jari Dixon, do Partido Liberdade e Refundação, foi aprovada no Congresso Nacional de Honduras em 9 de março de 2022 e o estádio passou a adotar sua atual denominação. Histórico Em 1981, o estádio foi palco da rodada final das eliminatórias da CONCACAF para a Copa do Mundo FIFA de 1982 disputada pelas seleções de Honduras, México, El Salvador, Canadá, Haiti e Cuba. A Seleção Hondurenha de Futebol logrou qualificar-se pela primeira vez em sua história para a Copa do Mundo. O estádio também sediou a Copa das Nações UNCAF de 2009, onde a seleção Panamenha de Futebol sagrou-se campeã pela primeira vez da competição, enquanto que a Seleção Nicaraguense de Futebol logrou qualificar-se pela primeira vez para a Copa Ouro da CONCACAF de 2009. Referências
Стадион Тибурсио Каријас Андино

Стадион Тибурсио Кариас Андино (шп. Estadio Tiburcio Carías Andino) је вишенаменски стадион у граду Тегусигалпи, Хондурас. Стадион има капацитет од 34.000 гледалаца и дом је фудбалских клубова Ф.К. Мотагуа, Ф.К. Олимпија и Лобос УПНФМ. Историја Национални стадион Тегусигалпа изграђен је за време администрације Тибурсија Каријаса Андина. Стадион је дуги низ година био домаћи стадион фудбалске репрезентације Хондураса у квалификацијама за Светско првенство у фудбалу, 1981. године стадион је био угостио шест држава чланица Конкакафа (Хондурас, Мексико, Салвадор, Канада, Хаити и Куба) у квалификационим утакмицама финалне рунде квалификационих утакмица за Светско првенство у Шпанији у којима се Хондурас први пут квалификовао за Светско првенство. Све до 1998. године, са завршетком стадиона Олимпико Метрополитано, Ел Насионал је изгубио привилегију да буде домаћин већине утакмица Хондураса. Од тада, Ел Насионал је био домаћин врло мало квалификационих утакмица. Стадион је био домаћин Ункафовог купа нација 2009. где је Панама освојила своје прво првенство Централне Америке а Никарагва квалификовала за свој први Златни куп. Овај стадион је више пута коришћен за играње међународног турнира. Године 1955. овде је организовано првенство ЦКФК шампионата 1955., турнир је био за земље које су чланице ЦКФКа, који сада не постоји. На овом стадиону је два пута одиграно и првенство Конкакафа, наследник поменутог турнира, 1967. и 1981. године. Финале Конкакафове лиге шампиона одиграно је на овом стадиону три пута. То се први пут догодило 1. фебруара 1973. године. Те године ФК Олимпија је играла против СВ Робинхоода, резултат је био 0:0. Године 1981. је била финална група са 3 тима (Пумас УНАХ, мексички клуб Универсидад Насионал и СВ Робинхоод). Сви тимови су играли један против другог између 8. и 12. фебруара 1981. Трећи пут је било 19. децембра 1988. када је ФК Олимпија играла против Дефенс Форса и победила резултатом 2 : 0. Несрећа 20. септембра 2010. године Дана 20. септембра 2010. године, услед јаких киша и орканских ветрова који су захватили земљу, једну особу је пригњечио зид трибина Националног стадиона Тегусигалпа који је пао са неколико метара висине на пет возила током пљуска праћеног јаким ветром. Сектор зида који се урушио се налазио на задњем делу источне трибине стадиона и пао је, уз колону и неколико рекламних натписа, на три таксија и два приватна возила која су у том тренутку пролазила. Референце Спољашње везе На World Stadiums Fussballtempel.net - Слике Капацитет стадиона https://www.redhonduras.com/estadio-nacional-de-honduras/ Историја капацитета стадиона Референце на Concacaf Liga Информације о стадиону
Естадіо Тібурсіо Каріас Андіно

«Естадіо Тібурсіо Каріас Андіно» (ісп. Estadio Nacional Tiburcio Carías Andino) — багатофункціональний стадіон у місті Тегусігальпа, Гондурас, у минулому головна спортивна споруда країни. Стадіон побудований та відкритий 1948 року. Має потужність 34 000 глядачів. Арені присвоєно ім'я видатного політичного діяча та президента Гондурасу Тібурсіо Каріаса Андіно, за урядування якого її введено в експлуатацію. Посилання Estadio Nacional Tiburcio Carias Andino escenario de muchos eventos en Honduras (ісп.) Про стадіон на hondurastips.hn [Архівовано 27 вересня 2017 у Wayback Machine.] (ісп.) Фотогалерея (нім.)
Estadio Francisco Morazán

Das Estadio Francisco Morazán ist ein Fußballstadion in der honduranischen Stadt San Pedro Sula. Es ist ein offizielles Stadion für Spiele der nationalen Fußballliga in Honduras, aber auch für internationale Spiele und internationale Fußballwettbewerbe CONCACAF und der FIFA. Derzeit ist es die Spielstätte des Real Club Deportivo España und manchmal des Club Deportivo Marathón. Es wird aber auch für andere Aktivitäten, wie Konzerte, religiöse Feste, Paraden und Ähnliches verwendet. Es hat laut den FIFA Vorschriften eine Kapazität von 18.000 Plätzen, laut dem honduranischen Fußballverband jedoch eine Kapazität von 21.500 Plätzen. Galerie Weblinks europlan-online.de: Estadio Francisco Morazán - San Pedro Sula
Stade Francisco-Morazán

Le stade Francisco-Morazán est un stade construit à San Pedro Sula, au Honduras. Ouvert en 1970, il peut accueillir 18 000 spectateurs. C'est le stade résident des clubs Club Deportivo Marathón et Real España. Il était le stade préféré de l'équipe nationale du Honduras avant la construction du stade olympique Metropolitano pour les Jeux sportifs centraméricains de 1997. Concerts Parmi les nombreux concerts organisé dans ce stade, on trouve ceux des artistes suivants : Alejandro Fernández Sean Paul Vicente Fernández Daddy Yankee Marco Antonio Solís Vilma Palma e Vampiros Paulina Rubio Los Tigres del Norte Wisin y Yandel Aventura Hector "El Father". Références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Estadio Francisco Morazán » (voir la liste des auteurs). Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du football Portail des arts du spectacle Portail du Honduras
Stadio Francisco Morazán

Lo stadio Francisco Morazán (in spagnolo Estadio Francisco Morazán) è un impianto sportivo della città honduregna di San Pedro Sula. Ospita le partite interne del Real España e, occasionalmente del Marathón. Ha una capienza di 18.000 spettatori. Storia Lo stadio fu inaugurato il 1º gennaio 1938. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Stadio Francisco Morazán
Estádio General Francisco Morazán

O Estádio General Francisco Morazán (em castelhano: Estadio General Francisco Morazán) é um estádio de futebol localizado na cidade de San Pedro Sula, em Honduras. Inaugurado em 1 de janeiro de 1938, é oficialmente a casa onde os clubes Real España e Marathón mandam seus jogos oficiais por competições nacionais e continentais. Sua capacidade máxima é de 18 000 espectadores. Referências
Стадион Франсиско Моразан

Стадион Франциско Моразан (шп. Estadio General Francisco Morazán) је вишенаменски стадион у граду Сан Педро Сула, Хондурас. Један је од три стадиона на располагању граду Сан Педро Сула, Хондурас. То је званични стадион за утакмице Националне лиге професионалног фудбала у Хондурасу, као и за међународне утакмице и међународна такмичења Фудбалске конфедерације Северне Америке, Централне Америке и Кариба (Конкакаф) и ФИФА. Данас је то званични стадион Реал Еспање и повремено за Ц.Д. Маратона. Такође се користи за друге активности, укључујући концерте, верске службе, параде и друге ствари. Има капацитет за 18.000 навијача, према ограничењима ФИФА, али 21.500 гледалаца према Фудбалском савезу Хондураса. Током своје историје, стадион Франциско Моразан био је домаћин великих спортских догађаја. На овом стадиону су се одржавали турнири и квалификационе утакмице за Светско првенство за сениорске селекције Хондураса. Такође, квалификациона првенства, за категорије до 17, до 20 година и олимпијске игре које припадају подручју Конкакафа. Историја Према неким локалним историчарима, стадион Генерал Франсиско Моразан грађен је мало по мало од 1938. Бенедикто Муњоз, један од администратора стадиона 2013, рекао је једном од спортских вести из Сан Педро Суле. Да је то било отприлике у то време (1938), када су екипе кварта и околних заједница почеле да користе ово месту где се сада стадион налази за одржавање својих спортских сусрета. Према Муњозу, Моразан је тада био „општински спортски парк“. Док други мештани подржавају Муњозову тврдњу, и више пута су говорили, да је ово у почетку био парк са теренима за кошарку, бејзбол, тенис и фудбал. И да су људи који су играли у овом парку били исти они који су петицију упутили општини Сан Педро Сула за изградњу стадиона. Касније је, уз помоћ неких спонзора, почела изградња стадиона. Што се тиче стадиона Франциско Моразан је име добио зато што се овај објекат налази у близини Булевара Моразан. Према неким становницима града, од 1940. године, патриотске параде града Сан Педро Суле почињале су у Централ Парку и увек су се завршавале на Булевару Моразан где су колеџи и школе, као што су Хозе Тринидад Рејес и Хосе Сесилио дел Ваље, и на крају статуа генерала Франсиска Моразана. Од тада је стадион почео да се зове „Естадио Францисцо Моразан”. Референце Спољашње везе Стадион
Естадіо Франциско Морацан

«Естадіо Франциско Морацан» (ісп. Estadio Francisco Morazán) — футбольний стадіон у місті Сан-Педро-Сула, Гондурас, домашня арена футбольних клубів «Реал Еспанья» та «Депортіво Маратон». Стадіон побудований та відкритий 1938 року. У 1974 році реконструйований та розширений. Має потужність 18 000 глядачів. У 2015 році відкритий після капітальної реконструкції. Арені присвоєно ім'я видатного політичного діяча Латинської Америки Франциско Морацана. Посилання Estadio Francisco Morazán de Honduras será una caldera para la Selección Nacional [Архівовано 12 червня 2017 у Wayback Machine.] (ісп.) Фотогалерея [Архівовано 12 вересня 2017 у Wayback Machine.] (нім.) Примітки