NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Fulda University of Applied Sciences

Fulda University of Applied Sciences (officially named Hochschule Fulda – University of Applied Sciences) is located in the city of Fulda, within the Fulda district of Hesse, southwest Germany. Formerly known as Fachhochschule Fulda, it was founded as the fifth state University of Applied Sciences in Hesse in 1974. Today, Fulda University of Applied Sciences is the first German University of Applied Sciences to have been conferred the right to award PhD degrees. History Established in 1971, the college was part of the University of Applied Sciences Gießen, until the location became an independent institution in 1974. In 2006, the university was renamed Hochschule Fulda - University of Applied Sciences due to the restructuring of German and European higher education under the Bologna process. Students at the university can now obtain state-accredited Bachelor, Master, and, as of 2016, also Doctoral degrees. Faculties and study paths Business Administration Electrical Engineering & Information Technology Food Technology Nursing & Health Sciences Nutritional Science Social & Cultural Science Social Work Social Sciences (PhD) Public Health (PhD) See also Fulda University Buildings and structures in Fulda (district) References External links Official Fulda University of Applied Sciences website—(in English) Official Hochschule Fulda website—(in German)
Hochschule Fulda

Hochschule Fulda ( HS Fulda; en inglés: Fulda University of Applied Sciences; en español: Universidad de Ciencias Aplicadas de Fulda ) es un centro de estudios superiores (Hochschule) ubicado en la ciudad de Fulda, en el estado de Hesse, en el suroeste de Alemania. Llamada anteriormente Fachhochschule Fulda -utilizando el genérico Fachhochschule-, fue fundado como centro independiente en 1974 como la quinta universidad estatal de ciencias aplicadas del estado de Hesse. En la actualidad, la Universidad de Ciencias Aplicadas de Fulda es la primera universidad alemana de ciencias aplicadas a la que se le ha concedido el derecho a otorgar títulos de doctorado (PhD), pero carece de la catalogación de Universität. ​ Historia Fundado en 1971 como parte de la Universidad de Ciencias Aplicadas de Mittelhessen, en 1974 se convirtió en una institución independiente con el nombre de Fachhochschule Fulda. En 2006, debido a la reestructuración de la educación superior alemana y europea en el marco del proceso de Bolonia, la universidad pasó a llamarse Hochschule Fulda. Los estudiantes de la universidad ahora pueden obtener títulos de grado, maestría y, a partir de 2016, también doctorado acreditados por el estado. Cada año unos 2.000 estudiantes, muchos extranjeros, comienzan sus estudios en esta universidad. Polémicas La Hochschule Fulda tuvo problemas de alojamiento de alumnos extranjeros en 2024. Unos meses antes, en abril de ese año, hubo de cerrar un pabellón por la antigüedad de su estructura.​​ Facultades Ciencias de la computación aplicadas Administración de Empresas Ingeniería eléctrica y tecnología de la información Tecnología de alimentos Enfermería y Ciencias de la Salud Ciencia nutricional Ciencias sociales y culturales Trabajo social Ciencias Sociales (Doctorado) Salud Pública (PhD) Véase también Universidad Fulda Buildings and structures in Fulda (district) Referencias Enlaces externos Web oficial
Université de sciences appliquées de Fulda

L'université de sciences appliquées de Fulda (le nom international est Hochschule Fulda - University of Applied Sciences) est une université allemande située à Fulda dans le Land de Hesse, fondée en 1974 et comptant 5 400 étudiants. Universités partenaires Universités partenaires de l'unité AI: Université d'État de San Francisco, Californie, États-Unis Université de Boston, Massachusetts, États-Unis Universités partenaires de l'unité OE: Université d'État de Kuban, Moscou, Russie Académie de médecine, Krasnodar, Russie Académie d'agriculture, Poznań, Pologne Université nationale de Séoul, Corée du Sud Universités partenaires de l'unité LT: Université de sciences appliquées de Zurich, Suisse Université de sciences technique de Seinäjoki, Finlande Université de sciences gastronomique de Pollenzo-Bra, Italien Universités partenaires de l'unité W: Université d'État de Californie, San Bernardino, États-Unis Université de Virginie-Occidentale, Virginie-Occidentale, États-Unis Université de Pfeiffer, États-Unis Autres universités partenaires: Université de Sunshine Coast, Maroochidor, Australie German-Jordanian University (université germano-jordanienne), Amman, Jordanie Université Sungkyunkwan, Seoul, Corée du Sud Université privée d'Antenor Orrego, Trujillo, Pérou Université industrielle d'État de Moscou, Sergiev Posad, Russie Université de Wisconsin-Stevens Point, Wisconsin, États-Unis Liens externes Site officiel de l'université de sciences appliquées de Fulda Site officiel en anglais Portail des universités Portail de la Hesse
Hochschule Fulda

Wyższa Szkoła w Fuldzie (niem. Hochschule Fulda) jest szkołą wyższą z siedzibą w Fuldzie. Założona została w 1974 roku jako wyższa szkoła zawodowa (Fachhochschule Fulda). Jej międzynarodowa nazwa to Hochschule Fulda – University of Applied Sciences. Przypisy Linki zewnętrzne Hochschule Fulda – Strona oficjalna
Фульдская высшая школа

Фульдская высшая школа (нем. Hochschule Fulda, HS-Fulda) — немецкий вуз, расположенный в городе Фульде. Основан в 1974 году. Предоставляет обучение по степеням бакалавр и магистр в рамках Болонской системы. История История высшей школы началась после Второй мировой войны. Её предшественником был основанный в 1949 году «Педагогический институт», открытый 2 мая 1963 года, он подготавливал преподавателей музыкальных и технических дисциплин. С 1 августа 1971 года вуз стал частью Гиссенской высшей школы. Ровно через три года Фульдская высшая школа была выделена в новое учебное заведение. Примерно 750 студентов были зачислены на зимний семестр 1974/75 года. В это же время была открыта новая кафедра экономики. Логотип Логотип университета состоит из трёх листьев бука, что символизирует отношение к местному ландшафту. Факультеты Прикладная Информатика (нем. Angewandte Informatik) Электротехника (нем. Elektro- und Informationstechnik) Пищевая промышленность (нем. Lebensmitteltechnologie) Здравоохранение (нем. Pflege und Gesundheit) Социальные науки (нем. Sozial- und Kulturwissenschaften) Экономика (нем. Wirtschaft) Кампус Часть корпусов, построенных в конце XIX века, использовалась как казармы для прусского кавалерийского полка. В 2006 году после реструктуризация факультетов было решено построить новые учебные корпуса. В них находятся современные компьютерные лаборатории и лекционные аудитории. В августе 2013 года состоялось открытие новой студенческой столовой, библиотеки и административного здания для услуг студентам. На территории всего кампуса действует беспроводная сеть с доступом в Интернет и ко внутренним ресурсам вуза. Университеты-партнёры США Бостонский университет, Массачусетс, Бостон США Университет штата в Сан-Франциско, Калифорния, Сан-Франциско Россия Санкт-Петербургский государственный университет сервиса и экономики, Санкт-Петербург Россия Санкт-Петербургский институт внешнеэкономических связей, экономики и права, Санкт-Петербург Ссылки Официальный сайт
The Squaire

The Squaire (anciennement Airrail Center Frankfurt) est un complexe de bureaux situé sur la gare de l'aéroport entre la voie rapide (B43) et l'Autoroute 3 à Francfort (Allemagne). Avec 140 000 m2, il s'agit de l'immeuble disposant de la plus grande surface utilisable en Allemagne. Il abrite, entre autres, les locaux des filiales du KPMG, Lufthansa, Arthur D. Little et deux hôtels de Hilton. Voir aussi Articles connexes Aeroport de Francfort Liens externes (de + en) The Squaire (Site officiel) Notes et références Portail de la Hesse Portail de Francfort-sur-le-Main Portail du bâtiment et des travaux publics
The Squaire

The Squaire, een porte-manteauwoord van de Engelse woorden square en air, voorheen ook bekend als Airrail Center Frankfurt, is de naam van een kantoorgebouw boven het spoorwegstation van de luchthaven Frankfurt am Main. Het gebouw ligt vlak bij de luchthaven van Frankfurt. Het negen verdiepingen tellende gebouw, met een lengte van 660 meter en een hoogte van 45 meter, is over het station heen gebouwd om extra ruimte te creëren voor kantoren, hotels en winkelcentra. Het gebouw is rechtstreeks verbonden met Terminal 1 en het station. De eerste steen werd gelegd op 1 maart 2007 en in 2011 werden de bouwwerkzaamheden voltooid. Externe link Officiële website
The Squaire

The Squaire är en kontorsbyggnad uppförd i anslutning till Frankfurt Mains flygplats. Byggnaden som konstruerades åren 2006-2011 är uppförd ovanpå järnvägsstationen Frankfurt (Main) Flughafen Fernbahnhof intill motorvägen A3. Byggnaden som är nio våningar hög (45 meter) och hela 660 meter lång med 140.000 m² uthyrningsbara ytor räknas som Tysklands största kontorsbyggnad. Utöver kontor rymmer byggnaden även hotell, restauranger, en konferensanläggning, butiker och parkeringshus. De största hyresgästerna är hotellkedjan Hilton, flygbolaget Lufthansa och konsult- och revisionsföretaget KPMG. Namnet är ett teleskopord och en kombination av de engelska orden Square, torg, och Air, luft. Under byggtiden gick byggnaden under projektnamnet Airrail center. Noter Externa länkar Officiell webbplats Wikimedia Commons har media som rör The Squaire.
The Squaire

The Squaire — офісна будівля у Франкфурті, Німеччина. Була побудована у 2006 — 2011 роках над існуючою залізничною станцією поблизу аеропорту Франкфурт. Будівля має довжину 660 м, ширину 65 м, висоту 45 м, дев'ять поверхів. З загальною площею 140 000 м² це найбільша офісна будівля в Німеччині. Його розміри та конструкція роблять його горизонтальним хмарочосом. Будівля безпосередньо сполучена з терміналом 1 аеропорту Франкфурта пішохідним коридором. Назва Термін Squaire є портманто слів square (квадрат) та air (повітря). Назва була оголошена в червні 2010 року. Початкова назва проекту – Airrail Center Frankfurt. Термін Airrail є складним словом air (повітря) та rail (залізниця). Розташування та сполучення The Squaire розташована між двома автомагістралями, Bundesautobahn 3 і бундесштрасе 43, неподалік від однієї з найбільш часто використовуваної розв'язки Європи — Frankfurter Kreuz. Будівля має прямий доступ до залізничної станції під будівлею, з 210 щоденними сполученнями поїздів далекого прямування, з яких 185 є поїздами ICE. Сполучний міст забезпечує доступ до терміналів аеропорту, а також до регіональної станції аеропорту Франкфурта. The Squaire сполучена з багатоповерховою автостоянкою на заході піплмувером Skylink Minimetro. Історія Коли Deutsche Bahn оголосив про плани побудувати швидкісне залізничне сполучення між Кельном і Франкфуртом (Високошвидкісна залізниця Кельн — Франкфурт), він запланував другу залізничну станцію в аеропорту Франкфурта, оскільки було зрозуміло, що існуюча залізнична станція не зможе обслуговувати прогнозований трафік. Будівельні роботи щодо нової залізничної станції неподалік від території аеропорту розпочалися в 1995 році та були завершені в 1999 році. Зі скляним куполом з гори він був розроблений, щоб дозволити пізніше побудувати офісну будівлю. Підготовчі роботи по будівництву офісної будівлі розпочалися в листопаді 2006 року за проектом франкфуртської архітектурної фірми JSK. Головним інвестором проекту є IVG Immobilien AG у Бонні. Через відсутність потенційних орендарів плани були відкладені на кілька років до 2006 року, коли будівництво будівлі, яка тоді називалася Airrail Center Frankfurt, почалося з оголошеним днем відкриття у 2010 році. Перший камінь у фундамент було закладено 1 березня 2007 року. Запланована вартість будівництва склала 660 мільйонів євро. Проблеми з будівельною компанією та використання поганої будівельної сталі, імпортованої з Китаю, яку потрібно було замінити, збільшили витрати до 1 мільярда євро. У червні 2010 року назву було змінено на The Squaire. Заселення основних орендарів відбувалося по секціях, починаючи з квітня 2011 року, до грудня 2011 року. Орендарі Бухгалтерська фірма KPMG, два готелі Hilton і Lufthansa займають приміщення у The Squaire. KPMG орендувала 40 000 м² офісних приміщень із 2150 співробітниками. У східній частині знаходяться два готелі Hilton: Hilton Garden Inn Frankfurt Airport на 334 номери та Hilton Frankfurt Airport на 249 номерів загальною площею 34 500 м². Lufthansa орендувала 18 500 м², і до весни 2012 року туди переїхали 1 000 її співробітників. Під медичний центр відведено 3 600 м². Під ресторани та крамниці відведено 5900 м². Примітки
Château des Princes-Électeurs (Mayence)

Le château des Princes-Électeurs (en allemand : Kurfürstliches Schloss) est un monument historique allemand de la ville de Mayence, en Rhénanie-Palatinat. Ancienne résidence des archevêques de la ville, il héberge le Musée central romain-germanique. Situation Le château s'élève à l'ouest de la ville, dans le centre historique, en bordure du Rhin. Il est situé à proximité de l'hôtel de l'ordre Teutonique. Histoire En 1627, Georges-Frédéric de Greiffenclau commença la construction du château mais qui ne fut pas terminé en raison de la guerre de la Ligue d'Augsbourg. Le 23 octobre 1792, dans ce château, a été fondé le premier Club des jacobins sur le sol allemand ; ce club était également le premier mouvement démocratique d'Allemagne. Le bâtiment tient lieu de centre de conférence et propose plusieurs salles aux aménagements divers qui peuvent, en fonction des chaises disponibles, accueillir jusqu’à 800 personnes. Notes et références Voir aussi Articles connexes Prince-électeur République de Mayence Georg Forster Musée central romain-germanique Bibliographie Ernst Neeb, Das kurfürstliche Schloß zu Mainz, Wiesbaden, Dioskuren-Verlag, 1924 Liens externes Ressource relative aux beaux-arts : Bildindex Portail des monuments historiques en Allemagne Portail de Mayence Portail des châteaux
Museum für Moderne Kunst

El Museum für Moderne Kunst (o MMK) és un museu d'art modern i contemporani situat a Frankfurt del Main. Es va obrir el 6 de juny de 1991. La construcció del museu, a causa de la seva forma triangular, va ser anomenada popularment "tros de pastís", va ser realitzada per l'arquitecte vienès Hans Hollein. Col·lecció Jasper Johns: Objectiu (1966). Roy Lichtenstein: Pinzellades grogues i verdes (1966). Exposicions Un conte de dos mons, 2017 Referències
Museum für Moderne Kunst

Le Museum für Moderne Kunst (ou MMK) est un musée d'art moderne et contemporain situé à Francfort-sur-le-Main. Il a ouvert en 6 juin 1991. Bâtiment La construction du musée, en raison de sa forme triangulaire appelé populairement « morceau de gâteau », a été réalisée par l'architecte viennois Hans Hollein. Collections Jasper Johns : Target (1966). Roy Lichtenstein : Yellow and Green Brushstrokes (1966). Expositions A Tale of Two Worlds, 2017 Références Voir aussi Liens externes (de + en) Site officiel Ressources relatives aux beaux-arts : Art Institute of Chicago Union List of Artist Names Portail de Francfort-sur-le-Main Portail de l’art contemporain Portail des musées
Museum für Moderne Kunst

A Museum für Moderne Kunst (bevett rövidítéssel MMK, magyarul Modern Művészeti Múzeum) Frankfurt am Main modern művészeti múzeuma. 1981-ben alapították, összefüggésben azzal a projekttel, amelynek célja, hogy nemzetközi jelentőségű múzeumi negyedet hozzanak létre a már meglévő tekintélyes intézmények, elsősorban a Städel Museum köré Frankfurtban, a Museumsufer negyedben. Kezdeményezői Heinrich Klotz és Peter Iden művészettörténészek voltak. Épületét Hans Hollein bécsi építész tervezte, 1991-ben nyílt meg. Jegyzetek Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben a Museum für Moderne Kunst című német Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként. További információk Conley, Patrick (1989). "Jean-Christophe Ammann. Fragen an den Direktor des Museums für Moderne Kunst". ART Position (német nyelven). 1 (3): 7–9. ISSN 0937-440X. 2016. március 4. dátummal az eredeti címről archiválva. Hozzáférés: 2014. december 1.. : Unknown parameter |trans_title= ignored (|trans-title= suggested) (súgó) Publikationsliste des MMK, July 2004 edition (PDF-Version, 60 KB) Kiefer, Theresia: Architektur und Konzeption eines zeitgenössischen Museums am Beispiels des Museums für moderne Kunst in Frankfurt am Main. 1995 Bee, Andreas: Zusammengedrängt zwischen zwei Buchdeckeln. In: Zehn Jahre Museum für Moderne Kunst Frankfurt am Main. Köln 2003 Hollein, Hans: Ausstellen, Aufstellen, Abstellen Überlegungen zur Aufgabe des Museums für Moderne Kunst. In: Museum für Moderne Kunst. Schriftreihe des Hochbauamtes zu Bauaufgaben der Stadt Frankfurt am Main. Der Magistrat der Stadt Frankfurt am Main. Frankfurt 1991 Ammann, Jean-Christophe; Christmut Präger: Museum für Moderne Kunst und Sammlung Ströher. Frankfurt 1992 Iden, Peter: Bilder für Frankfurt. Bestandskatalog des Museums für Moderne Kunst. München 1985 Lauter, Rolf (ed.): Kunst in Frankfurt. Das Museum für Moderne Kunst und die Sammlung Ströher. Zur Geschichte einer Privatsammlung, Ausstellungskatalog (5. Dezember 1994 bis 8. Januar 1995), Frankfurt am Main, o.J. Klotz, Heinrich (1984). "Das neue Frankfurt". Jahrbuch für Architektur. ISSN 0720-4590. Schoeler, Andreas von: Museum für Moderne Kunst Frankfurt am Main. Ernst & Sohn, 1991
Museum für Moderne Kunst

Il Museum für Moderne Kunst (abbreviato con l'acronimo di MMK) è un museo d'arte moderna e contemporanea di situato a Francoforte sul Meno. Fondato nel 1981 e aperto al pubblico il 6 giugno 1991, il museo è stato progettato dall'architetto viennese Hans Hollein e la sua costruzione è costata circa 38 milioni di dollari. A causa della sua forma triangolare, viene chiamato con l'appellativo di "pezzo di torta". Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Museum für Moderne Kunst Collegamenti esterni (DE, EN) Sito ufficiale, su mmk.art. Museum für Moderne Kunst, su archINFORM. Museum für Moderne Kunst, su ISIL.
Museum für Moderne Kunst

Het Museum für Moderne Kunst (MMK) in Frankfurt am Main is gelegen aan de straathoek Dom- en Braubachstrasse in de Altstadt (oude stad). Het gebouw is ontworpen door de Weense architect Hans Hollein. Het museum kreeg als bijnaam, vanwege de driehoekige puntvorm, het „Tortenstück” (de taartpunt). Collectie Basis van de verzameling moderne kunst van het museum is de nalatenschap van de collectionneur Karl Ströher. Deze collectie telde 84 werken van kunstenaars, die behoren tot de kunststromingen Pop-art en Minimalisme. Onder anderen Carl Andre, Dan Flavin, Donald Judd, Roy Lichtenstein, Walter De Maria, Claes Oldenburg en Andy Warhol zijn met meerdere werken vertegenwoordigd. Bovendien beschikt het museum inmiddels over werk van Jim Dine, Jasper Johns, Robert Rauschenberg, George Segal en Tom Wesselmann. Ook Joseph Beuys neemt in de collectie een belangrijke plaats in. Vanaf de opening van het museum in 1991 behoorde het werk RAF Zyklus '18 Oktober 1977' van Gerhard Richter tot de topwerken van het museum. Aanvankelijk had het museum het werk in langdurige bruikleen van de kunstenaar gekregen, maar tot ieders verrassing besloot Richter later de cyclus aan het Museum of Modern Art in New York te verkopen. In de collectie Fotografie zijn bekende kunstenaars vertegenwoordigd, zoals Thomas Ruff, Barbara Klemm, Jeff Wall en Jock Sturges. Ook waren inmiddels tentoonstellingen te zien van fotokunstenaars als James Abbe en Candida Höfer. In 2006 verwierf het museum samen met twee andere musea, het Liechtensteinse Kunstmuseum Liechtenstein en het Zwitserse Kunstmuseum St. Gallen, de kunsthistorisch gezien belangrijke kunstverzameling van de Keulse galeriehouder Rolf Ricke. Tot die collectie behoren onder andere werken van Richard Artschwager, Bill Bolligner, Donald Judd, Gary Kuehn en Steven Parrino. Externe link (de) (en) Website MMK Frankfurt am Main
Museum für Moderne Kunst

Museum für Moderne Kunst är ett konstmuseum för modern konst i Frankfurt am Main i Tyskland. Museum für Moderne Kunst grundades 1981 och är det nyaste av Frankfurts större museer. Den triangulära museibyggnaden ritades av Hans Hollein, och kallas "tårtbiten". Den började uppföras 1987 och invigdes 1991. Samlingar Kärnan i museets samlingar utgörs av verk från den tyske samlaren Karl Ströher, med omkring 65 verk inom popkonst och minimalism. Industriägaren Ströher hade ursprungligen donerat dessa till sin födelsestad Darmstadt under villkor att staden skulle bygga ett museum för att förevisa dem. När detta villkor inte uppfyllts, sålde Ströhers arvingar samlingen till Frankfurt. I samlingen ingår verk av bland andra Roy Lichtenstein, Andy Warhol och George Segal. Tillägg gjordes av museets första chef Jean-Christophe Ammann. År 2006 införskaffade Museum für Moderne Kunst, tillsammans med Kunstmuseum Liechtenstein och Kunstmuseum St. Gallen, Köln-galleristen Rolf Rickes privata samling, som bestod av verk av Richard Artschwager, Bill Bollinger, Donald Judd, Gary Kuehn och Steven Parrino. MMK 2 Museum für Moderne Kunst utvidgades i oktober 2014 med annexutställningslokalen MMK2 på drygt 1.500 kvadratmeter i andra våningen i Taunusturm vid Gallusanlage. Kostnaden för 15 års hyra och andra driftskostnader finansieras av donatorer. MMK 3 MMK 3, tidigare MMK Zollamt är en tillhörande utställningslokal till Museum für Moderne Kunst, som öppnades 2007 och finns i den tidigare byggnaden för staden Frankfurts tullkontor tvärs över gatan, Haus am Dom. Källor David Galloway: Museum à la Mode in Frankfurt i International Herald Tribune.den 6 juli 1991 Noter Externa länkar Museum für Moderne Kunsts webbplats
Ringkirche

The Ringkirche (Ring Church) is a Protestant church in Wiesbaden, the state capital of Hesse, Germany. The Romanesque Revival church was built between 1892 and 1894 and designed by Johannes Otzen. The historic monument also serves as a concert venue. History The Ringkirche was the first Protestant church in Germany to follow the Wiesbadener Programm, which focused on a clear view from every seat to the combined altar, pulpit, organ and choir areas. It was built between 1892 and 1894 and designed by Johannes Otzen, one of the authors of the Wiesbadener Programm. The hall is a Zentralbau of a type which became a model for Protestant church buildings until the end of World War I. It was consecrated in 1894, seating 1,100 people. Its organ was built by Walcker, with a Romantic disposition, of which 75% is again intact today. The organ was modified to a neo-Baroque disposition in 1949, but restored to its original disposition by major restoration from 2015, leaving not one of the c. 1,800 pipes untouched. Around a quarter of them were replaced. and the others were repaired. The Romanesque Revival church is located on the Ringstraße between the central districts of Westend and Rheingauviertel. Its twin towers dominate the intersecting Rheinstraße. A building of the Gründerzeit, the church was declared a German Nationaldenkmal (national monument) in 2002. It demonstrates a uniform style, reminiscent of the period between Romanesque and Gothic architecture, unaltered by destruction in wars or later remodeling. The building was extensively restored beginning in 2003. It is used for church concerts, such as a venue of the Rheingau Musik Festival. Literature Baedeker Wiesbaden Rheingau, Karl Baedeker GmbH, Ostfildern-Kemnat, 2001 Gottfried Kiesow, Das verkannte Jahrhundert. Der Historismus am Beispiel Wiesbaden, Deutsche Stiftung Denkmalschutz, 2005 Ralf-Andreas Gmelin, Der Dom der kleinen Leute – Ein Wiesbadener Geburtsort der Moderne, Ring Edition Wiesbaden, 2004 References External links Official website Ringkirche (in German) kirchen-wiesbaden.de