Jaciment de Messel

El jaciment de Messel és una antiga pedrera de pissarra bituminosa situada prop de Messel (Alemanya). Té una gran importància geològica i paleontològica per la multitud de fòssils que s'hi han trobat. Fou declarat Patrimoni de la Humanitat el 9 de desembre del 1995. Messel és el millor jaciment paleontològic del món per conèixer el medi ambient de l'Eocè (56,0–33,9 milions d'anys enrere). El jaciment proporciona informació única en el seu gènere sobre les primeres etapes de l'evolució dels mamífers placentaris durant el Cenozoic. S'hi han trobat fòssils excepcionalment ben conservats, des d'esquelets perfectament articulats fins a continguts estomacals, que permeten estudiar en detall el nínxol ecològic que ocupaven en vida. Visites Es poden veure troballes del jaciment al museu municipal de Messel, al Museu Estatal de Hessen a Darmstadt (a 5 km de Messel) i al Museu Senckenberg d'Història Natural de Frankfurt. Els visitants espontanis poden aparcar el cotxe a prop del jaciment i acostar-se a una plataforma d'observació des d'on es pot observar el jaciment. Entrar al jaciment en si només és possible en el marc d'una visita especialment programada. Característiques dels sediments Tot i que la pedrera va començar a ser coneguda per la seva riquesa en fòssils als voltants del 1900, no hi va haver excavacions científiques serioses fins als anys setanta. El jaciment es troba aproximadament seixanta metres per sota del terreny local i té una superfície d'aproximadament 1 km². Fa cinquanta milions d'anys, quan es va formar durant el període Eocè, el jaciment es trobava 10° més al sud que avui en dia, i el seu clima i ecologia eren molt diferents. Hi havia múltiples llacs envoltats per densos boscos subtropicals que albergaven una increïble diversitat de formes de vida. El conjunt de llacs de Messel era probablement el punt central de drenatge dels rius i rierols propers. Els sediments de la formació de Messel van ser dipositats durant el període Geiseltalià (Eocè mitjà) fa uns cinquanta milions d'anys. La roca principal que s'hi troba és la pissarra bituminosa, formada pel lent dipòsit anòxic de fang i plantes mortes al fons del llac. Els sediments s'estenen 130 metres cap avall i reposen sobre una capa de gres més antiga. Però el que fa que els fòssils del jaciment estiguin conservats tan bé i amb tanta claredat són les peculiars característiques sedimentàries del llac. La part superior del llac albergava segurament una diversitat d'organismes, però el fons no estava subjecte a corrents forts, creant un ambient molt anòxic. Això evitava que moltes espècies visquessin en aquest nínxol, de manera que la pertorbació biològica era mínima. Les inversions de les capes del llac, causades pels canvis d'estacions, reduïen el contingut d'oxigen de les capes superiors, provocant una «extinció» periòdica de les espècies aquàtiques. Juntament amb un ritme de dipòsit relativament baix (0,1 mm/any), això creava un ambient privilegiat per la conservació de la fauna i la flora. Erupcions de gas volcànic Es creu que l'àrea que envolta el jaciment de Messel era geològicament i tectònica activa durant l'Eocè, cosa que fa que els científics capdavanters teoritzin que esdeveniments similars a l'alliberament de gas tòxic al llac Nyos (1986) podrien explicar la gran quantitat de fòssils d'espècies no aquàtiques. La inversió periòdica de les capes d'aigua podria haver alliberat grans concentracions de gasos reactius (com ara diòxid de carboni o sulfur d'hidrogen) al llac i als ecosistemes propers, matant els organismes vulnerables. Durant aquestes erupcions, els ocells i rats penats que volaven a prop de la superfície podrien haver caigut a l'aigua, i els animals terrestres podrien haver mort quan es trobaven a la vora del llac. Cianobacteris i toxines Tanmateix, això no explica per què alguns animals havien mort tots a la mateixa època de l'any però en anys diferents. L'equip de Wighart von Koenigswald va trobar indicis d'una toxina produïda per cianobacteris en els sediments de Messel. A partir d'això, van deduir que les morts dels animals a la mateixa època de l'any es devien a un enverinament de l'aigua causat pel floriment estacional dels cianobacteris. Fòssils El jaciment de Messel comprèn la mostra més ben conservada de la fauna i flora geiseltalianes que es coneix. En molts altres jaciments, trobar esquelets parcials ja és molt, però a Messel hi ha nombrosos casos de conservació integral, que en alguns casos significa que han quedat conservats el pelatge, les plomes o les "marques de la pell" d'algunes espècies. La diversitat d'espècies també és molt sorprenent (gràcies, en part, a les erupcions de gas). Entre altres, al jaciment s'hi han trobat: Més de deu mil peixos fossilitzats pertanyents a diverses espècies Milers d'insectes aquàtics i terrestres, alguns dels quals encara conserven la coloració Una plètora de petits mamífers que inclouen cavalls nans, grans ratolins, primats, didèlfids, armadillos, parents del porc formiguer i rats penats. Nombrosos ocells, especialment espècies depredadores Cocodrils, granotes, tortugues, salamandres i altres rèptils i amfibis Més de trenta restes de plantes, com ara fulles de palmera, fruits, pol·len, fusta, nous i vinyes El 1969, Heinz Tobien fou el primer a realitzar una llista de tots els vertebrats descoberts al jaciment de Messel, un jaciment paleontològic de l'Eocè situat a la regió de Frankfurt del Main, Alemanya. La presència en temps del Terciari d'un llac volcànic a la ubicació actual creà un ambient òptim per la conservació de fòssils, tant en quantitat com en qualitat. El material fòssil de Messel ha permès als paleontòlegs conèixer en profunditat el paleoecosistema, la paleofauna i la paleoflora d'Europa central fa cinquanta milions d'anys. Llista d'amfibis La següent llista d'amfibis del jaciment de Messel es basa en el catàleg realitzat per Morlo et al. el 2004. Mamífers Darwinius masillae, un primat semblant a un lèmur Kopidodon, un mamífer arborícola extint Leptictidium, un mamífer omnívor extint Propalaeotherium, un parent primitiu dels cavalls Ailuravus, un rosegador Peradectes, un marsupial Palaeochiropteryx, un rat penat Lesmesodon, un petit creodont Eomanis, un pangolí primitiu Eurotamandua, un pangolí semblant als ossos formiguers Europolemur, un primat Paroodectes, un mamífer carnívor primitiu Pholidocercus, un eriçó primitiu Messelobunodon, un artiodàctil primitiu Godinotia, un mico prehistòric semblant a un lèmur Llista d'ocells La següent llista d'ocells del jaciment de Messel es basa en el catàleg realitzat per Morlo et al. el 2004. Llista de rèptils La següent llista de rèptils del jaciment de Messel es basa en el catàleg realitzat per Morlo et al. l'any 2004. Llista de peixos La següent llista de peixos del jaciment de Messel es basa en el catàleg dut a terme per Morlo et al. el 2004. La present llista ofereix també un comentari sobre cada espècie, així com el nom de l'autor que la definí i l'ordre i família dels quals forma part. Insectes formiga gegant de Messel, una espècie de formigues gegants Buprestidae Lucànids Staphylinidae Galeria Referències Bibliografia Von Koenigswald, W.; Storch, G. «Leptictidium tobieni n sp., ein dritter Pseudorhyncocyonide (Proteutheria, Mammalia) aus dem Eozän von Messel» (en alemany). Courier Forschungsinstitut Senckenberg, 91, 1987, p. 107-116. Enllaços externs Web oficial del jaciment de Messel (alemany)