NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Musée maritime fluvial et portuaire de Rouen

Musée maritime fluvial et portuaire de Rouen (pol.: Muzeum morskie, rzeczne i portowe w Rouen) – muzeum poświęcone historii francuskiego portu Rouen, będącego jednym z największych portów Francji. Muzeum zostało otwarte w 1999 roku. Kolekcja Główne działy prezentują: Historię portu, ze zdjęciami i częścią wystawy poświęconą zniszczeniom spowodowanym w trakcie II wojny światowej; Infrastrukturę portu i prace wykonane na Sekwanie, pozwalające wpływać do portu wielkim statkom; Statki żaglowe portu Rouen, z wystawą statków pływających do Nowej Kaledonii po nikiel; Flotę handlową, z wieloma modelami statków towarowych; Nawigację rzeczną; Budowę statków; Wielorybnictwo, ze szkieletem wieloryba; Historię eksploracji podmorskiej, z reprodukcją wnętrza Nautilusa Roberta Fultona; W Muzeum znajdują się także statki rybackie i barki, zestaw do nurkowania i reprodukcja kabiny radiowej statku z lat 60. XX w. Szkielet wieloryba (wypożyczony przez Museum d’histoire naturelle de Rouen (pol.: Muzeum historii naturalnej w Rouen)) jest wystawiony w centrum muzeum. Jest to szkielet siedmioletniego finwala. W muzeum znajduje się także 38-metrowa barka rzeczna, zwana Pompon Rouge, która jest dostępna do zwiedzania. Oprócz tego w muzeum istnieje wiele czasowych wystaw o różnorodnej tematyce, takich jak wystawa o moście gondolowym w Rouen lub wystawa o wikingach.
Muzeul maritim, fluvial și portuar din Rouen

Muzeul maritim, fluvial și portuar din Rouen (în franceză Musée maritime fluvial et portuaire de Rouen) este un muzeu care prezintă istoria portului Rouen, Franța, precum și a navigației, maritimă și fluviale (cu o machetă de ecluză), și a submarinelor. Muzeul a fost inaugurat în 1999. Legături externe Pagina oficială a muzeului
Морской, речной и портовый музей Руана

Морской, речной и портовый музей Руана (фр. Musée maritime fluvial et portuaire de Rouen) — музей, посвящённый истории порта Руана, который является одним из крупнейших портов Франции (одновременно речных и морских). Экспозиции Экспозиции музея посвящены следующим темам: Важные исторические моменты порта, включая разрушения, вызванные Второй мировой войной и другие исторические события Инфраструктура порта и работы по обеспечению судоходства по Сене вниз по течению от Руана Большие руанские парусники и отдело, посвященным судам, которые перевозили никель из Новой Каледонии в Руан Торговый флот, с многочисленными макетами грузовых судов, среди которых суда, которые швартовались прежде вблизи от ангара, где находится музей Речное судоходство (включая баржу «Красный помпон», см. галерею) Судостроение Китобойный промысел, со скелетом кита (см. галерею) История подводных лодок, с копией внутренней части «Наутилуса» Фултона Среди показанных деталей представлены двигатели баржи и траулера, рында, использовавшаяся прежде в устье реки Рисль для предупреждения о тумане, водолазный скафандр и восстановленная радиорубка судна шестидесятых годов. В центре музея показан скелет кита, предоставленный Музеем естественной истории Руана. Скелет принадлежал киту-финвалу, который был выброшен на пляж и погиб в возрасте примерно семи лет. Во дворе музея находится баржа-пениш Pompon Rouge («Красный помпон»). В незначительно переоборудованном трюме баржи расположена экспозиция, посвящённая речному судоходству, включающая модель шлюза. Помимо этого, в музее регулярно проводятся временные выставки, посвящённые таким разным темам, как например руанский мост-летающий паром или викинги. Галерея Помещение музея Музей расположен в бывшем портовом складе на берегу Сены недалеко от нового моста Гюстава Флобера. Этот склад, склад № 13, был построен в 1926 году. До 1966 года, когда был образован Автономный порт Руана, он назывался склад М. Склад использовался компанией Schiaffino, которая до семидесятых годов осуществляла морские грузоперевозки между Руаном и Северной Африкой. Первоначально он использовался для хранения виня, затем, после строительства специализированного винного склада, склад № 13 стали использовать для хранения фруктов. Склад использовался до 1984 различными компаниями, после чего он был упразднен, так как более не соответствовал современным требованиям из-за своих ограниченных размеров. Ссылки Официальный сайт
Musée maritime fluvial et portuaire de Rouen

Musée maritime fluvial et portuaire de Rouen är ett sjöfartsmuseum i Rouen, i nordvästra Frankrike. Museet visar Rouens hamns historia - den är en av Frankrikes största hamnar - både havshamnen och flodhamnen. Museet invigdes 1999, i samband med Armadan. Museet Museets huvudteman är: Rouens hamns historia, bilder av hamnen, och bland annat ett utställningsrum som berättar om den förstörelse som uppstod under andra världskriget. Hamnens infrastruktur och arbetet med att göra Seine större för att stora fartyg skulle kunna färdas där. De stora segelfartygen i Rouen, med ett rum om de skepp som gick till Nya Kaledonien för att lasta nickel Handelsflottan, med många lastfartygsmodeller Kanalnavigationen (se presentationen av kanalskeppet Pompon Rouge längre ned). Skeppsbyggnad. Valfångsten, med ett valskelett (se nedan). Ubåtarnas historia, med en reproducerad interiör av Robert Fultons ubåt Nautilus. Bland utställningens föremål finns kanalskepps- och trålarmotorer, en dimklocka som tidigare fanns vid Risles flodmynning, en dykarutrustning och en återskapad radiohytt från ett skepp från 60-talet. Ett valskelett (utlånat av Rouens naturhistoriska museum) är utställt mitt i museet. Det är en sillval som var 7 år gammal när den dog därför att den gick på grund. En 38 meter lång kanalbåt vid namn Pompon Rouge, kan besökas bakom museet. Lastrummet har inretts till ett utställningsrum, här visas en permanent utställning om kanalnavigationen, med bland annat en slussmodell. Dessutom hålls ofta tillfälliga utställningar om olika ämnen, som till exempel transportbron i Rouen eller vikingarna. Bilder Platsen Museet är beläget i en tidigare hangar i hamnen vid Seine, inte långt från den nya Gustave Flaubert-bron. Hangaren, Hangar 13, byggdes 1926, och kallades Hangar M fram till 1966 och Port autonome de Rouens grundande. Den överläts till företaget Schiaffino, som hade trafik till Nordafrika till 1970-talet. Först användes den till att lagra vin, men efter att en vinhangar byggdes användes Hangar 13 för lagring av frukt. Hangaren användes av många företag under 70-talet och fram till 1984, då den togs ur bruk då den inte längre hade kapacitet nog för att kunna användas i hamnen. Externa länkar Officiell webbplats
Морський, річковий і портовий музей Руана

Морськи́й, річко́вий та порто́вий музе́й Руа́на (фр. Musée maritime fluvial et portuaire de Rouen) ілюструє історію порту Руана, який є одним з найбільших портів Франції (одночасно річковим та морським). Музей Головні теми: Історія порту з численними фотографіями, і виставка присвячена, руйнуванням викликаним Другою світовою війною Інфраструктура порту та міри, необхідні для забезпечення судноплавства Сеною Великі Руанські парусники з резервуарами, які йшли в Нову Каледонію завантажувати нікель Торговий флот, з численними макетами вантажних суден, серед яких судна, які колись швартувалися поблизу від ангара, де знаходиться музей Річкове судноплавство Суднобудування Китобійний промисел, зі скелетом кита Історія підводних човнів, з копією внутрішньої частини судна Наутілус Тут також можна побачити двигуни барж та траулерів, дзвін, попереджуючий про туман, колись розташований в гирлі річки Рісл, водолазне устаткування та репродукція кабіни радіо-судна шістдесятих років. Скелет кита (наданий музеєм природознавства Руана) виставлений посеред музею. Він належить фінвалу у віці 7 років, останки якого знайшли на пляжі. 38-метрова Баржа, Pompon Rouge, виставлена у дворі музею. Трюм був трохи переобладнаний у виставкову залу, присвячену річковій навігації, включаючи макет шлюзу. Крім цього, тут регулярно проводять тимчасові виставки, присвячені різним темам, як наприклад перевантажувальний міст Руана або вікінги. Галерея Посилання Офіційний сайт
Caserne Jeanne-d’Arc

Die Caserne Jeanne-d’Arc ist eine Doppelkaserne in Reims. Erbaut im Jahre 1893 bestand sie aus zwei Liegenschaften, der Kavalleriekaserne „Quartier Jeanne-d’Arc“ und „Quartier Louvois“ Am 18. April 1893 wurde hier im „Quartier Louvois“ das 14e régiment de dragons einquartiert, das am 22. September 1898, durch das 22e régiment de dragons abgelöst wurde. Am 8. Mai 1893 zog das 16e régiment de dragons in die Kaserne ein, wo es zusammen mit dem „22e Régiment de dragons“ bis zum August 1914 verblieb. Im September und Oktober 1895 war die Kavalleriebrigade in der Kaserne von einer Typhusepidemie betroffen, deren Ursache der Doktor Henri Henrot herauszufinden versuchte. Im Jahre 1930 wurde das 18e régiment de dragons in die Kaserne verlegt und im Januar 1933 folgte die „4e Groupe d’auto-mitrailleuses“. Letztere wurde im Juli 1936 in das „4e Régiment de cuirassiers“ eingegliedert. Zusammen mit dem „18e régiment de dragons“ bildete es die „1re sivision légère mécanique“ (1. Leichte Mechanisierte Division) welche Reims am 12. September 1939 verließ, um in den Zweiten Weltkrieg zu ziehen. Zwischen 1962 und 1964 war hier das 9e régiment de hussard stationiert. Im Jahre 1964 kehrte das „18e régiment de dragons“ nach Reims zurück und wurde zusammen mit dem „1er bataillon de chasseurs à pied“ in der Caserne Jeanne d’Arc untergebracht. Zwei Eskadrons der Dragoner lagen allerdings nicht hier, sondern in Mourmelon-le-Petit im „Quartier Zurich“. Das „1er bataillon de chasseurs à pied“ lag seit 1956 in der Kaserne in Garnison. Hierbei handelte es sich um eine mechanisiertes Bataillon (Bataillon de chasseurs portés), ausgerüstet mit Schützenpanzern AMX-10P, Jagdpanzern vom Typ AMX-13 und gepanzerten Transportfahrzeugen VAB. Der Verband gehörte zur „10e division blindée“ (10. Panzerdivision) im „1er corps d’armée“ (1. Armeekorps) der französischen Streitkräfte. Nach der Auflösung der „1er groupe de chasseurs“ im Jahre 1990 wurde die Kaserne als Truppenunterkunft aufgegeben. Seit 1992 stand sie leer, obwohl ein Teil davon noch als militärische Liegenschaft ausgewiesen war. Es begannen dann Arbeiten zur Modernisierung um die Gendarmerie nationale des Départements aufzunehmen. Seit 2006 wird sie dementsprechend genutzt. Ein Teil der Kasernenanlage in der Größe von zwei Hektar wurde in eine Schulsportanlage für das „Lycée d’enseignement professionnel Yser“ und das „Collège Robert Schuman“ umgewandelt. Literatur Paul Hess „La Vie à Reims pendant la guerre de 1914–1918 – Notes et impressions d’un bombardé“ Anthropos, Paris 1998 Jacques Pernet et Michel Hubert „La Garnison de Reims 1852–1939“ éditions Alan Sutton ISBN 2-84910-210-5 Einzelnachweise
Estadi Jules Deschaseaux

L'Estadi Jules Deschaseaux (Stade Jules Deschaseaux) és un estadi de futbol de la ciutat de Le Havre, França. Fou obert el 1932 amb el nom Stade Municipal du Havre i fou la seu d'un partit de la Copa del Món de 1938. Fou la seu del club Le Havre AC fins al 2012, any en què l'estadi fou reemplaçat per l'Stade Océane. Aquest estadi passà a ser la seu de la secció de rugbi del club. Referències
Stade Jules Deschaseaux

Stade Jules Deschaseaux er et fodboldstadion i Le Havre i Normandiet, Frankrig. Stadionet er hjemmebane for Ligue 2-klubben Le Havre AC, og blev indviet i 1932. Det har plads til 20.005 tilskuere. Ved VM i fodbold 1938 var Stade Jules Deschaseaux blandt spillestederne. Eksterne henvisninger Stadionprofil Arkiveret 3. juli 2008 hos Wayback Machine
Stade Jules Deschaseaux

Das Stade Jules Deschaseaux ist ein Fußballstadion in Le Havre im Département Seine-Maritime in der Region Normandie (Frankreich). Geschichte Das Stadion wurde 1932 als Stade Municipal du Havre eröffnet. Für die Fußball-Weltmeisterschaft 1938 nennt die FIFA als Spielort der einzigen in Le Have ausgetragenen Partie – dem Achtelfinale zwischen der Tschechoslowakei und den Niederlanden (3:0 n. V.) – das Stade de la Cavée Verte als Spielort. Jedoch belegen Fotografien der Partie, dass es sich beim Spielort einwandfrei um das Stade Municipal handelte. 1954 wurde das Stadion nach einem Stadtrat von Le Havre, Jules Deschaseaux (1872–1957), benannt. Im Jahr 1971 zog der Le Havre AC aus seinem Stade de la Cavée Verte in das Jules Deschaseaux um. Sein maximales Fassungsvermögen betrug 22.000 Zuschauer. Mitte der 1990er-Jahre wurde es in ein Sitzplatzstadion umgebaut. Die vier Tribünen sind ganz überdacht und bieten heute 16.387 Menschen Platz. Der Besucherrekord mit 19.285 Zuschauern wurde am 16. August 1996 im Spiel Le Havre AC gegen Olympique Marseille aufgestellt. Im Jahr 2004 begannen die ersten Planungen für ein neues Stadion, das das in die Jahre gekommene Stade Jules Deschaseaux ersetzen sollte. Am 9. September 2009 wurden die Pläne für ein neues Stadion in direkter Nähe vorgestellt. Im Juli 2010 begannen die Arbeiten für die neue Arena namens Stade Océane. Die Eröffnung der Sport- und Veranstaltungsstätte mit 25.178 Plätzen wurde am 12. Juli 2012 gefeiert. Am 15. August 2012 fand darin als offizielle Eröffnung das Fußball-Länderspiel zwischen Frankreich und Uruguay (0:0) statt. Mit dem Auszug des Le Havre AC wurde 2018 der Le Havre AC Rugby Hauptnutzer der Anlage. Weblinks Stade Municipal Jules Deschaseaux – Le Havre Stadion auf der Vereins-Homepage (französisch) Besucherbericht Website des Stade Océane (französisch) Einzelnachweise
Stade Jules Deschaseaux

Stade Jules Deschaseaux (French pronunciation: [stad ʒyl deʃazo]) is a multi-purpose stadium in Le Havre, France. It has been used mostly for football matches for most of its existence as the former home of Le Havre AC. The stadium is able to hold 16,400 people and was built in 1932. It hosted one match at the 1938 FIFA World Cup between Czechoslovakia and the Netherlands. In 2012, it was replaced by the newly constructed Stade Océane. The ground is now used by the rugby section of Havre Athlétique Club. References
Stade Jules Deschaseaux

El Stade Jules Deschaseaux es un estadio multiusos actualmente utilizado para el rugby ubicado en la ciudad de Le Havre, Francia. Historia Fue construido en 1932 como sede del equipo local Le Havre AC y hasta 1954 era conocido como el Stade municipal du Havre. Fue elegido como una de las sedes de la Copa Mundial de Fútbol de 1938 organizada en Francia y en él se jugó el partido entre Checoslovaquia contra Holanda con victoria para el equipo checoslovaco.​ En 2012 el club de fútbol abandona la sede para pasar al recién construido Stade Océane y desde 2018 es la sede del Le Havre Rugby. Partidos en el Mundial de 1938 Galería Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Stade Jules Deschaseaux.
Stade Jules-Deschaseaux

Le stade Jules-Deschaseaux est le stade de football du Havre où évolua le club local, Le Havre AC, de 1971 à 2012. Sa capacité en 2012 est de 16 382 places. Histoire L'ancien stade municipal du Havre, inauguré le 28 juin 1931, porte depuis 1957 le nom de Jules Deschaseaux (1872-1957), conseiller municipal du Havre chargé du sport. Coupe du monde 1938 Il accueillit, lors de la Coupe du monde de football de 1938, le 5 juin 1938 à 18h30, le match opposant la Tchécoslovaquie aux Pays-Bas (3-0 a.p.) comptant pour les huitièmes de finale. Durant le second conflit mondial, le stade est entièrement détruit. Il est reconstruit quelques années plus tard et de nouveau ouvert le 14 janvier 1951. En 1971, le HAC quitte son ancienne enceinte : le stade de la Cavée Verte, inauguré en 1918 et qui fut le stade principal du HAC de 1918 à 1970. Les équipes réserves du HAC y évoluent toujours. La capacité maximale du stade Jules-Deschaseaux était de 22 000 places, avant le passage aux places assises au milieu des années 1990. Il s'agit d'un stade « à l'anglaise », où le public est très proche des joueurs. Le douzième homme se trouve donc en position de faire entendre sa voix pour encourager les siens ou déstabiliser l'adversaire. Les sièges, de couleurs bleu ciel et bleu marine, forment en tribune Paul Langlois les mots LE HAVRE et en tribunes Kop et Harfleur le mot HAC. Utilisation Football L'équipe professionnelle du HAC joue dans ce stade à partir de la saison 1970/1971, et s'y produit pour la dernière fois le 18 mai 2012, lors du match contre Angers pour le compte de la dernière journée de championnat de la saison 2011-2012. Certains des plus grands joueurs du club ont joué dans ce stade comme Ibrahim Ba, Jean-Alain Boumsong, Vikash Dhorasoo et Anthony Le Tallec. Rugby Depuis la saison 2018-2019 le stade est utilisé par la section rugby du Le Havre athletic club rugby. Événements Nouveau stade Étant donné sa capacité réduite, ses insuffisances en termes d'accès (absence d'ascenseur, manque de places de parking) et sa vétusté générale, une étude concernant la construction d'un nouveau stade est lancée par le club havrais en 2004. Le projet est officialisé par la communauté de l'agglomération havraise (CODAH) en juillet 2007. Le 9 septembre 2009, Antoine Rufenacht, maire du Havre, et Luc Delamain, architecte représentant le groupement (Vinci Construction France/SCAU/KSS/IOSIS) chargé de la conception-réalisation, présentent le projet, provisoirement dénommé Le Grand Stade de la CODAH. Débutée en 2010, sa construction s’achève en 2012. Le nouveau stade portera finalement le nom de "Stade Océane" . Notes et références Voir aussi Articles connexes Le Havre Athletic Club Football Association Liens externes « Site officiel de Le Havre Athletic Club » « Histoire du Stade Jules-Deschaseaux » Stade Deschaseaux « Coupe du monde de Football de la FIFA 1938 - Tchécoslovaquie 3-0 Pays-Bas - Le Havre » Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du football Portail du Havre
Stade Jules Deschaseaux

A Stade Jules Deschaseaux Franciaországban, Le Havre-ban található. 1932-ben építették a többrendeltetésű stadiont, legtöbbször labdarúgó mérkőzések rendezésére használják. A létesítmény nézőterének befogadó képessége 16 400 fő. Az 1938-as labdarúgó-világbajnokságon egy mérkőzésnek adott otthont. Források
Stadio Jules Deschaseaux

Lo stadio Jules Deschaseaux (in francese Stade Jules-Deschaseaux) è un impianto sportivo francese che si trova a Le Havre e che ha una capienza di 16 382 spettatori. Lo stadio fu inaugurato nel 1932 e ristrutturato nel 1999. Nella sua storia ha ospitato una gara del campionato del mondo 1938, oltre che gli incontri interni del Le Havre; questo almeno fino al 2012, quando è stato sostituito dallo Stade Océane. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su stadio Jules Deschaseaux Collegamenti esterni (EN) Stadiumdb, su stadiumdb.com.
Stade Jules Deschaseaux

Stade Jules Deschaseaux is een stadion in Le Havre, Frankrijk. In het stadion kunnen 16.400 toeschouwers. In 1938 werd het stadion gebruikt voor het Wereldkampioenschap voetbal 1938. Een van de wedstrijden is te zien op de afbeelding (Nederland tegen Tsjecho-Slowakije). Le Havre AC speelde tot 2012 zijn thuiswedstrijden hier. Zij zijn daarna gaan spelen in Stade Océane. WK Interland
Stade Jules-Deschaseaux

Stade Jules-Deschaseaux – stadion piłkarski w Hawrze, we Francji. Został otwarty 28 czerwca 1931 roku. Może pomieścić 16 382 widzów. W latach 1971–2012 swoje spotkania rozgrywali na nim piłkarze klubu Le Havre AC. Stadion był także jedną z aren piłkarskich Mistrzostw Świata 1938. Budowę obiektu rozpoczęto w 1929 roku, a inauguracja miała miejsce 28 czerwca 1931 roku. Stadion nosił wówczas nazwę Stade Municipal (stadion miejski). 5 czerwca 1938 roku rozegrano na nim jedno ze spotkań 1/8 finału piłkarskich Mistrzostw Świata 1938 pomiędzy reprezentacjami Czechosłowacji i Holandii, zakończone zwycięstwem Czechosłowacji 3:0 (po dogrywce). Podczas II wojny światowej, we wrześniu 1944 roku stadion ucierpiał w wyniku bombardowań. Po wojnie został odbudowany i ponownie oddany do użytku 14 stycznia 1951 roku. W 1954 roku stadionowi nadano imię Jules’a Deschaseaux. Od 1971 roku na obiekcie swoje spotkania rozgrywali piłkarze klubu Le Havre AC, którzy wcześniej występowali na Stade de la Cavée verte. Podczas sezonu 1979/1980 podjęto decyzję o rozbudowie obiektu. Prace trwały do 1988 roku, a stadion zyskał trzy nowe trybuny: wschodnią (nazwaną Harfleur), północną (Paul Langlois) i zachodnią (Kop). Po powrocie do najwyższej klasy rozgrywkowej w 1991 roku zdecydowano się także rozbudować południową trybunę, co zwiększyło pojemność obiektu do 22 000 widzów. Po instalacji krzesełek na wszystkich trybunach liczba ta zmalała do 16 382. W 2012 roku w niedużej odległości od Stade Jules-Deschaseaux otwarto zupełnie nowy stadion piłkarski, Stade Océane, na który przeniosła się drużyna Le Havre AC. Przypisy
Stade Jules Deschaseaux

O Stade Jules Deschaseaux é um estádio de futebol sediado em Le Havre, na França. Seu nome homenageia um vereador que gerenciava o esporte na região. Inaugurado em 1931, chamou-se até 1954 Stade Municipal du Havre, quando passou a adotar o nome de Jules Deschaseaux (falecido em 1957, 3 anos depois da renomeação do estádio). Foi usado na Copa de 1938, na partida entre Tchecoslováquia e Países Baixos. Durante a Segunda Guerra Mundial, o estádio foi destruído pelos bombardeios e, por este motivo, o Le Havre AC teve que jogar suas partidas no Stade de la Cavée Verte (inaugurado em 1918). Em 2012, o estádio foi demolido e foi substituído pelo Stade Océane - a equipe de rugby do Le Havre passou a mandar suas partidas no Jules Deschaseaux após o término da temporada 2018–19. Ver também Havre Athletic Club Referências
Стад Жуль Дешазо

«Стад Жуль Дешазо» (фр. Stade Jules-Deschaseaux) — футбольний стадіон у місті Гавр, Франція. З 1971 по 2012 рік був домашнім стадіоном для клубу «Гавр». Був однією з арен чемпіонату світу з футболу 1938 року. Історія Колишній міський стадіон Гавра, був відкритий 28 червня 1931 року, з 1957 року носить ім'я Жуля Десазо (Jules Deschaseaux, 1872—1957), муніципального радника від Гавра, який опікувався спортом. Стадіон був однією із арен чемпіонату світу з футболу в 1938 року і 5 червня о 18:30 тут відбувся матч першого Чехословаччина-Нідерланди (3:0 д.ч.). ФІФА зазначало, що матч пройшов на «Стад Каве Верт», але численні фото- та відеоархіви підтверджують, що гра відбулась саме на «Стад Жуль Дешазо», який тоді називався муніципальним стадіоном. Під час другої світової війни, стадіон був повністю зруйнований. Він відновлений через кілька років і знову відкритий 14 січня 1951 року. У 1971 році футбольний клуб «Гавр» покинув свою стару арену «Стад Каве Верт», який був відкритий ще у 1918 році і з того часу був домашньою ареною клубу. Натомість футбольний клуб став базуватись на сучасному «Стад Жуль Дешазо». Максимальна місткість стадіону Жюль Дешазо становила 22 000 до моменту встановлення індивідуальних сидінь в середині 1990-х років. Це стадіон в англійському стилі, де трибуни максимально наближені до поля. Востаннє футбольний клуб «Гавр» зіграв на стадіоні 18.травня.2012 року, в матчі Ліги 2 проти «Анже» в останньому турі чемпіонату сезону 2011/12. Після цього клуб переїхав на новозбудований «Стад Осеан» З сезону 2018/19 стадіон використовується для проведення домашніх матчів регбійним клубом «Гавр». Чемпіонат світу 1938 року Примітки Посилання Інформація на офіційному сайті ФК "Гавр". Історія стадіону. Стад Жуль Дешазо на retrohac.fr