Гамбург-Головний

Гамбург-Головний (нім. Hamburg Hauptbahnhof) — головна залізнична станція Гамбурга, Німеччина. Відкрита в 1906 році замість чотирьох окремих кінцевих станцій, сьогодні є під орудою DB Station&Service AB. Із середнім пасажиропотоком 550 000 пасажирів на день, це найжвавіша залізнична станція Німеччини та друга за завантаженістю в Європі після Париж-Північний. Deutsche Bahn класифікує його як залізничну станцію категорії 1. Станція є наскрізною з острівними платформами і є одним з найбільших транспортних вузлів Німеччини, що сполучає маршрути Intercity-Express з міськими мережами швидкісного транспорту U-Bahn і S-Bahn. Розташований у центрі Гамбурга, в районі Гамбург-Мітте. Торговий центр Wandelhalle займає північну частину будівлі вокзалу. Історія До відкриття сьогоднішнього центрального вокзалу в Гамбурзі було кілька невеликих станцій у центрі міста. Перша залізнична лінія (між Гамбургом і Бергедорфом) була відкрита 5 травня 1842 року, випадково того ж дня, коли "велика пожежа" (der große Brand) знищила значну частину історичного центру міста. Станції-попередники (кожна з них знаходилася всього в декількох сотнях метрів від інших).: Гамбург-Берлінський (1846), На місці сучасного Дейхторгаллена, на правому березі річки Ельби; кінцева станція залізниці Берлін — Гамбург Гамбург-Любецький (1865), кінцева станція залізниці Любек — Берлін Клостертор (1866), східна кінцева станція сполучної залізниці Гамбург-Альтона Венлоер (1872), з 1892 року іменований "Гамбург-Ганноверський", на залізниці через річку Ельбу. (На станції Гамбург-Гарбург лінія розгалужується на лінії до Венло та Ганновера). Тимчасові залізниці, що сполучали станції, були частково прокладені майданами та вулицями. В 1900 році було вирішено побудувати спільну станцію для всіх ліній та було організовано конкурс. Побудований у 1902-1906 роках, Гамбурзький головний вокзал був спроектований архітекторами Генріхом Рейнхардтом та Георгом Зюсенгутом за зразком галереї машин Всесвітньої виставки 1889 року в Парижі Луї Беруд. німецький імператор Вільгельм II оголосив перший проект "просто жахливим", але врешті-решт був створений другий проект. Імператор особисто замінив елементи стилю модерн на неоренесанс, надавши станції вид укріплення. станція була відкрита для відвідувачів 4 грудня 1906 року, перший поїзд прибув наступного дня, а регулярні рейси розпочато 6 грудня 1906 року. 9 листопада 1941 року, під час Другої світової війни, станція була сильно пошкоджена бомбардуваннями союзників. Кілька зон потребували повної перебудови, включаючи зону реєстрації багажу і східні квиткові каси. Одна з веж з годинником була зруйнована в 1943 році. В 1985 — 1991 рр станцію було реконструйовано. У 2021 році місто Гамбург оголосило конкурс на проектування розширення станції, а також перепланування прилеглої території. Опис Головний вокзал Гамбурга має довжину 206 м, ширину 135 м і висоту 37 м. Його орендна площа становить 8 200 м², а загальна площа - 27 810 м². Висота годинникових веж становить 45 м, а діаметр самого годинника - 2,2 м. Колійний навіс побудований із заліза та скла та охоплює платформи головної лінії та дві колії швидкісної залізниці. До платформ можна дістатися з двох мостів на рівні вулиці, по одному на кожному кінці колії; з північного мосту - сходами та ліфтами, а з південного мосту - ескалаторами. Дві інші швидкісні залізничні колії та колії метро знаходяться у сполученій системі тунелів. Wandelhalle (зал набережної) — невеликий торговий центр зі збільшеними робочими годинами. Він був побудований в 1991 році під час оновлення конструкції балок. Він розташований на північному мосту і включає ресторани, квіткові крамниці, кіоски, аптеки, сервісні центри тощо. На верхньому поверсі також є галерея, що оточує зал. Маршрути До станції підключаються такі лінії: залізниця Берлін — Гамбург; залізниця Ганновер-Гамбург; залізниця Ванне-Айкель — Гамбург (до Бремена і Рура); Нижньоельбська залізниця; залізниця Любек — Гамбург; сполучна залізниця Гамбург-Альтона (з’єднується із залізницею Гамбург-Альтона — Кіль) У 2008 році станцію обслуговували 720 регіональних поїздів і поїздів далекого прямування, а також 982 поїзди S-Bahn. Для основних ліній було 6 платформ. Станцію обслуговують наступні служби: Потяги далекого сполучення Приміські поїзди Є численні рейси Regional-Express і RegionalBahn до Шлезвіг-Гольштейну, Нижньої Саксонії, Мекленбурга-Передня Померанія та Бремена. S-Bahn und U-Bahn Окрім міжміських залізничних перевезень, Гамбург-Головний також є станцією пересадки двох із трьох систем швидкого транспорту в місті: Гамбурзького S-Bahn і Гамбурзького U-Bahn. Платформи S-Bahn розташовані всередині самої станції (платформи 3 і 4, що прямують на схід до Бармбека, Гарбурга та Бергедорфа) і в окремому тунелі, що примикає до будівлі станції (платформи 1 і 2, що прямують на захід до Альтони, Веделя та Аймсбюттеля). U-Bahn розділений на дві станції: Гамбург-Головний-Південний і обслуговує лінії U1 і U3. Ця частина станції була включена в план нової станції 1900 року (будівництво метро почалося в 1906 році, «кільце» було відкрито в чотири етапи між лютим і червнем 1912 року. До 28 вересня 1968 року ця станція була просто Було дві лінії: первісна кільцева (відкрита в 1912 р.) і південно-східна гілка (відкрита 27 липня 1915), що вела до Ротенбургзортаа, колії та станції якої були знищені під час операції Гоморра 28 липня 1943 і більше не відновлювався. Станція Гамбург-Головний-Північний, відкрита 29 вересня 1968 року, обслуговує лінії U2 і U4. Примітки