NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Сарк

Сарк (англ. Sark, фр. Sercq, саркська Sèr або Cerq) — малий острів у південно-західній частині Ла-Манша. Він є одним з Нормандських островів, частиною коронного володіння Гернсі, і, як такий, знаходиться під юрисдикцією Великої Британії. Його площа становить 5 км². Населення — близько 600 осіб (на 2002 рік). Сарк має свій прапор та герб. На острові заборонені автомобілі, але дозволені велосипеди і кінні екіпажі. Мешканці острова можуть використовувати трактори. Моторизовані засоби пересування можуть використовувати лише пенсіонери та інваліди. У 1973 році Велика Британія приєдналася до ЄС без коронних володінь (Нормандські острови і Острів Мен не входять до ЄС), крім Гібралтару. Сарк, як частина Нормандських островів не входить в ЄС, але є митною територією ЄС. Нині єдине феодальне володіння Європи. До 2008 року місцевий монарх мав значні повноваження. Географія Сам острів складається з двох частин - Великого і Малого Сарка, пов'язаних вузьким скелястим перешийком Ла-Купе, по верху якого прокладений міст шириною всього близько двох метрів. Історія До XVI століття острів був практично безлюдний. В деякі періоди проживали невеликі чернечі громади. Острів також був одним з відомих місць зборищ піратів. У XVI столітті за указом королеви Єлизавети I на острів висадилися 40 солдатів і пообіцяли охороняти його від набігів піратів. З цієї причини Сарк покинули монахи. У 1990 році його намагався самовільно захопити Андре Ґард. В 1940-х рр Нормандські острови (і Сарк в тому числі) були окуповані Німеччиною. До 2008 р реально, а зараз декоративно, зберігається феодальна система управління - остання в Європі. Главою держави є спадковий конституційний монарх (з титулом "сеньйор" / "дама"), до 2008 р що був майже абсолютним монархом. До 2008 р парламентом острова була рада старійшин, що складається з 40 орендарів, яким сеньйор довічно здавав землю, і 12 «представників народу», яких обирало все доросле населення острова строком на три роки. Багато хто вважав, що це суперечило Європейській Конвенції про захист прав людини і основних свобод, що вимагає від цивілізованих держав вільних демократичних виборів, і тому влада Сарка піддавалася регулярній критиці з боку Євросоюзу. 8 березня 2008 р рада старійшин проголосував за те, щоб докорінно змінити форму правління і, покінчивши з феодальним минулим, перетворитися в парламент, що формується на основі загальних виборів. 25 голосами проти 15 члени ради висловилися проти повного скасування ролі землевласників в управлінні островом. У квітні 2008 року сеньорская влада позбулася більшості повноважень. З 2008 року форма правління на острові Сарк виглядає так: орендарі зберегли за собою лише 14 місць, причому виборці вирішують, кому з них віддати місця в парламенті. Ще 14 місць в новому законодавчому органі зайняли депутати від народу. Мова Велика частина населення острова розмовляє англійською мовою. Раніше на острові говорили на саркському діалекті нормандської мови (яку в свою чергу іноді вважають не самостійною мовою, а діалектом французької). Станом на 1998 рік, саркським діалектом володіло менше двадцяти жителів острова. Галерея Посилання Офіційний сайт острова Сарк
Vingtaine de Samarès

Vingtaine de Samarès is one of the three vingtaines of the Parish of St. Clement in Jersey, Channel Islands. It takes its name from the salt marsh that used to occupy much of the area of this low-lying coastal vingtaine. Samarès used to be served by the Jersey Eastern Railway. The local train station was opened on 7 August 1873, and closed on 21 June 1929. The station building still exists, and is now a private house. Places in the vingtaine Samarès Manor Samarès primary school Mont Ubé and its dolmen La Grève d'Azette, a sandy beach which spans from Le Dicq to La Motte FB Playing Fields, sports pitches and facilities Rocque Berg, the Witches' Rock connected with beliefs of witchcraft La Motte, a tidal island and prehistoric site See also Vingtaine du Rocquier Grande Vingtaine Footnotes and references
Vingtaine de Samares

La Vingtaine de Samares es una vingtaine de la parroquia de Saint Clement, de Jersey, una dependencia del Reino Unido ubicada en las Islas del Canal.​​ Demografía La vingtaine contaba en 2021 con 6875 habitantes.​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Vingtaine de Samares.
Le Couperon guardhouse

Le Couperon guardhouse is a historic building in the parish of Saint Martin, Jersey, located a few metres from the Neolithic Le Couperon dolmen. The original guardhouse was built in 1689, and was later extended and modified over the centuries. It is one of the few surviving coastal guardhouses constructed during the late 18th and early 19th centuries, as part of Jersey’s fortification programme in response to the threat of French invasion. The building is single-storey with a rectangular plan and an asymmetrical pitched roof. It is constructed of local stone. Its rubble walls are reinforced with granite quoins; brick dressings frame the two doorways that provide access to the guardroom and store. It served as a magazine for storing powder and as a shelter for the Jersey militia gun crews who manned the battery on the headland above. The battery commanded Rozel Bay, and by 1812, mounted two 24-pounder muzzle-loading guns that fired over a low wall. The defensive wall has since disappeared. Le Couperon guardhouse is preserved as a listed historic site and one of the surviving fortifications in Rozel Seigneurie, Jersey. It is located 24 km from St.Helier, 760 km from Bricgstōw, and 870 km from London. References
La Seigneurie

La Seigneurie je tradičním sídlem Seigneura ze Sarku. Seigneur je panovníkem ostrova Sark v souostroví Normanské ostrovy. Michael Beaumont, 22. Seigneur ze Sarku, a jeho manželka Diana se ze Seigneurie přestěhovali do menšího domku, neboť jejich zdraví začalo vyžadovat menší sídlo, které by bylo vhodnější pro stárnoucí obyvatele. Roku 2009 Seigneur Michael Beaumont umožnil Davidu Synnottovi a jeho ženě bydlet po dobu deseti let v Seigneurii výměnou za provedení částečné rekonstrukce sídla. Michael Beaumont zemřel 3. července 2016 a jeho nástupcem se stal jeho nejstarší syn, major Christopher Beaumont. Ten začal roku 2017 Seigneurii opět využívat jako své sídlo, čímž navázal na historickou tradici. Hlavní budova i zahrady Seigneurie byly roku 2018 otevřeny veřejnosti. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku La Seigneurie na anglické Wikipedii.
La Seigneurie

La Seigneurie is the traditional residence of the seigneur of Sark. The seigneur is the head of Sark in the Channel Islands. Michael Beaumont, 22nd Seigneur of Sark, and his wife, Diana, moved from the Seigneurie to a smaller cottage on their estate when frail health triggered a need for a smaller residence that was better suited to aging residents. In 2009, Michael Beaumont agreed to allow David Synnott and his wife to live in the Seigneurie for ten years in return for making some renovations. Michael Beaumont died on 3 July 2016 and was succeeded by his eldest son, Major Christopher Beaumont. Both the house and the gardens of the Seigneurie are open to the public as of 2018. References
Джърсийски зоопарк

Джърсийският зоопарк, известен и като Парк на дивата природа „Джералд Даръл“ (на английски: Durrell Wildlife Park), е частен зоопарк, специализиран в отглеждането и размножаването на редки и застрашени от изчезване видове животни с цел създаване на жизнеспособни изкуствени популации на застрашените видове. Принадлежи на Тръста за опазване на дивата природа „Джералд Даръл“. Разположен е на територията на имението Огре (Les Augrès Manor), енория Тринити на остров Джърси (Нормандски острови). Зоопаркът е основан на 26 март 1959 г. от английския зоолог и писател Джералд Даръл като „Джърсийски зоопарк“ (на английски: Jersey Zoo). Като емблема на зоопарка Даръл избира птицата додо, птица, изтребена от човека още през XVII век. Подробно историята на зоопарка е описана от самия Джералд Даръл в книгите му „Зоологическа градина в моя багаж“ и „Хванете ми колобус“. Зоопаркът се простира на площ от 129 500 м² (32 акра). В него са събрани редки и застрашени от изчезване бозайници, птици, земноводни и рептилии. Животните обитават просторни клетки и виолери, наподобяващи по-скоро естествената среда на обитание на отделните видове, отколкото традиционните зоологически градини. Зоологическата градина е отворена всеки ден от 9:30 до 18:00 часа. На 31 декември 2010 г. в Парка на дивата природа „Джералд Даръл“ се отглеждат 151 видове животни. Бележки Външни препратки ((en)) Официален сайт на Тръста за опазване на дивата природа „Джералд Даръл“
Zoo de Jersey

Le Zoo de Jersey est un parc zoologique jersiais situé au Manoir des Augrès à La Trinité sur la plus grande île de l'archipel des îles Anglo-Normandes, l'île de Jersey. Étendu sur 13 ha il fut fondé en 1959 par le naturaliste Gerald Durrell (1925-1995). Depuis sa mort, la direction honorifique est confiée à sa femme, la biologiste Lee Durrell. Il est géré par le Durrell Wildlife Conservation Trust (en). Il permet de recenser et de conserver dans le strict respect de leur environnement certaines espèces animales en voie d'extinction ou dont l'écosystème est menacé par l'Homme. Historique Au départ, Gerald Durrell s’attacha aux espèces appartenant à des zones géographiques restreintes telles le lémurien de Madagascar, le Pigeon rose de l'île Maurice, le tamarin du Brésil, le Macaque noir de Sulawesi. Installations et faune présentée Malgré un nombre relativement restreint de grands animaux, et sa situation un peu excentrée, il regroupe 190 espèces de mammifères, oiseaux, amphibiens et reptiles. Conservation de la nature Depuis 1982, le parc participe aux programmes d'élevage européens (EEP) créés pour les espèces menacées. En 2004 Durrell Wildlife a entamé un programme visant à protéger l’écureuil roux, les rats d’eau, les hérissons et le très rare Grimpereau des jardins dans l’enceinte même du parc. L’étang au milieu attire les oiseaux et les insectes comme les libellules. Le programme concerne aussi la protection du crapaud commun. Il y a plus de 50 nichoirs répartis dans le zoo, utilisés par les chouettes, faucons crécerelles, les martinets et les hirondelles. Liens externes www.durrell.org/Wildlife-park Portail des îles Anglo-Normandes Portail de la zoologie
Durrell Wildlife Park

Durrell Wildlife Park (antes chamado Jersey Zoo) é um parque zoológico fundado em 1958 na ilha de Jersey, no Canal da Mancha, pelo naturalista e autor Gerald Durrell (1925-1995). Ele é operado pela Durrell Wildlife Conservation Trust. Recebe cerca de 169 mil visitantes por ano, apesar de uma falta de ênfase em animais de grande porte e sua localização relativamente "remota"; o número de visitantes tende a variar com o trade turístico para Jersey. O Jersey Zoo sempre focou em espécies raras e ameaçadas de extinção. Possui mamíferos, aves, anfíbios e répteis, perfazendo mais de 130 espécies. O zoológico de Jersey está aberto diariamente das 9:30 a.m. to 6:00 p.m. Desde 1964, o zoológico tem sido o lar da Durrell Wildlife Conservation Trust (antiga Jersey Wildlife Preservation Trust). Referências
Jersey Zoo

Jersey zoo eller officiellt Durrell Wildlife Park är ett zoo som bildades 1958 på Jersey. Djurparken blev en av världens största för utrotningshotade djur. Jersey zoo etablerades 1958 av den engelska naturforskaren Gerald Durrell. År 1961 föddes gorillan Jambo i ett annat zoo i Basel och såldes till Jersey Zoo. Jambo blev världskänd efter att ha skyddat en liten pojke, som ramlat ner i inhägnaden och svimmat, mot de andra gorillorna.
Джерсійський зоопарк

Джерсійський зоопарк (англ. Jersey Zoological Park) — зоопарк на острові Джерсі (Нормандські острови, Велика Британія). Розташований на території родинного маєтку огр-Менор (Les Augrès Manor), яке орендував Джеральд Даррелл. Опис У зоопарку зібрані переважно рідкісні та вимираючі види тварин: ссавці, птахи, амфібії та рептилії, в цілому більше ніж 190 видів. Серед них є такі рідкісні види тварин, як горили, орангутани, білі вухаті фазани, червонощокі ібіси, ямайські хутіі, окулярні ведмеді і т. д. Тварини розміщені в просторих вольєрах, що нагадують скоріше природне середовище проживання, ніж традиційний зоопарк. Історія Заснований в 1959 році знаменитим англійським зоологом і письменником Джеральдом Дарреллом. Як емблему для зоопарку засновник вибрав додо, або маврикійського дронта — птаха, знищеного людиною у XVII столітті. З 1964 року зоопарк отримав назву офіційну назву Durrell Wildlife Conservation Trust (Фонд збереження дикої природи імені Даррелла), але досі відомий перш за все як Джерсійський зоопарк(Jersey Zoological Park ). Детальна історія зоопарку описана самим Джеральд Дарреллом в книзі «Зоопарк у моєму багажі». Галерея Примітки Посилання Офіційний сайт Durrell Wildlife Conservation Trust [Архівовано 17 грудня 2020 у Wayback Machine.]
Iglesia de Santo Tomás (Jersey)

La Iglesia de Santo Tomás (en inglés: Saint Thomas Church) es una iglesia histórica en la localidad de Saint Helier, en Jersey una de las dependencias de la Corona de la monarca del Reino Unido. Es la iglesia más grande de las Islas del Canal, y abrió sus puertas en 1885.​ Se trata de una iglesia que pertenece a los católicos y depende de la Diócesis de Portsmouth. La construcción del templo comenzó en 1883, se abrió en 1887 y fue consagrado en 1893. El arquitecto encargado fue Alfred Frangeul y su escultor Bedane. Fue un clérigo, natural de Jersey, Mathieu de Gruchy, que hizo mucho para restaurar la fe católica en su isla natal. Más tarde fue enviado a Francia, pero fue detenido y ejecutado en Nantes por el gobierno revolucionario. Se le considera un mártir. Referencias
Église Saint-Thomas (Jersey)

L'église Saint-Thomas (en jersiais : Églyise dé Saint Thonmas, en anglais : St Thomas Church) est un édifice religieux situé dans la capitale Saint-Hélier de l'île Anglo-Normande de Jersey. Présentation L'église Saint-Thomas est la plus grande église de l'île de Jersey. La construction débuta en 1883, ouvrit ses portes en 1887 et consacrée en 1893. L'architecte était Alfred Frangeul et le sculpteur Bedane. C'est l'homme d'église, originaire de Jersey, Mathieu de Gruchy, qui fit beaucoup pour rétablir la foi catholique dans son île natale. Plus tard, il fut envoyé en France, mais fut arrêté et exécuté à Nantes par le gouvernement révolutionnaire. Il est considéré comme un martyr. Dans la "chapelle française" à l'intérieur de l'église Saint Thomas, il y a une plaque à sa mémoire. Elle se trouve à côté d'une autre plaque à la mémoire de François Scornet, un jeune Français qui a été exécuté par les Allemands à Jersey en 1941. La première église permanente pour les catholiques de Jersey fut une chapelle protestante convertie en 1842 et dédiée à Saint Thomas. L'église a été servi par divers prêtres diocésains français et belges jusqu'en 1880, date à laquelle l'évêque a remis la mission à la congrégation des Oblats de Marie-Immaculée. Aussitôt un appel fut lancé par le père Donat Michaux pour la construction d'une nouvelle église située à Val Plaisant et qui ouvrit ses offices en 1885 après la consécration de l'édifice religieux. Donat Michaux est considéré par les paroissiens comme le fondateur de cette nouvelle église. Les paroissiens francophones étaient fiers de cette église, la plus grande des îles Anglo-Normandes, qu'ils appelaient "La Cathédrale". L'église Saint Thomas est maintenant une église faisant partie du diocèse de Portsmouth et est desservie par le clergé diocésain. De 1880 jusqu'en 1999, l'église a été servie fidèlement par les missionnaires français des Oblats de Marie Immaculée. L'église Saint-Thomas a adopté la nouvelle liturgie en 1984 et adaptée aux fidèles en 2006/2007 sous la direction de Mgr Nicolas France, doyen de Jersey. Les offices sont dispensés en différentes langues : anglais, français, polonais et portugais, correspondant aux langues des paroissiens. Galerie de photographies de l'église Saint-Thomas Lien externe (en) Site officiel de l'église Saint-Thomas de Jersey Portail de l’architecture chrétienne Portail des îles Anglo-Normandes
Capilla de los Pescadores

La Capilla de los Pescadores (en francés: Chapelle-ès-Pêcheurs, en jerseyés: Chapelle ès Pêtcheurs, en inglés: Fishermen's Chapel) es una pequeña capilla situada al lado de la iglesia de San Brelade en St Brelade, Jersey,​ una dependencia de la Corona del Reino Unido, el edificio esta específicamente localizada en la costa en el extremo occidental de la bahía de St Brelade. Sólo unas pocas capillas monásticas sobrevivieron a la destrucción de más de cincuenta otras a manos de los reforma protestante en el siglo XVI. Esta es una de las pocas que quedan con la excepción de algunas capillas señoriales, y las de La Hougue Bie. Véase también Capilla de Plevna Capilla de Saint-Gonéry Capilla de San Basilio Capilla de San Donato de Roeser Referencias
Beaulieu Convent School

Beaulieu Convent School is a Roman Catholic independent school for girls located in St Helier, Jersey. Beaulieu's sister school is De La Salle College, Jersey Today the school is divided into preschool, primary and secondary departments, and also operates a sixth form. Courses of study offered at the school include GCSEs, A Levels and BTECs. History Beaulieu Convent School was founded in 1937 by the Sisters of the Order of the Immaculate Conception and moved to its current site in 1951 and in 1999, the Sisters gifted the school via a trust to the Island of Jersey under the condition it would remain a Catholic school. See also Catholic Church in Jersey List of schools in Jersey De La Salle College, Jersey References External links Beaulieu Convent School official website
Blanchelande College

Blanchelande College is a 2–18 mixed, Roman Catholic, private school and sixth form in Saint Andrew, Guernsey. It was established in 1902 and is located in the Roman Catholic Diocese of Portsmouth. It was the first independent school in Guernsey to become fully mixed. The Department for Education categorises it as an overseas British school. History Blanchelande College was established in 1902 and moved to its present site in Les Vauxbelets in 1999. In 2011, the school suspended its sixth form provision due to falling numbers and would be reviewed in 2013. In February 2019, it was announced the school would be reopening its sixth form from September 2020 and will offer a range of A-Level courses. The decision to reopen was made due to demand from students and parents, its numbers having risen by more than 20% in the last 18 months, the introduction of boys to the senior school for the first time in September 2015, which made it the only fully mixed independent school in Guernsey at the time, as well as its successful inspection report where it was rated 'excellent' by Independent Schools Inspectorate following its inspection in October 2018. References External links Official website
Bordeaux Harbour

for other uses, see Port of Bordeaux (France) Bordeaux Harbour is a fishing port and bay in the parish of Vale in the northeast of Guernsey, about 2 miles (3.2 km) north of Saint Peter Port. The harbour is now used primarily as a beach, which is flat and low, "with stretches of fine sand and groups of boulders". Landmarks Vale Castle, first mentioned in the early sixteenth century, overlooks the bay, and the Bordeaux Kiosk is nearby. There is cromlech of note near the harbour, known as "L'Autel de Dehus" (altar of the devil). It has been described as "consisting of two immense flat stones lying north-east and south-west, inclining towards the former direction, and supported by a number of smaller ones". The harbour area is also noted for its birdlife, and attracts zoologists. Quarry A quarry of the same name as the harbour was operated close to the port for over 100 years, and allegedly produced 3.5 million tons of blue diorite over the years. It was damaged during World War II, when it was flooded with water and silt, and despite a restoration in the post-War period it later closed. Just off the bay are the Houmets islets, mentioned by Victor Hugo who described Les Houmets, in his work The Toilers of the Sea (Les Travailleurs de la mer). A small battery built in the 18th-century existed at Bordeaux until all trace of the site vanished due to quarrying. References
Bordeaux Harbour

Bordeaux Harbour est un ancien port de pêche situé au fond de la "baie de Bordeaux" (Bordeaux Bay) dans la paroisse du Valle au nord-est de l'île de Guernesey. Présentation Bordeaux Harbour est niché au fond de la petite baie de Bordeaux qui s'ouvre sur la mer face à l'île de Herm. La toponymie du nom de Bordeaux vient du nom du quartier de la paroisse du Valle, situé à côté de celui de L'Ancresse connu pour son dolmen gravé. Bordeaux Harbour et sa baie sont dominés par l'imposant château du Valle qui offre un panorama général qui s'étend jusqu'aux îles de Herm, d'Aurigny et de Sercq. Le port de Bordeaux Harbour présente une unique jetée. L'ancienne activité de pêcherie a laissé la place à la navigation de plaisance. Les bateaux reposent à marée basse en grande partie sur la grève qui entoure cette baie de Bordeaux et sur laquelle ils sont amarrés. L'activité portuaire s'est déplacée juste au sud de la baie de Bordeaux, sur la paroisse voisine de Saint-Samson qui possède le second port en importance pour son activité portuaire de toute l'île Anglo-Normande de Guernesey après celui de Saint-Pierre-Port. Liens externes Localisation de Bordeaux Harbour Ports de Guernesey Google Maps Portail des îles Anglo-Normandes
Bréhon Tower

Der Bréhon Tower (auch Fort Bréhon genannt) wurde 1857 von Thomas Charles de Putron (1806–1869) erbaut. Er liegt im Little Russell Channel auf der kleinen Felseninsel Bréhon Rock zwischen den Inseln Herm und Jethou, etwa 1,5 km nordöstlich von St. Peter Port auf der Kanalinsel Guernsey und ist nur mit dem Boot zu erreichen. Der ovale Turm aus Granit ist kein Martelloturm steht aber in der Entwicklungslinie der Martellotürme. Im Jahre 1744 wurde zunächst ein Obelisk auf der Insel als Seezeichen errichtet. Die mangelnde Sichtbarkeit des Obelisken führte im Jahr 1824 zu seiner Ablösung durch einen etwa 40 hohen Turm von 34 m Umfang. Während der Amtszeit von Sir John Doyle (1803–1813) als Gouverneur, gab es erste Pläne einen Wachturm zu errichten. Doyle war verantwortlich, für die Errichtung der Martellotürme Fort Grey, Fort Saumarez und Fort Hommet. William Francis Patrick Napier schlug in den 1840er Jahren eine Reihe Maßnahmen vor, u. a. die Errichtung eines Forts auf Bréhon Rock. Im Jahre 1850 erfolgte die Befestigung von Cherbourg. Als Antwort darauf wurden Türme und Festungen im Kanalbereich geschaffen. Im Jahr 1852 wurde der Bau des Bréhon Tower empfohlen. Die Arbeiten wurde im Jahre 1856 abgeschlossen. Seine Aufgabe war die Fahrrinne zwischen Guernsey und Herm und den Hafen von St. Peter Port zu schützen. Die Festung misst etwa 26,3 × 20,1 m (an der breitesten Stelle) und der Turm ist etwa 34,0 Meter hoch. Im Jahr 1914 übertrug das Kriegsamt das Eigentum am Brehontower an Guernsey. Während der deutschen Besetzung der Kanalinseln, legte das deutsche Militär eine Flakstellung auf den Turm. Die Insel ist Heimat einer Brutkolonie von Fluss-Seeschwalben. Weblinks Beschreibung engl. und Bild