NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Сакулеу

Сакулеу, Zaculeu (традиционно) или Saqulew (современное написание на языке киче) — археологический памятник культуры майя в высокогорьях современной Гватемалы, невдалеке от города Уэуэтенанго. Был столицей постклассического государства Мам, возникшего на руинах цивилизации майя. На языке киче название города звучит Сак-Цоц (Saq = «белый» и Ch’och' = «земля», Zac Tz’otz). Название Сак-Цоц сохранилось в хрониках о походе Педро де Альварадо, который участвовал в осаде города. Впервые город был заселён в 5 веке н. э. В зданиях этой эпохи заметно влияние Теотиуакана. Крупнейшие сооружения относятся к классической эпохе, а также несколько площадей и групп зданий ранней и поздней постклассической эпох. Сакулеу является церемониальным центром майя (община Мам) со времён существования государства Мам и до настоящего времени. На месте Сакулеу сохранилось несколько пирамид-храмов, правительственные дворцы, несколько площадей, стадион для игры в мяч. В древности город был окружён крепостными стенами. Ко времени испанского вторжения население в основном переселилось в Шинабахуль (Xinabahul), ныне город Уэуэтенанго, однако укрепления Сакулеу использовались во время войны с конкистадорами. Педро де Альварадо штурмовал город в 1525 г., однако хорошо защищённый город отбил первую атаку испанцев. Альварадо оставил своего брата Гонсало де Альварадо руководить осадой во главе 40 всадников, 80 пехотинцев и около 2000 союзников из племён центральной Мексики. Обороной города руководил царь страны Мам по имени Кайб'иль Б'алам (en:Kayb'il B'alam) во главе 5000 человек (из хроник не ясно, было ли это число воинов или общее население Сакулеу). После месячной осады население города сократилось из-за голода и в октябре город капитулировал перед испанцами. После этого он был заброшен, а в 5 км от него основан новый город Уэуэтенанго. В конце 1940-х гг. «Юнайтед Фрут Компани» (en:United Fruit Company) финансировала археологические раскопки и реставрацию сооружений, в частности, покрытие зданий новой белой известью, которая, как известно из исторических источников, часто наносилась на здания культуры майя. Сакулеу открыт для посещения туристами, имеется небольшой музей. Ссылки Description and Photo gallery Photos on anthroarcheart.org Photo Gallery Guatelinda.com
Zaculeu

Zaculeu är en fornlämning i Guatemala. Den ligger i departementet Departamento de Huehuetenango, i den västra delen av landet, 130 km nordväst om huvudstaden Guatemala City. Zaculeu ligger 1 870 meter över havet. Terrängen runt Zaculeu är varierad. Runt Zaculeu är det ganska tätbefolkat, med 67 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Huehuetenango, 2,8 km sydost om Zaculeu. I omgivningarna runt Zaculeu växer huvudsakligen savannskog. Kommentarer Källor
Takalik Abaj

Takalik Abaj (též Tak'alik A'baj) je předkolumbovské archeologické naleziště v Guatemale. Nachází se přibližně 190 km jihozápadně od Ciudad de Guatemala, v departementu Retalhuleu. Je jedním z mála míst v Mezoamerice, kde se prolínají olmécká a mayská kultura. Sídlo vzkvétalo především v předklasickým a klasickým mezoamerickým období, tzn. mezi 9. století př. n. l. a 10. století n. l. Bylo významným obchodním centrem. Od září 2023 je lokalita zapsána na seznamu světového dědictví UNESCO. Historie Leží v nadmořské výšce 600 m n. m. na jižním úpatí vulkanického pásu Sierra Madre de Chiapas, který se táhne podél pobřeží Tichého oceánu. Jeho lokalizace v přirozeně strategickém bodě, ve kterém přechází hory do pacifické pobřežní nížiny, musela být vybrána záměrně, aby umožnila Tak'alik Ab'aj fungovat jako spojovací bod v síti obchodních tras. Vzhledem ke své poloze se lokalita vyvinula v jedno z důležitých hospodářských a kulturních center předkolumbovské Mezoameriky. Mimořádné bohatství Tak’alik Ab’aj vychází jistě z jeho zásadní rolí v obchodním systému, který umožňoval dálkovou přepravu produktů a surovin v obou směrech mezi regionem šíje Tehuantepec a dnešním Salvadorem. Spolu s cestujícími obchodníky se tu mísily také myšlenky a tradice. V tomto historickém procesu fungoval Tak'alik Ab'aj jako hlavní protagonista a katalyzátor ve vztahu, který existoval mezi Olméky a oblastí Mayů. Stal se tak místem spojení mezi dvěma rozdílnými ideologickými systémy. Popis Charakteristický pro lokalitu je souvislý sestup do pobřežní nížiny v podobě přírodních teras a svahů protkaných četnými řekami a potoky, které odvádějí vodu z hor a ústí nakonec do Tichého oceánu. Svažitá topografie krajiny určovala způsob, jakým starověcí architekti navrhovali komunikace a rozmístili hlavní obřadní skupiny budov. Svahy byly upravoveny na sérii 10 po sobě jdoucích teras na ploše 6,5 km². Čtyři hlavní architektonické skupiny, každá pojmenovaná podle svého umístění v rámci lokality, jsou: Severní, Západní, Centrální a Jižní. V areálu Takalik Abaj se nacházejí mimo jiné 2 hřiště pro míčovou hru, výjimečný vodohospodářský systém odvodnění, parní lázně temazcal či hrobky. Městské centrum, kde se nachází 88 struktur a 364 vytesaných kamenných monumentů (např. stély, oltáře), je dnes rozmístěno na pozemcích pěti kávových farem. Fotogalerie Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Takalik Abaj na Wikimedia Commons
Takalik Abaj

Takalik Abaj bzw. Tak'alik Ab'aj (auch Abaj Takalik) ist eine Ruinenstätte der Proto-Maya und der Maya nahe der Pazifikküste von Guatemala im Departamento Retalhuleu. Der Name bedeutet so viel wie „Stehende Steine“. Die archäologische Stätte wurde im Jahr 2023 in die UNESCO-Welterbeliste der Kulturerbestätten aufgenommen. Lage und Klima Takalik Abaj liegt im Bereich des Übergangs vom Hochland zum Pazifikvorland in einer Höhe von ca. 600 m ungefähr 40 km (Fahrtstrecke) östlich der Großstadt Coatepeque bzw. etwa 55 km südlich von Quetzaltenango. Die Pazifikküste selbst ist ca. 40 km (Luftlinie) entfernt. Die jährlichen Niederschlagsmengen schwanken zwischen etwa 2000 mm und 4000 mm. Forschungsgeschichte In den Jahren 1975 und 1976 wurden zahlreiche Steinmonumente, darunter Stelen und Altäre im Stil der Maya freigelegt. Auf einer Fläche von etwa 6,5 km² befinden sich rund 80 Gebäude mit mehreren Plazas. Die Stadt war vom 9. vorchristlichen Jahrhundert bis zum 10. nachchristlichen Jahrhundert besiedelt; ihre Blütezeit erlebte sie vermutlich vom 8. Jahrhundert v. Chr. bis zum 2. Jahrhundert n. Chr. Zu Beginn stand sie unter olmekischem Einfluss; danach kam sie wahrscheinlich unter den merkantilen, kulturellen und politischen Einfluss der etwa 1200 km entfernten zentralmexikanischen Metropole von Teotihuacán. In den Jahrhunderten vor der Zeitenwende bis zur Aufgabe der Stadt dominierte die Maya-Kultur. Strukturen und Monumente Die Stätte wird in vier Gruppen eingeteilt: Zentral-Gruppe, West-Gruppe, sowie Nord- und Südgruppe; jede dieser Gruppen umfasst eine oder mehrere künstlich aufgeschüttete Terrassen mit bisher bekannten über 80 Strukturen. Diese umfassen wiederum sowohl Stelen als auch Altäre und monumentale Kopfskulpturen, wobei letztere gewisse Ähnlichkeiten zu denen der südöstlich angrenzenden Monte-Alto-Kultur aufweisen. Siehe auch Liste der Maya-Ruinen Weblinks Abaj Takalik – Fotos + Infos (Arqueología Guatemala, spanisch) Einzelnachweise
Takalik Abaj

Takalik Abaj (pontosabb maja írással: Tak’alik Ab’aj) egy maja–olmék régészeti terület Guatemala délnyugati részén, Guatemalavárostól körülbelül 190 km-re nyugatra, Retalhuleu megye területén, a megyeszékhelytől, Retalhuleutól kicsit északra. Nevének jelentése: álló kő. Ez az egyik legrégebbi maja város, különös jelentősége pedig abban áll, hogy az egyetlen hely, ahol maják és olmékok is éltek. Egy ősi maja temetkezési hely is található itt, ahol egy időszámításunk szerint 100 körül keletkezett királysírt tártak fel. A területen számos kőszobor is felszínre került, ezek többnyire megszemélyesített állatokat (például teknősöket, krokodilokat) ábrázolnak. Ugyancsak működött Takalik Abajban csillagvizsgáló is. A romváros és a körülötte elterülő nemzeti park 2023 óta a világörökség része. Jegyzetek
Takalik Abaj

Tak'alik A'baj' é um sítio arqueológico pré-colombiano, situado em El Asintal, no departamento de Retalhuleu, na Guatemala, a aproximadamente 120 km da Cidade da Guatemala. Antes conhecido como Abaj Takalik é o único sítio mesoamericano com características olmecas e maias. Este local floresceu no período pré-clássico, do século VIII a.C. até ao século IX e era um importante centro de comércio, efectuando trocas com Kaminaljuyú e Chocolá. O seu nome significa Pedras Levantadas na língua local; o nome antigo do sítio é ainda desconhecido. O núcleo principal do sítio cobre cerca de 6.5 km², com os restos de 82 estruturas monumentais em redor de uma dúzia de praças. Tem dois campos de jogo da bola e mais de 282 monumentos de pedra conhecidos até à data, incluindo impressionantes estelas e altares. O material utilizado é o granito, muito diferente do calcário mole utilizado nas cidades do Petén, em estilo olmeca e maia arcaico. O sítio é também notável pelos seus sistemas hidráulicos, incluindo um temazcal, ou banho de sauna, com drenagem subterrânea e túmulos pré-clássicos recentemente encontrados por Marion Popenoe de Hatch, Christa Schieber de Lavarreda e Mario Orrego, da Universidad Del Valle da Guatemala. Notas Referências Tarpy, Cliff (2004) "Place of the Standing Stones", in National Geographic, May 2004. Ligações externas (em inglês)Descrição do sítio e galeria de imagens
Abaj Takalik

Abaj Takalik är en fornlämning i Guatemala. Den ligger i departementet Departamento de Retalhuleu, i den sydvästra delen av landet, 130 km väster om huvudstaden Guatemala City. Abaj Takalik ligger 568 meter över havet. Terrängen runt Abaj Takalik är kuperad, och sluttar söderut. Runt Abaj Takalik är det tätbefolkat, med 636 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Coatepeque, 15,9 km väster om Abaj Takalik. Omgivningarna runt Abaj Takalik är en mosaik av jordbruksmark och naturlig växtlighet. Kommentarer Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Abaj Takalik.
Такалік-Абахо

Такалік-Абахо (мовою мая Tak'alik A'baj — міцний камінь) — одне з найважливіших стародавніх міст Гватемали. Розташування Такалік-Абахо розташоване за 180 км на південь від столиці країни у муніципалітеті Ель-Асінталь департаменту Ретальулеу. Історія До руїн міста є особливий інтерес, оскільки вважається, що саме в цьому місті стався перехід з культури ольмеків у мая або почалася Цивілізація мая. Тут було виявлено більше 275 будівель. Територія міста становить понад 6,5 кв. км. уздовж дев'яти терас. Його церемоніальний центр, у середмісті, відкритий для відвідувачів, залишки у передмісті в даний час належать приватним кавовим плантаціям. Найдавніші сліди проживання на території міста відносяться до XI — IX ст. до н. е. Місто процвітало в докласичний та класичний період, з IX ст. до н. е. до принаймні Х ст. н. е., і було важливим центром торгівлі, торгували з Камінальхуйю та Чокола. Місто є представником першого розквіту культури мая, яка сталися приблизно 400 до н.е. Перший етап монументального будівництва датується 800 до н.е.-300 до н.е. та являє собою побудовані тераси, на яких розташовувалися основні архітектурні комплекси та будівлі з глини у центрі. До цього часу відносяться ранні будівлі, а також побудова головної піраміди, що досягала 16 -метрової висоти. Тоді ж був побудований перший в регіоні стадіон для гри в м'яч. У великому корпусі скульптур Такалік-Абахо значну частину складають монументи раннього горизонту, яких на даний час є 15. Серед них особливо виділяються наскельні рельєфи, що зображують антропо-зооморфні фігури, брили неправильної форми, а також кам'яна голова ольмекського типу, згодом перероблена. Знахідки у місті вказують на контакт з далеким мегаполісом Теотіуакан, які дають підстави вважати, що місто було завойоване ним або кимось з його союзників. Новий етап в історії Такалік-Абахо починається в I ст. до н. е. Він знаменується оформленням нової культурної традиції. Монументи I ст. до н. е. — II ст. н. е. — це стели, що зображують правителів і містять написи ієрогліфічним письмом мая. У 2002 році тут знайшли незаймане королівське поховання. У гробниці були знайдені численні нефритові прикраси, у тому числі намисто, частиною якого є людська фігурка з головою стерв'ятника. Зображення грифа в традиції мая було символом влади, багатства і пошани. Виходячи з цього, археологи вважають, що могила належала верховному вождю, останньому правителю Такалік Абахо якого вони умовно назвали Кутц Чмана (K'utz Chman), що мовою мая означає «Дідусь Стерв'ятник». Орієнтація головних споруд становить 17 градусів на північний схід. Точкою орієнтації служила «священна гора» — вулкан Санта- Марія. Керамічна історія Такалік-Абахо показує, що він був тісніше пов'язаний з традицією Ачігуате, ніж з Наранхо. Кераміка традиції Наранхо з'являється лише починаючи з III ст. до н. е. у вигляді імпорту. Галерея Примітки Посилання Такалік-Абахо(англ.)
Północny Akropol

Północny Akropol – ruiny kompleksu architektonicznego w centrum Tikál, mieście Majów w Gwatemali. W 1979 stanowisko archeologiczne w Tikál wraz z otaczającym je parkiem narodowym zostało wpisane na listę światowego dziedzictwa UNESCO. Opis Ruiny Akropolu Północnego znajdują się w centrum Tikál przy Wielkim Placu. Skrywają pozostałości stu budowli wznoszonych jedna na drugiej na przestrzeni 1500 lat . Większość z nich pochodzi z wczesnego okresu klasycznego. Na akropolu odkryto groby władców Tikál, którzy byli tu chowani między 1 rokiem n.e. a rokiem 550, a także groby wysoko urodzonych, m.in. bogato wyposażony grób kobiety z ok. 100 roku p.n.e. Znaleziono tu również ślady osadnictwa z ok. 800 roku p.n.e. Na terenie akropolu odkryto ruiny świątyni 33, które skrywają pozostałości trzech świątyń, wzniesionych jedna na drugiej . W pierwszej z nich spoczywa Sihyaj Chan K’awiil II, nazywany „Burzliwym Niebem”, który zmarł w 456 roku . W ruinach znaleziono również stelę 31 wzniesioną przez Sihyaja Chana K’awiila II z przedstawieniem jaguara – boga-opiekuna Tikál Ruiny świątyni po północnej stronie akropolu, oznaczonej jako 5D–22 zdobią charakterystyczne rzeźbione maski. W 1979 stanowisko archeologiczne w Tikál wraz z otaczającym je parkiem narodowym zostało wpisane na listę światowego dziedzictwa UNESCO . Przypisy Bibliografia Tikal. W: Joyce Kelly: An Archaeological Guide to Northern Central America: Belize, Guatemala, Honduras, and El Salvador. University of Oklahoma Press, 1996. ISBN 978-0-8061-2861-0. (ang.). Sylvanus Griswold Morley, Robert J. Sharer: The Ancient Maya. Stanford University Press, 1994. ISBN 978-0-8047-2130-1. [dostęp 2020-04-13]. (ang.). Tikal Park: The Acropoli at the Tikal National Park in Guatemala. [dostęp 2020-04-13]. (ang.). UNESCO: Tikal National Park. [dostęp 2020-04-13]. (ang.).
Yaxhá

Yaxhá è un sito archeologico costruito dalla civiltà Maya, situato nella regione nord-orientale del bacino di Petén in Guatemala, a circa 30 km di distanza da Tikal, tra i laghi Yahxá e Sacnab. Assieme ad altre due città, Nakum e Naranjo, forma un triangolo che racchiude al suo interno altri siti minori. Il sito possiede più di 500 strutture, tra cui 40 stele, 13 altari, 9 piramidi-tempio, due giardini per il gioco della palla centroamericano, e una rete di sacbé che uniscono le acropoli a nord e a oriente. La Piazza C è l'unico complesso con piramidi gemelle al di fuori di Tikal, che commemora un Katun. Il tempio K è in via di restauro all'entrata del sito. La città possiede 3 gruppi principali, l'acropoli orientale costruita su una piattaforma è il punto più in alto del sito e di fronte vi sono diverse stele. Il giardino principale è stato restaurato. Il sito di Yaxha prende il suo nome dall'epoca classica, quando la città era all'apice della prosperità. Nel 1985 David Stuart propose che il glifo-emblema del sito si dovesse leggere Yax-ha e che il nome attribuitogli fosse risalente all'antichità. Il reality show Survivor è stato filmato nella zona del sito nel 2005. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Yaxhá Collegamenti esterni (EN) authenticmaya.com. URL consultato il 14 novembre 2018 (archiviato dall'url originale il 18 luglio 2007). (DE) Yaxha.de.
Yaxha

Yaxha (lub Yaxhá) – stanowisko archeologiczne, znajdujące się w pobliżu jeziora Yaxha w departamencie Petén w Gwatemali, trzydzieści kilometrów na południowy wschód od stanowiska Tikal, kilka kilometrów od granicy z Belize. Na stanowisku o powierzchni 2 km² znaleziono ponad 1700 zabytków cywilizacji Majów z epoki preklasycznej (1500 p.n.e. – 250 n.e.) i klasycznej (250-950 n.e.). Po Tikal i El Mirador, jest to trzecie największe stanowisko archeologiczne związane z kulturą Majów w Gwatemali. Nazwa Yaxha oznacza w językach Majów „niebiesko-zielona woda”. Polskie stanowisko archeologiczne Historia zaangażowania polskich archeologów w badania w rejonie gwatemalskiego Parku Triángulo rozpoczęła się od przyjęcia w 1999 roku dwójki polskich studentów (Justyna Olko z Uniwersytetu Warszawskiego oraz Jarosław Źrałka z Uniwersytetu Jagiellońskiego) do grona członków międzynarodowego projektu archeologicznego Projektu Triángulo. Zgodnie z informacjami podanymi przez Ośrodek Badań Prekolumbijskich, polscy studenci byli członkami ekip badawczych na takich stanowiskach jak Nakum, Yaxha czy Naranjito, gdzie badali m.in. dokumentację prekolumbijskich graffiti i uczestniczyli w pracach archeologicznych. Przypisy
Йашха

Йашха (в популярной литературе также Яшха), на юкатекском языке: Yaxhá (варианты: Yaxha, Yax-ha, Yax-há), букв. Yax («цвет морской волны») + ha («вода») — городской центр цивилизации майя на территории современной Гватемалы. Был населён в течение 16 веков, с 600 г. до н. э. по 900 г. н. э. Йашха находится между двумя лагунами, Сканаб (Sacnab) и Йашха (Yaxhá). На противоположной стороне последней из лагун находится Топоште, крупный город постклассического периода в департаменте Петен, Гватемала. Национальный парк Йашха-Накум-Наранхо относится к Охраняемой зоне культуры майя, занимает 37160 гектаров и входит в состав Заповедника биосферы майя (Reserva de la Biósfera Maya). Его естественными границами являются: на западе — национальный парк Тикаль, на севере — биологический коридор Тикаль-Эль-Мирадор-руины Рио-Асуль, а на востоке и юге — Зона многоцелевого назначения (Zona de Usos Múltiples). Известными памятниками являются: комплекс зданий, известный как Королевский дворец, где проживал с семьёй правитель города, Северный акрополь, Астрономический комплекс, два стадиона для игры в мяч, Восточный акрополь, Площадь теней и Комплекс пирамид-близнецов. Все эти здания связаны системой дорог и мощёных тротуаров. В Йашхе обнаружено более 500 сооружений, в том числе 40 стел, 13 алтарей, 9 пирамид, 2 стадиона для игры в мяч и сеть сакбе (священных дорог), которые соединяли Центральный, Северный и Восточный акрополи. На Площади C стоит уникальный комплекс Пирамид-близнецов. Озёрная улица шириной 80 метров, которая считается главным въездом в город в древности, соединяет его с озером Йашха. На периферии проживали ремесленники и крестьяне. В парке имеются естественные (озёра, ручьи) и искусственные источники воды, часть которых была сооружена во времена майя. Местная флора и фауна — чрезвычайно богаты и разнообразны. Малый и большой астрономические комплексы позволяли отслеживать положение солнца, в том числе периода солнцестояний и равноденствий. В Йашхе обнаружены разнообразные керамические изделия, как церемониального, так и бытового назначения. На них обнаружены разнообразные изображения с мифологическими и историческими сценами. Литература Historia General de Guatemala, 1999, Autores Varios, Amigos del País ISBN 84-88522-07-4. Publicación turística del Parque Nacional Yaxha-Nakum-Naranjo Ссылки Descripción y Galería Fotográfica Información de Parks Watch en Español Documentación del proyecto más grande de la ciencia maya — en alemán
Яшха

Яшха (мовою мая Yaxhá) — міський центр цивілізації мая, розташований на півночі Гватемали в департаменті Петен, недалеко від кордону з Белізом. Яшха належить до небагатьох міст, які зберегли свою первинну назву, і перекладається з мови мая як «Зелена вода». Був населений протягом 16-ти століть, з 600 р. до н. е.. по 900 р. н. е.. Яшха знаходиться між двома лагунами, Сканаб (Sacnab) та Яшха (Yaxhá). На протилежному боці останньої з лагун знаходиться Топоште, велике місто посткласичного періоду в департаменті Петен, Гватемала. У давнину, східна частина Петена, сучасного департаменту Гватемали, називалася «Сім Частин». Найважливішим царством тут було Наранхо, в VIII столітті його столиця перетворилася на третє за величиною місто Петена. Місто Яшха так само входив у володіння Наранхо. У VIII столітті двічі завойовувалася царями Наранхо і входила у володіння царства Саал. Також у Яшха були знайдені різноманітні вироби з кераміки, покриті зображеннями міфологічних та історичних сцен. Династична історія Яшха реконструюється насилу, оскільки монументи з написами дійшли до нашого часу в дуже поганому стані. Можливо, вони були свідомо пошкоджені переможцями з Наранхо. На території комплексу знайдені та частково реставровані близько 500 археологічних пам'яток, в тому числі 9 пірамід, 40 стел, вівтарі, два поля для гри в м'яч і інші споруди. Висота найбільшої піраміди перевищує 25 метрів. З її вершини відкривається чудовий вид на озеро і навколишні джунглі. Як і в Тікаля на головній площі дві піраміди, але друга значно менших розмірів, а стели між ними зруйновані. На озері мая зробили дамби, одна з них служила головним входом до міста. У місті є майданчик для проведення астрономічних спостережень. Разом з сусідніми містами Нарахно і Накум, з якими і велися війни, Яшха утворює трикутник, а всередині нього були не настільки великі поселення мая. Руїни цих стародавніх поселень залишилися, але вимагають ще серйозних відновлювальних робіт. Національний парк Яшха-Накум-Наранхо розташований на площі 37160 гектарів, включений до складу Заповідника біосфери мая, належить до охоронюваної зони культури мая. На його території було знайдено понад 500 споруд, у тому числі 40 стел, 13 вівтарів, 9 пірамід, мережа сакбе (священних доріг). Найбільший інтерес являють Королівський палац, що складається з комплексу будівель: унікальний Комплекс пірамід-близнюків, Північний і Східний акрополі, Астрономічний комплекс, два стадіони для гри в м'яч, Площа тіней. Всі ці споруди з'єднані між собою системою доріг та тротуарів. Клімат Клімат тропічний, середньорічна температура +23 +27 ° С, на плоскогір'ї +15 +20 ° С, з листопада по квітень — літо, з травня по жовтень — зима, пори року розрізняються лише кількістю опадів і нічними температурами (взимку температура повітря опускається до −10 ° С, на плоскогір'ї — до 0 ° С. У зимовий період через велику кількість опадів трапляються урагани та повені. Посилання Сторінка про Яшха [Архівовано 9 грудня 2013 у Wayback Machine.] Національний парк Яшха-Накум-Наранхо [Архівовано 13 березня 2016 у Wayback Machine.]
Гватемала (град)

Гватемала или Нова Гватемала (на испански: Ciudad de Guatemala; Nueva Guatemala de la Asunción) е столицата, най-гъсто населеният и най-големият град на едноименната държава Гватемала. Градът се намира в централната-южна част на страната, на 1533 м надморска височина и към 2012 г. има население от 2 149 107 жители. История Икономика Известни личности Родени в град Гватемала Мигел Анхел Астуриас (1899 – 1974), писател Ото Перес Молина (р. 1950), офицер и политик Побратимени градове Панорама Външни препратки Официален уебсайт на град Гватемала Архив на оригинала от 2008-05-11 в Wayback Machine.
Guatemala

Guatemala (Ciudad de Guatemala, službeno La Nueva Guatemala de la Asunción) glavni je grad srednjoameričke države Gvatemale. Povijest Prvo naselje na ovom području osnovao je narod Maja prije više od 2 000 godina. Ruševine toga naselja (Kaminaljulju) i danas se nalaze u centru grada. Godine 1620. na El Carmenu nastaje novi grad. Tiskara je osnovana 1660. godine. Nakon što je Stara Guatemala srušena u potresu dana 26. srpnja 1773., glavnim se gradom svih španjolskih srednjoameričkih kolonija 27. rujna 1775. proglašava današnja Guatemala. Danas Guatemala ima oko 3 000 000 stanovnika, a na nadmorskoj je visini od 1 533 metara. Najveći je grad Gvatemale i cijele Srednje Amerike. Izvori Vanjske poveznice Službena stranica