NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Laguna de Lemoa

A Laguna de Lemoa é um lago localizado na Guatemala, cuja cota de altitude se encontra nos 1935 m acima do nível do mar. Localiza-se no departamento de El Quiché, Município de Santa Cruz del Quiché. Ver também Lista de lagos da Guatemala Ligações externas Instituto Nacional de Sismologia, Vulcanologia, Meteorologia e Hidrologia da Guatemala. «Lagos da Guatemala». insivumeh.gob.gt. Consultado em 5 de junho de 2010 !CS1 manut: Nomes múltiplos: lista de autores (link) PREPAC (6 de junho de 2007). «Descrição dos Lagos da Guatemala» (PDF). Lagos de Centroamérica. OIRSA. Consultado em 8 de junho de 2010. Arquivado do original (pdf) em 27 de julho de 2011 PREPAC (6 de junho de 2007). «Descrição de Lagunas da Guatemala» (PDF). Lagunas de Centroamérica. OIRSA. Consultado em 8 de junho de 2010. Arquivado do original (pdf) em 27 de julho de 2011 PREPAC (6 de junho de 2007). «Descrição de Lagunetas da Guatemala» (PDF). Lagunetas de Centroamérica. OIRSA. Consultado em 8 de junho de 2010. Arquivado do original (pdf) em 27 de julho de 2011 PREPAC (6 de junho de 2007). «Descrição de Barragens da Guatemala» (PDF). Embalses de Centroamérica. OIRSA. Consultado em 8 de junho de 2010. Arquivado do original (pdf) em 27 de julho de 2011 PREPAC (6 de junho de 2007). «Descrição de Lagunas Costeras da Guatemala» (PDF). Lagunas costeras de Centroamérica. OIRSA. Consultado em 8 de junho de 2010. Arquivado do original (pdf) em 27 de julho de 2011 USACE (junho 2000). «Water Resources Assessment of Guatemala» (PDF). Corpo de Engenharia do Exército dos Estados Unidos. Consultado em 4 de junho de 2009 USACE (junho 2000). «Guatemala - Mapa das águas superficiais da Guatemala» (PDF). US Army Corps of Engineers. Consultado em 4 de junho de 2009
Laguna Obrajuelo

A Laguna Obrajuelo é um lago localizado na Guatemala. Localiza-se no departamento de Jalapa, Município de Agua Blanca. Ver também Lista de lagos da Guatemala Ligações externas Instituto Nacional de Sismologia, Vulcanologia, Meteorologia e Hidrologia da Guatemala. «Lagos da Guatemala». insivumeh.gob.gt. Consultado em 5 de junho de 2010 !CS1 manut: Nomes múltiplos: lista de autores (link) PREPAC (6 de junho de 2007). «Descrição dos Lagos da Guatemala» (PDF). Lagos de Centroamérica. OIRSA. Consultado em 8 de junho de 2010. Arquivado do original (pdf) em 27 de julho de 2011 PREPAC (6 de junho de 2007). «Descrição de Lagunas da Guatemala» (PDF). Lagunas de Centroamérica. OIRSA. Consultado em 8 de junho de 2010. Arquivado do original (pdf) em 27 de julho de 2011 PREPAC (6 de junho de 2007). «Descrição de Lagunetas da Guatemala» (PDF). Lagunetas de Centroamérica. OIRSA. Consultado em 8 de junho de 2010. Arquivado do original (pdf) em 27 de julho de 2011 PREPAC (6 de junho de 2007). «Descrição de Barragens da Guatemala» (PDF). Embalses de Centroamérica. OIRSA. Consultado em 8 de junho de 2010. Arquivado do original (pdf) em 27 de julho de 2011 PREPAC (6 de junho de 2007). «Descrição de Lagunas Costeras da Guatemala» (PDF). Lagunas costeras de Centroamérica. OIRSA. Consultado em 8 de junho de 2010. Arquivado do original (pdf) em 27 de julho de 2011 USACE (junho de 2000). «Water Resources Assessment of Guatemala» (PDF). Corpo de Engenharia do Exército dos Estados Unidos. Consultado em 4 de junho de 2009 USACE (junho de 2000). «Guatemala - Mapa das águas superficiais da Guatemala» (PDF). US Army Corps of Engineers. Consultado em 4 de junho de 2009
Laguna de Obrajuelo

Laguna de Obrajuelo är en kratersjö i Guatemala. Den ligger i departementet Departamento de Jutiapa, i den sydöstra delen av landet, 100 km öster om huvudstaden Guatemala City. Laguna de Obrajuelo ligger 879 meter över havet. Omgivningarna runt Laguna de Obrajuelo är en mosaik av jordbruksmark och naturlig växtlighet. Källor
Rosenkranzbasilika (Guatemala-Stadt)

Die Rosenkranzbasilika (spanisch Basílica Menor de Nuestra Señora del Rosario), zuvor Kirche St. Dominikus, ist eine römisch-katholische Kirche im historischen Zentrum von Guatemala-Stadt, der Hauptstadt Guatemalas. Sie gehört zum Erzbistum Santiago de Guatemala und trägt den Titel einer Basilica minor. Vorgeschichte Die heutige Kirche ist die dritte, die die Dominikaner seit ihrer Ankunft 1529 in Guatemala unter der Leitung von Domingo de Betanzos gebaut haben. Die erste kleine Kirche der Dominikaner wurde in Ciudad Vieja errichtet, als die Stadt in der Nacht vom 10. auf den 11. September 1541 durch die Überschwemmungen des Agua-Vulkans zerstört wurde. Um weiteren Unglücken vorzubeugen, wurde beschlossen, die Stadt in die heutige Antigua Guatemala zu verlegen. Die Dominikaner erhielten von den Behörden Land für den Bau der neuen Kirche und des Klosters. Sie begannen 1548 mit dem Bau, der wegen begrenzter Ressourcen 118 Jahre dauerte, bis die Arbeit 1666 abgeschlossen war. Die Schäden des Erdbebens vom 29. September 1717 konnten repariert werden. Aber das Erdbeben vom 29. Juli 1773 zerstörte sowohl die Kirche als auch den größten Teil der Hauptstadt, die anschließend an ihren heutigen Ort verlegt wurde. An der Stelle des ehemaligen Klosters steht ein Nobelhotel. Basilika Bereits im Januar 1776 erhielten die Dominikaner den heutigen Platz zum Neubau von Kirche und Kloster. Pedro Garci-Aguirre leitete den Bau als freiwilliger Ingenieur, starb 1809 ein Jahr nach der Fertigstellung der Kirche und wurde in einer Nische des Chors begraben. Die Bauarbeiten begannen Anfang Februar 1788, zu Beginn des Jahres 1790 wurden schon die Fundamente gelegt. Die bereits vor ihrer Fertigstellung genutzte Kirche wurde im November 1808 eröffnet. Die ersten schweren Erdbeben beschädigten die Kirche und das Kloster 1917, die Kirche wurde mit Unterstützung der Dominikanischen Vereinigungen wiederaufgebaut. Papst Paul VI. erhob die Kirche am 28. Januar 1969 unter dem neuen Patrozinium der Heiligen Jungfrau des Rosenkranzes zur Basilica minor. Nach dem Erdbeben vom 4. Februar 1976 musste die Kirche für den Wiederaufbau geschlossen werden. Am Sonntag, den 30. September 1979, wurden in einer Transferprozession die Bilder Jesus, des Guten Todes, der Jungfrau des Rosenkranzes und des hl. Dominikus wieder in die Basilika überführt. Weblinks Edwin García: Geschichte der Pfarre Santo Domenigo und der Rosenkranzbasilika (spanisch) Einzelnachweise
Basilique Notre-Dame-du-Rosaire de Guatemala

La basilique Notre-Dame-du-Rosaire, anciennement église Saint-Dominique, est une église située à Guatemala au Guatemala, que l’Église catholique rattache à l’archidiocèse Saint-Jacques. Elle a été faite basilique mineure le 28 octobre 1969, et la Conférence épiscopale du Guatemala l’a désigné sanctuaire national. Elle est consacrée à Notre-Dame du Rosaire, et l’a été précédemment à saint Dominique. Références Voir aussi Articles connexes Liste des sanctuaires nationaux Religion au Guatemala Liens externes Ressource relative à la religion : GCatholic.org Portail de l’architecture chrétienne Portail du catholicisme Portail du Guatemala
Cancuén

Cancuén és un important lloc maia del període denominat clàssic, que es troba al sud del municipi de Sayaxché, al departament de Petén, Guatemala, i que fou habitat des del 300 al 950, i arribà a la màxima esplendor al voltant de l'any 800, any de la massacre —tot i que n'hi ha interpretacions alternatives com la d'Oxlajuj Aj Pop que rebutgen aquesta interpretació: en un sorprenent atac, 31 personatges de la noblesa foren executats i llançats a la cisterna; el rei Kan Maax i la reina foren també executats i els seus cossos enterrats en unes tombes properes. Troballes recents Les troballes recents han estat impressionants i inclouen ceràmica molt elaborada, tallers de jade, marcadors de joc de pilota finament tallats i el palau més gran i impressionant de qualsevol ciutat maia. Construït entre els anys 765 i 790, per T'ah 'ak' Cha'an, el rei que va fer de Cancuén la ciutat dominant del sud del Petén. El palau és una estructura imposant de tres pisos i 8,2 ha amb més de cent setanta habitacions i onze patis; en alguns llocs les parets tenen 18 dm d'espessor. Els arcs i voltes trobats als nombrosos passadissos arriben fins als 6 m d'alt i fan l'efecte d'un complex laberint. En el camp de pilota han estat trobats tres marcadors que mostren T'ah 'ak' Cha'an jugant a aquest joc tan sagrat per als maies; també al mateix indret aparegué un plafó impressionant de 45 kg de pes presidint una cerimònia a Machaquilá, una ciutat propera a Alto La Pasión, que n'era la segona capital, fins que un segle després aquesta es revoltà contra Cancuén. El més important del lloc és que s'ha treballat perquè les comunitats properes siguen les quals administren i prenguen decisions sobre el seu lloc sagrat, donant pas a un treball més enllà de l'acadèmic i l'arqueologia ètica, és la construcció d'un territori maia-q'eqchi'. El més important del lloc és que s'ha treballat perquè les comunitats properes siguen les quals administren i prenguen decisions sobre el seu lloc sagrat, donant pas a un treball més enllà de l'acadèmic i l'arqueologia ètica, és la construcció d'un territori maia-q'eqchi'. Notes i referències Enllaços externs Com visitar Cancuén. Arxivat 2012-11-30 a Wayback Machine. Descripció i galeria de fotos. Mesoweb, lloc en anglés. Recerques en Cancuén FAMSI.
Cancuén

Cancuén ist eine touristisch kaum erschlossene Ruinenstadt der Maya im weiteren Umfeld von Sayaxché im Süden des Departamento Petén in Guatemala. Sie wurde hauptsächlich zu Beginn des 21. Jahrhunderts von Studenten der Vanderbilt University in Nashville (TN) unter der Leitung von Arthur A. Demarest ausgegraben und rekonstruiert. Lage Die archäologische Stätte von Cancuén liegt im Übergangsbereich vom guatemaltekischen Hochland zum Flachland des Petén etwa 100 km südlich der Stadt Sayaxché in einer Höhe von ca. 150 m. Der Ort liegt innerhalb einer Flussschleife am Oberlauf des Río La Pasión. Die meisten Besucher erreichen ihn über die Stadt Chisec. Geschichte Die Maya-Stadt war vom 3. bis zur Mitte des 10. Jahrhunderts n. Chr. bewohnt; ihre Blütezeit erlebte sie im 9. Jahrhundert. In der Spätphase ging Cancuén ein Bündnis mit der ca. 80 km (Luftlinie) nordwestlich gelegenen Stadt Dos Pilas ein, doch letztlich endete alles in einer großen Zerstörung. Im Jahr 1905 durch Teobert Maler wiederentdeckt, blieb sie in der Folgezeit – bis auf Grabungen im Jahr 1915 durch Sylvanus Morley – weitgehend unbeachtet bis im Jahr 1967 eine Gruppe von Harvard-Studenten einen der größten Paläste Mesoamerikas entdeckten und teilweise freilegten. In der Folgezeit wurde die Stätte von Raubgräbern geplündert: Weil die Stelen jedoch zu groß und zu schwer waren um sie abzutransportieren, wurden die gut erhaltenen Relief-Köpfe der Maya-Herrscher abesägt und auf dem Schwarzmarkt (mercado negro) verkauft. Einige sind später in nordamerikanischen Museen gelandet. Architektur Von den zahlreichen ehemaligen Bauten sind nur der Ballspielplatz (juego de pelota) sowie zwei Herrscher-Paläste (palacios) ausgegraben und rekonstruiert worden. Darüber hinaus finden sich an Ort und Stelle mehrere umgestürzte Stelen und Altäre sowie deutliche Hinweise auf ein gewaltsames Ende der Stadt. Überlieferte Herrscher von Cancuén K'inich K'ap K'ayal Ahk (starb im Jahr 653) K'iib' Ajaw (bestieg den Thron im Jahr 656) Chan Ahk Wi' Taak Chay (bestieg den Thron im Jahr 677) T'ah 'ak' Cha'an oder Tajal Chan Ahk (regierte von 757–um 799) K'an Maax (letzter Herrscher von Cancuén) Siehe auch Liste der Maya-Ruinen Literatur Arthur Demarest: The Petexbatun Regional Archaeological Project. A Multidisciplinary Study of the Maya Collapse. Vanderbilt Institute of Mesoamerican Archaeology Bd. 1. Nashville (TN), Vanderbilt University Press. ISBN 978-0-8265-1520-9. OCLC 63178772 Weblinks Joel Skidmore: Cancuén in the News. National Geographic 2005 (englisch) David F. Salisbury: How Maya Kings Played Ball. 2004 (englisch) David F. Salisbury: Ancient Maya stone altar recovered in Guatemala. Vanderbilt's Online Research Magazine, Nashville (TN) (pdf 2007, englisch) Einzelnachweise
Cancuén

Cancuén is an archaeological site of the pre-Columbian Maya civilization, located in the Pasión subregion of the central Maya lowlands in the present-day Guatemalan Department of Petén. The city is notable for having one of the largest palaces in the Maya world. Ancient Cancuén Cancuén was a major city during the Classic Period, reaching its peak during the 7th century. The city was a major trade center, specializing in jade, pyrite and obsidian. Its strategic position on the river Pasion helped it dominate trade in the region. Tajal Chan Ahk, one of the city's most powerful rulers, built the city's palace in 770 AD. The palace covered nearly 23,000 square meters and contained 200 rooms, making it the largest in the Maya area. The city had two ball courts, a large marketplace and a dock on La Pasión River. The city does not contain many large temples or burial sites; it is thought that the inhabitants of Cancuén worshipped and buried their dead in the mountains near the city. Massacre around 800 AD Several dozen bodies dressed in royal garments were discovered near the base of the central pyramid. Investigations have shown that the bodies, including the city's ruler at the time, Kan Maax, had been executed and dumped in a cistern. The massacre occurred around 800 AD, the time when the Mayan civilization collapsed, leading some scholars to believe that it was connected to the upheaval that accompanied the collapse of the Maya civilization. Abandonment of Cancuén Cancuén is thought to have been abandoned shortly after the massacre event around 800 AD, and was subsequently not re-occupied. Excavation The site was rediscovered in 1905 by Austrian explorer Teoberto Maler. No major temples or burial sites were reported in the initial investigations, leading archaeologists to believe it had been a minor or subsidiary site. Cancuén was largely ignored until 1967, when students from Harvard University uncovered the ruins of the largest Palace in the Maya world. Its walls are up to 1.8m thick and, with more than 200 rooms and 12 patios, it has more than 200,000-square-foot (19,000 m2). Further investigations showed that the size of the structure and the entire site had previously been underestimated; it is now thought that a "maze of hundreds of rooms with 20-foot-high, arched ceilings" covered at least 3 square miles (7.8 km2). Subsequent archaeological expeditions were launched following the discovery of the palace, including teams from Vanderbilt University and the Universidad del Valle de Guatemala. The National Geographic Society is also connected to the excavations. Known persons See also Last Days of the Maya Notes References External links Visit Cancuen Maya Palace Uncovered USATODAY: A ‘strange and fascinating’ find National Geographic: Archaeologist Uncover Maya “Masterpiece” in Guatemala Photo Gallery and Site description
Cancuén

Cancuén est un site archéologique maya découvert en 1905 dans le nord du Guatemala par l'explorateur autrichien Teobert Maler, Cancuén signifie « place du serpent » en maya ancien. Cette ville fut sans doute l'un des plus importants centres commerciaux du monde maya vers le VIIe siècle. On pense que la cité aurait attiré plusieurs milliers de marchands en provenance des villages voisins, ainsi que de la cité de Tikal, située à 137 km au nord-est de Cancuén. Une équipe d'archéologues a exhumé des ruines de la cité des centaines d'os, ainsi que des bijoux et des objets de valeur. Il s'agirait des restes des membres de la famille royale, dont le roi et la reine, qui auraient été exécutés lors d'une révolution de palais ou d'un soulèvement populaire, aux environs de l'an 800 de notre ère. À la suite du massacre, le site aurait été abandonné. Découverte La cité fut découverte en 1905 par l'Autrichien Teobert Maler, les premières recherches ne firent pas apparaître de temple majeur contrairement à d'autres sites, pour cette raison l'exploration du site ne fut pas prolongée à cette époque. C'est en 1967 qu'une équipe d'étudiants de l'Université Harvard découvrit les ruines d'un immense palais de plus de 200 pièces, occupant une surface de presque 20 km2. Références Portail de l’Amérique précolombienne Portail de l’archéologie Portail du Guatemala Portail de la civilisation maya
Cancuén

Cancuén – miasto prekolumbijskie położone w Gwatemali w departamencie Petén, nad rzeką Pasión. Jeden z ośrodków cywilizacji Majów. Ruiny Cancuén zostały po raz pierwszy odkryte w 1907 roku, ale prace archeologiczne rozpoczęły się dopiero w roku 2000. Miasto znane jest z jednego z największych pałaców zbudowanych przez cywilizację Majów. Historia Cancuén zostało prawdopodobnie założone około 650 roku przez władców Calakmul w celu rozszerzenia ich strefy wpływów w tym regionie. Zachowane inskrypcje wskazują na to, że król Calakmul – Yuknoom Ch’een nadzorował objęcie tronu przez kolejnych władców Cancuén. Miasto osiągnęło szczyt rozwoju w VII wieku stając się ważnym ośrodkiem cywilizacji Majów okresu klasycznego. Ze względu na strategiczne położenie nad rzeką Pasión, było centrum handlu luksusowymi materiałami takimi jak jadeit, piryt czy obsydian. Cancuén było sprzymierzeńcem Calakmul w wojnie stuletniej z Tikál. Około roku 800, prawdopodobnie po masakrze mieszkańców miasta, zostało opuszczone. Najważniejsze budowle Wielki Pałac – centralna budowla z około 150 pomieszczeniami umieszczonymi wokół 11 dziedzińców. Dwa boiska do peloty. Przypisy
Канкуэн

Канкуэн, Cancuén — важный археологический памятник культуры майя классического периода. Руины находятся на юге региона Сайашче, департамент Эль-Петен, Гватемала. Город был населён в период 300 — 950 гг. н. э. В 765 — 790 гг., когда городом правил правитель Т’ах'ак' Ча’ан, Канкуэн стал доминирующим городом на юге современного департамента Эль-Петен. Расцвет города приходится на рубеж 8-9 вв. Среди недавних находок — весьма искусная керамика, мастерские по обработке яшмы, принадлежности для игры в мяч, а также самый крупный из дворцов культуры майя. Дворец представляет собой массивное сооружение из трёх блоков площадью 8,2 гектара, состоящее из 170 помещений и 11 веранд. В некоторых местах толщина стен достигает 1,8 метра. Арки и комнаты со сводами по высоте могут достигать 6 метров. На стадионе для игры в мяч обнаружено 3 принадлежности, изображающие правителя по имени T’ah 'ak' Cha’an в виде игрока, а также панель весом в 45 кг, где он изображён возглавляющим церемонию в соседнем городе Мачакила. Ссылки Описание и фотогалерея (на испанском языке) Mesoweb (на английском языке) Investigaciones en Cancuén FAMSI
Cancuén

Cancuén är en viktig förkolumbiansk maya-fyndplats från den klassiska perioden. Den är belägen i den södra Sayaxchéregionen, Petén, Guatemala vid Río de la Pasión. Läget var välfunnet som handelsplats och beboddes åren från 300 till 950. Cancuén nådde sin högsta glans omkring 800, året då massakern inträffade: I ett överraskningsanfall blev 31 högt uppsatta personer avrättade och kastade i en cistern; regenten Kan Maax och drottningen blev likaledes avrättade och deras kroppar begravda i några närbelagna gravar . De senaste fynden från utgrävningar har blivit mycket uppmärksammade och sträcker sig från rikt utsmyckad keramik, jadeverkstäder, utförligt skulpterade bollspelsplaner och palatset - mycket större och imponerande än i någon annan mayastad. Det uppfördes mellan åren 765 och 790, av T'ah 'ak' Cha'an, regenten som gjorde Cancuén till södra Peténs dominerande stad. Palatset är en massiv struktur i tre våningar och runt 8,2 ha med fler än 200 rum och 12 patier, på vissa ställen är väggarna 18 dm tjocka. Senare undersökningar visade att byggnadens omfattning och hela fyndplatsen tidigare hade underskattats. 2000 menade man att strukturen täcker åtminstone 7,8 km2. Bågarna och valven, som man finner i mängden av gångar och korridorer med upp till 6 meter höga valv, ger intrycket av en labyrint. Noter och referenser
Naranjo

Le site maya de Naranjo se trouve dans le département du Petén au Guatemala. Il a joué un rôle politique important dans l’histoire de la région. Le site fut redécouvert par Teobert Maler en 1905. Il se trouve à 18 kilomètres à l’est de la lagune de Yaxha. Pendant la période classique, Naranjo se serait appelé Saal. Il a maintenu des alliances avec diverses villes, notamment des sites ennemis de Tikal. De plus, Naranjo a fait détruire de façon répétée la ville de Yaxha, dont l’ultime souverain serait mort sacrifié à Naranjo. Comme à Tikal, à Yaxha et à Nakum, on a cessé d’y ériger des monuments et des stèles sculptées à la fin du classique tardif (vers 900). Le site compte plusieurs acropoles monumentales, des terrains de jeu de balle, des escaliers hiéroglyphiques et des sacbeob. Sur ses places et patios, on a retrouvé plus de 40 stèles, maintenant conservées au musée national d’Anthropologie du Guatemala. Pillé pendant plusieurs décennies, le site est aujourd’hui accessible au public. L’autel 1 de Naranjo est l’un des textes les plus anciens du site. Il date de 593 et est dédicacé par le premier souverain, celui que le spécialiste Heinrich Berlin avait surnommé le « gouverneur La ». Annexes Articles connexes Mayas, civilisation maya, liste de sites mayas Chichén Itzá Yaxha Nakum Parc national Yaxhá-Nakum-Naranjo Liens externes (fr) La civilisation maya (fr) L'histoire des Mayas Portail de l’archéologie Portail de l’Amérique précolombienne Portail du Guatemala Portail de la civilisation maya
Naranjo

Naranjo (il nome in spagnolo indica l'arancio) è il nome con cui sono conosciute le rovine di una città della civiltà Maya localizzata nel dipartimento del Petén in Guatemala, a circa 10 km dal confine con il Belize. È stata la capitale del regno di Saal, durante il Periodo Classico Maya. Gli antichi nomi Maya della città erano Wak Kab'nal e Maxam. Voci correlate Wak Chanil Ajaw Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Naranjo Collegamenti esterni (EN) Galleria fotografica, su authenticmaya.com. URL consultato il 7 aprile 2009 (archiviato dall'url originale il 5 ottobre 2007).
El Naranjo (fornlämning)

El Naranjo är en fornlämning i Guatemala. Den ligger i departementet Petén, i den nordöstra delen av landet, 300 km norr om huvudstaden Guatemala City. El Naranjo ligger 300 meter över havet. Terrängen runt El Naranjo är platt åt nordväst, men åt sydost är den kuperad. Runt El Naranjo är det glesbefolkat, med 13 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Melchor de Mencos, 13,4 km öster om El Naranjo. I omgivningarna runt El Naranjo växer i huvudsak städsegrön lövskog. Kommentarer Källor