NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Basse-Terre (Insel)

Basse-Terre [bas.tɛʁ] ist die westliche und größere der beiden Hauptinseln des französischen Übersee-Départements Guadeloupe in der Karibik. Die östliche Hauptinsel heißt Grande-Terre. Auf der Insel befindet sich die Hauptstadt von Guadeloupe, die ebenfalls Basse-Terre heißt. Diese Insel ist vulkanischen Ursprungs, wobei der Grande-Découverte-Soufrière-Vulkankomplex (GDS) auf Basse-Terre 200.000 Jahre alt sein soll. Der Komplex wird mit seinem 1467 m hohen La Soufrière noch als aktiv eingestuft. Rund um diesen Vulkankomplex sorgten die ausgasenden Schwefeldämpfe für eine waldfreie Zone, die auf der sonst stark bewaldeten Insel einzigartig ist. Zuckerrohrtransport Der Transport von Zuckerrohr zur Zuckerfabrik und Rum-Destille Bologne war vor dem Bau von Straßen aufgrund der Topographie von Basse-Terre schwierig, da die Insel von zahlreichen Schluchten durchzogen ist, was die Erstellung eines zusammenhängenden und durchgehenden Schienennetzes, wie es bei den Fabriken auf Grande-Terre üblich war, unmöglich machte. Die Kosten dafür wären aufgrund der zahlreichen Bauwerke, die erforderlich gewesen wären, unerschwinglich gewesen. Auch Fuhrwerke wären aufgrund der Topographie für den Zuckerrohrtransport nicht geeignet gewesen. Daher sah man sich um 1880 veranlasst, ein originelles Transportsystem in Betracht zu ziehen, das auf Guadeloupe einzigartig war: Um das Zuckerrohr aus Baillif abzuholen, führte eine Meterspurbahn von der Siedlung Campry zu der 1300 m entfernten Siedlung La Coulisse, wo sich eine Waage zum Wiegen der Lieferungen befand. Von dort aus führte eine 800 m lange Materialseilbahn die das Zuckerrohr zur Verladestation am rechten Ufer des Rivière des Pères. Um das Zuckerrohr von Saint-Claude abzuholen, führte eine 1600 m lange Decauville-Bahn mit einer Spurweite von 500 mm von der Siedlung Mont-Carmel zur Waage von Beauvallon, von wo aus das Zuckerrohr über eine 400 m lange Materialseilbahn zur Station am Rivière des Pères transportiert wurden. Dort verband ein weiteres Meterspurgleis auf einer Länge von 1300 m die Verladestation mit der Zuckerfabrik und Rum-Destille. Für den Versand der Produkte verband schließlich ein weiterer Gleisabschnitt die Fabrik mit dem 400 m entfernten Schiffsanleger, von wo aus der Zucker und der Rum auf dem Seeweg zum Hafen von Basse-Terre gebracht wurden. Trivia Als Saint Marie und Honoré sind Basse-Terre und die Ortschaft Deshaies im Nordwesten der Insel seit 2011 die Hauptdreh- und Spielorte der britisch-französischen Dramedy-Fernsehserie Death in Paradise. Weblinks swisseduc.ch: Guadeloupe und Martinique - La Soufrière Geologie, die Krise von 1976-1977 und Evakuation Einzelnachweise
Isla de Basse-Terre

La isla de [la] Basse-Terre (en francés: île de [la] Basse-Terre, que en español es isla de la Baja-Tierra o de la Tierra Baja) es la isla occidental de las dos mayores islas del departamento de ultramar francés de Guadalupe en el mar Caribe. Está separada de su hermana menor Grande-Terre por un estrecho canal llamado Rivière Salée, Tiene una superficie de 848 km² y una población estimada en 200.000 habitantes en 2006. Es una isla volcánica teniendo incluso activo el volcán La Grande Soufrière, es de clima tropical, donde se pueden registrar intensas precipitaciones. Su nombre proviene del vocabulario de Marina usado en el siglo XVII, usado para designar al litoral que se encuentra protegido de los vientos en oposición a la palabra Capesterre. La principal localidad y capital de departamento y región francesa es la ciudad de Basse-Terre que se encuentra en el sur de la isla, al suroeste del volcán Soufrière. Véase también Isla de Grande-Terre Guadalupe Pequeñas Antillas Mar Caribe Anexo:Islas del mar Caribe
Basse-Terre (eiland)

Basse-Terre is het grootste eiland van het Franse overzeese departement Guadeloupe. Op het eiland ligt het gelijknamige Basse-Terre, de hoofdstad van Guadeloupe. In 2019 werd het eiland door 182.271 mensen bewoond. Algemeen Basse-Terre is het westelijke eiland van Guadeloupe. Het is gescheiden van het eiland Grande-Terre door de Salée-rivier. Beide eilanden vormen de kern van Guadeloupe. Het eiland is van vulkanische oorsprong. De actieve vulkaan La Grande Soufrière is het hoogste punt van het eiland met 1,467 meter. Het binnenland bestaat uit tropisch regenwoud en is beschermd als het Nationaal Park Guadeloupe. De bevolking bestaat grotendeels uit Afro-Caribische mensen met een minderheid van Hindoestanen. Ten noordwesten en noorden van het eiland ligt de Guadeloupepassage die het eiland scheidt van respectievelijk Montserrat en Antigua en Barbuda. Geschiedenis Basse-Terre werd oorspronkelijk bewoond door Cariben die het eiland Karukera (eiland met mooie water) noemden. In 1493 werd het ontdekt door Columbus. De Spanjaarden hebben het eiland verschillende malen proberen te koloniseren maar werden verdreven door de Cariben. In 1635 stichtten Léonard de l’Olive en Jean Duplessis d’Ossonville een kolonie op Basse-Terre. Vieux-Habitants werd als eerste nederzetting gesticht. In 1643 werd Basse-Terre gesticht en werd de hoofdplaats van de kolonie. In 1644 werden plantages gesticht op het eiland, en werden slaven uit Afrika gehaald. Eerst waren er ook koffie, cocoa, en indigo-plantages, maar later werd suikerriet de basis van de economie. In de jaren 1650 werd oorlog gevoerd tegen de Cariben, maar in 1660 werd een vredesverdrag gesloten. In 1674 werd Guadeloupe een kroonkolonie. In 1759 werd Basse-Terre door het Verenigd Koninkrijk veroverd. Het eiland zou verschillende keren van handen wisselen tussen Frankrijk en Verenigd Koninkrijk, maar werd in 1816 definitief toegewezen aan Frankrijk. In 1848 werd de slavernij afgeschaft. In 1946 werd het een overzees departement. In 1976 werden 72.000 mensen in het zuiden van Basse-Terre geëvacueerd vanwege een uitbarsting van La Grande Soufrière. De uitbarsting was minder dramatisch dan verwacht. Gemeenten Het eiland Basse-Terre is onderverdeeld in de volgende gemeenten: Bezienswaardigheden Bains Jaunes, warmwaterbronnen Chutes du Carbet, drie watervallen Fort Delgrès, Fort in Basse-Terre dat bekend is door het verzet van Louis Delgrès tegen de herinvoering van slavernij door Napoleon. Grande Anse, langste strand van Guadeloupe Îlets Pigeon, eiland voor de kust dat een populaire duikplek is en beschermd is als Réserve Cousteau. Jardin Botanique de Deshaies, botanische tuin Plage de Clugny, strand in het noorden van Basse-Terre Zoo de Guadeloupe, dierentuin Galerij
Basse-Terre (wyspa)

Basse-Terre (fr. île de la Basse-Terre, Karukera) – jedna z dwóch wysp tworzących Gwadelupę. Basse-Terre stanowi zachodnią część tego terytorium, oddzieloną niewielką cieśniną Rivière Salée (fr. „słona rzeka”) od położonej na wschodzie Grande-Terre. Basse-Terre zajmuje powierzchnię 848 km². Jej wnętrzne jest górzyste – najwyższy szczyt, wulkan Soufrière, osiąga wysokość 1467 m n.p.m. Pod względem administracyjnym Basse-Terre stanowi jeden z okręgów departamentu zamorskiego Gwadelupy. Największe miasto na wyspie, Basse-Terre, jest również ośrodkiem administracyjnym całej Gwadelupy.
Ilha de Basse-Terre

Basse-Terre é a ilha ocidental das duas maiores ilhas de Guadalupe. Tem 848 km² de área. Está separada da sua irmã menor, Grande-Terre, por um estreito canal chamado Rivière Salée, que é transposto por duas pontes. A sua população é actualmente de 175.000 habitantes. É uma ilha vulcânica e tem inclusivamente um vulcão ativo, o La Grande Soufrière (“nascente de enxofre”). O clima é tropical, tendo sido em Basse-Terre que se verificou a mais intensa precipitação em um só minuto registada nos tempos modernos (38 mm em 30 de Novembro de 1970). O seu nome provém do vocabulário de marinha usado no século XVII, designando um litoral abrigado dos ventos, por oposição a Capesterre. A principal povoação e capital deste departamento ultramarino e região francesa, Basse-Terre, encontra-se no sul desta ilha, no sopé do vulcão Soufrière. Liste de Cidades da Basse-Terre Ver também Geografia de Guadalupe
Бас-Тер (остров)

Бас-Те́р (фр. Basse-Terre) — остров в Карибском море, Атлантического океана, в центральной части архипелага Малые Антильские острова. Вместе с островом Гранд-Тер известен как Гваделупа. География Гваделупа состоит из двух примерно равных по площади частей, разделённых узким проливом. Западная часть — Бас-Тер — в переводе с французского означает «низкая земля». Однако вопреки этому названию Бас-Тер горист, сложен вулканическими породами; на нём расположен действующий вулкан Суфриер (1467 м) — самая высокая точка Малых Антильских островов. Гранд-Тер представляет собой, наоборот, плато высотой лишь до 130 м, сложенное известняками и вулканическими туфами. Данное плато образовалось в эпоху плейстоцена и покрыто фреатомагматическими кратерами и маарами. К западу от острова активны подводные вулканы. Пик их активности приходился между 800 000—250 000 лет тому назад. На западе острова активна геотермальная активность, а в его подводной части активны горячие источники, что свидетельствует о возможной вулканической активности. Бас-Тер имеет площадь 847,82 км². Гранд-Тер отделён узким проливом Ривьер-Сале от острова Бас-Тер, через пролив перекинуто несколько мостов. Население По переписи 2006 года население острова составляло 186 661 житель, проживающих в 16 коммунах (муниципалитеты). Плотность населения составляет 220 чел./км². Крупнейшим городом острова является город Бас-Тер. Примечания
Basse-Terre (ö)

Île de Basse-Terre är en ö bland de södra Små Antillerna i Karibiska havet i Västindien. Ön tillhör det franska utomeuropeiska departementet Guadeloupe. Geografi Île de Basse-Terre ligger direkt väster om ön Île de Grande-Terre och tillsammans utgör denna tvillingö huvudön i ögruppen Guadeloupe. Öarna skiljs endast åt av ett mangroveträsk och havsinloppet La Rivière Salée). Ön har en areal om cirka 848 km² med en längd på cirka 50 km och cirka 30 km bred. Öns högsta punkt är vulkanen La Grande Soufrière på cirka 1 467 m ö.h., vulkanen är även det högsta berget bland hela Små Antillerna. Huvudort är Basse-Terre med cirka 12 000 invånare på öns sydvästra del. Övriga större orter är Saint-Claude, Gourbeyre, Vieux-Fort, Trois-Rivieres, Capesterre-Belle-Eau, Goyave, Petit-Bourg, Baie-Mahault, Lamentin, Sainte-Rose, Deshales, Pointe-Noire och Bouillante. Befolkningen uppgår till cirka 190 000 invånare. Förvaltningsmässigt utgör ön arrondissement (krets) Basse Terre och är uppdelad i 16 communes (kommuner). Öns mitt utgörs av den cirka 17 000 ha stora nationalparken Parc national de la Guadeloupe (Nationalpark Guadeloupe) täckt av tropisk skog, parken är den sjunde största i Frankrike. Havsviken Le Grand-Cul-de-Sac marin vid öns norra del är också en nationalpark. Utanför Île de Basse-Terres kust ligger småöarna Ilet à Kahouanne, Ilets Carénage och La Biche i norr, Ilet Pigeon i väst och i söder ligger ögruppen Îles des Saintes som administrativt tillhör arrondissement Basse-Terre. Historia Den 14 november 1493 upptäckte Christopher Columbus som förste europé Île de Basse-Terre, ön döptes då till Isla de Santa María de Guadalupe de Extremadura. 1635 hamnade området sedan under franskt styre förutom korta perioder under 1700-talet och 1800-talet då området ockuperades av Storbritannien. Åren 1813 till 1814 tillhörde området formellt Sverige. Efter freden i Paris 1814 återfick Frankrike kontrollen över Guadeloupe. År 1989 inrättades Parc national de la Guadeloupe. Referenser Externa länkar Om Île de Basse-Terre Karta över hela Guadeloupe Wikimedia Commons har media som rör Basse-Terre (ö).
Бас-Тер (острів)

Бас-Тер (фр. Basse Terre) — західний і більший з двох головних островів французького заморського департаменту Гваделупа в Карибському морі. Головний східний острів називається Гранд-Тер. На острові розташована столиця Гваделупи, яку також називають Бас-Тер. Цей острів має вулканічне походження, кажуть, що вулканічному комплексу Гранд-Декуверт-Суфрієр (GDS) на Бас-Терре 200 000 років. Комплекс із площею Суфріер висотою 1467 метрів досі вважається діючим. Навколо цього вулканічного комплексу сірчані випари, що виділяються, створили безлісу зону, яка є унікальною на густому лісистому острові. Примітки
La Désirade National Nature Reserve

La Désirade National Nature Reserve (French: Réserve naturelle nationale de La Désirade) is a reserve in Désirade Island in Guadeloupe. Established under the Ministerial Decree No. 2011-853 of 19 July 2011 for its special geological features it has an area of 62 ha (153 acres). The reserve represents the geological heritage of the Caribbean tectonic plate, with a wide spectrum of rock formations, the outcrops of volcanic activity being remnants of the sea level oscillations. It is one of thirty three geosites of Guadeloupe. There is a large population of Lesser Antillean Iguana (Iguana delicatissima) and red crabs in the reserve. Location The reserve, with an officially designated area of 62 ha (153 acres), is in the eastern part of the island of Desirade which covers an area of 22 square kilometres (8.5 sq mi). It is to the east of Grande-Terre in the Guadeloupe archipelago. Features The reserve exhibits surface features which are considered the earliest phase of the geological history of the Lesser Antilles. Geological formations consists of basalt flows or pillow lavas with radiolarites which represent underwater volcanic activity. Radiolarites are intercalated with thin beds of siliceous sedimentary rocks in laminated forms, in colours of red, brown and green. It is also reported that these formations are a result of the accumulation of shells in deep ocean areas. Paleontologists have identified the micro-fossils contained in the radiolarian species as typical of Tithonian floor which represents the top layer of the Jurassic system dated to 145 - 150 million years ago. Apart from its geological features, the reserve is home for Xerophyte plant life comprising many plant species. Animal species are also noted in the reserve. The endemic animal species recorded are Skink Désirade, the Gaïac, and Iguana Lesser Antilles (Iguana delicatissima). There are also few Green Iguana (Iguana iguana), considered an invasive species which needs to be excluded from the reserve. Conservation An advisory committee has been set up for the conservation and preservation of this reserve. This task is entrusted to the Titus Association and National Forest Department. The basic objective is to ensure maintenance of the biodiversity and conserving the many marine, terrestrial and geological outcrops of the reserve, apart from protecting the plant and wildlife. IUGS geological heritage site In respect of it being 'the oldest witness of back-arc spreading idge of the eastern Caribbean plate', the International Union of Geological Sciences (IUGS) included the 'Upper Jurassic ophiolitic sequence in La Désirade Island' in its assemblage of 100 'geological heritage sites' around the world in a listing published in October 2022. The organisation defines an IUGS Geological Heritage Site as 'a key place with geological elements and/or processes of international scientific relevance, used as a reference, and/or with a substantial contribution to the development of geological sciences through history.' References
Reserva natural nacional de La Désirade

La reserva natural nacional de La Désirade​ (en francés: Réserve naturelle nationale de La Désirade) es un área protegida en la isla La Désirade, una dependencia de Guadalupe,​ un departamento de Francia en el Mar Caribe. Establecido bajo el Decreto ministerial n.º 2011-853 de 19 de julio de 2011 por sus características geológicas especiales tiene una superficie de 62 hectáreas. La reserva representa el patrimonio geológico de la placa tectónica del Caribe, con un amplio espectro de formaciones rocosas que afloran la actividad volcánica y que son restos de las oscilaciones del nivel del mar, se trata además de uno de los treinta y tres sitios geológicos de Guadalupe. Hay una gran población de pequeñas iguana antillanas (Iguana delicatissima) y cangrejos rojos en la reserva . La reserva con un área designada oficialmente de 69 hectáreas se encuentra en la parte oriental de la isla de Désirade que cubre un área de 22 kilómetros cuadrados, y que está al este de la Grande-Terre (literalmente "Tierra Grande" ) en el archipiélago de Guadalupe. Véase también Geografía de Francia Antillas Menores Referencias
INSEE

INSEE són les sigles de l'Institut National de la Statistique et des Études Économiques l'organisme responsable de la producció, anàlisi i difusió d'estadístiques oficials a França: els comptes nacionals trimestrals i anuals d'avaluació de la demografia nacional, la taxa d'atur, etc. Fou fundat el 1946 a partir del Servei Nacional d'Estadística. És una branca del Ministeri d'Economia, Finances i Indústria de França (MINEFI). Compta amb una independència de facto en relació amb el Govern de França, ja garantida per llei. Des d'octubre de 2007, el seu director és Jean-Philippe Cotis i la seva seu es troba al 18, Boulevard Adolphe-Pinard de París. Funcions Les principals funcions de l'INSEE són les següents: Organitzar i operar els censos de població i publicació de les diferents xifres de població a França; Realitzar enquestes (periòdiques o puntuals) d'interès general per a empreses i particular; Mesura la clau dels indicadors econòmics que es refereixen a França (producte interior brut, l'atur a França, les taxes d'ocupació, les taxes de pobresa, etc.) Produir i publicar molts índex de qualitat àmpliament reconeguda. Entre els índex de preus mesurats, l'índex de preus al consum (IPC) és la mesura oficial de la inflació (augment en el nivell general de preus). Altres índexs són les referències necessàries per a la celebració o revisió de certs contractes (per exemple, l'índex de la renda de revisió (IRL), incloent l'índex construït a partir dels costos de construcció). L'INSEE també gestiona directoris: de persones (número de registre nacional d'identificació de les persones, també conegut com a nombre d'assegurança social); d'empreses i de les seves diverses institucions (identificadors de SIREN i SIRET). L'INSEE gestiona els codis que identifiquen les àrees geogràfiques - comunes, cantons, districtes, departaments, regions, països i territoris estrangers - i algunes nomenclatures, com la nomenclatura d'activitats franceses, que serveix en particular per a codificar l'activitat principal exercida (EPA) per una empresa o institució, o la classificació de categories socioprofessionals (SPC). L'INSEE també assegura la difusió i anàlisi d'informació estadística. Publica nombrosos articles, llibres o diaris, i microfitxes (de censos) i CD-ROM. També disposa d'una gran quantitat d'informació gratuïta al seu lloc web. Per a facilitar l'accés a aquestes estadístiques, l'INSEE ha instituït els "intermediaris Insee" a diferents regions de França, la llista completa està disponible aquí. Actualment la publicació de les estadístiques es fa a través d'Internet. Finalment, l'INSEE col·labora de moltes maneres amb el Consell Nacional d'Informació Estadística (CNIS). Els qüestionaris són supervisats pel CNIS i la CNIL. Llista de directors de l'INSEE 1946-1961 : Francis-Louis Closon 1961-1967 : Claude Gruson 1967-1974 : Jean Ripert 1974-1987 : Edmond Malinvaud 1987-1992 : Jean-Claude Milleron 1992-2003 : Paul Champsaur 2003-2007 : Jean-Michel Charpin 2007- : Jean-Philippe Cotis Referències Enllaços externs www.insee.fr
INSEE

INSEE (francouzsky Institut National de la Statistique et des Études Économiques, [in.se]) je francouzský národní institut pro statistiku a ekonomické studie. Shromažďuje a publikuje informace o francouzské ekonomice a francouzské společnosti. Sídlí v Paříži. Ředitelé institutu Francis-Louis Closon (1946–1961) Claude Gruson (1961–1967) Jean Ripert (1967–1974) Edmond Malinvaud (1974–1987) Jean-Claude Milleron (1987–1992) Paul Champsaur (1992–2003) Jean-Michel Charpin (2003–2007) Jean-Philippe Cotis (od 2007) Související články Bibliothèque centrale de l'Institut national de la statistique et des études économiques Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu INSEE na Wikimedia Commons (francouzsky) Oficiální stránky
INSEE

INSEE (fransk: Institut National de la Statistique et des Études Économiques) er det franske nationale institut for statistik og økonomiske undersøgelser. Det indsamler og offentliggør oplysninger om fransk økonomi og samfund, de udfører periodiske nationale folketælling. INSEE blev oprettet i 1946 som en efterfølger til Le Service national des statistiques (SNS), der selv er oprettet i 1941 som en "konkurrent" til Statistique générale de la France (SGF), som blev oprettet af Adolphe Thiers i 1833 . INSEE-koder Befolkningsstatistik I forbindelse med befolkningsstatistik, bruger INSEE nogle koder til, at specificere forskellige inddelinger i det franske samfund: Departement Departementsnummeret er 2-cifret og er i det store og hele alfabetisk: eks.: 01 Ain, 95 Val-d'Oise. Undtagelserne kan f.eks. være: 51 Marne, 52 Haute-Marne, 53 Mayenne, 82 Tarn-et-Garonne, 90 Territoire de Belfort, 83 Var 26 Drôme, 91 Essonne, 27 Eure En særstilling har de 2 korsikanske departementer, da de er blevet skilt ud fra et fælles korsikansk departement: 2A Corse-du-Sud 2B Haute-Corse De oversøiske departementer, som egentlig har status af region, hører alle ind under samle-departementet 97: 971 Guadeloupe 972 Martinique 973 Guyane 974 Réunion 976 Mayotte Kommuner De franske departementer er administrativt opdelt i et antal kommuner (antallet pr departement varierer). Koden for kommunerne består af to dele: De første 2 cifre er departementsnummeret De sidste 3 cifre er en nummering, som i det stor og hele er alfabetisk. Et par eksempler fra Alpes-Maritimes: 06001 Aiglun, 06002 Amirat, 06003 Andon, ...., 06159 Villefranche-sur-Mer, 06160 Villeneuve-d'Entraunes, 06161 Villeneuve-Loubet. Arrondissementer De franske departementer er opdelt i et antal arrondissementer. Endvidere er de 3 store byer Paris, Marseille og Lyon inddelt i såkaldte arrondissements municipaux (kommunale arrondissementer). Koden for arrondissementerne består af to dele: De første 2 cifre er departementsnummeret Herefter følger 1 ciffer, hvor nummereringen er alfabetisk I Alpes-Maritimes er nummereringen: 061 Grasse, 062 Nice For de kommunale arrondissementer gælder særlige regler: I Paris er arrondissementerne nummereret fra 1. arrondissement 75001 til 20. arrondissement 75020 I Marseille er arrondissementerne nummereret fra 1. arrondissement 13201 til 16. arrondissement 13216 I Lyon er arrondissementerne nummereret fra 1. arrondissement 69381 til 9. arrondissement 69389 Cantoner Hvert arrondissement er yderligere delt i et antal cantoner, det som svarer til en dansk valgkreds. Koden for cantonerne består af to dele: De første 2 cifre er departementsnummeret Til slut følger 2 cifre for cantonen, som ikke følger nogen regler Et par eksempler fra Alpes-Maritimes: 0651 Grasse-Nord, 0610 Grasse-Sud, 0611 Guillaumes, 0627 Lantosque, 0612 Levens Direktør for INSEE Francis-Louis Closon 1946-1961 Claude Gruson 1961-1967 Jean Ripert 1967-1974 Edmond Malinvaud 1974-1987 Jean-Claude Milleron 1987-1992 Paul Champsaur 1992-2003 Jean-Michel Charpin 2003-2007 Jean-Philippe Cotis 2007- Eksterne henvisninger Instituttets webside (fransk) Instituttets webside (engelsk) Kilder
Institut national de la statistique et des études économiques

Het Institut national de la statistique et des études économiques, meestal afgekort tot INSEE, is onderdeel van het ministerie van economische zaken, financiën en industrie in Frankrijk. Het instituut houdt zich bezig met het verzamelen en analyseren van statistische gegevens en is te vergelijken met het Nederlandse CBS en het Belgische AD Statistiek. Fabrice Lenglart is sinds 2025 de directeur. De INSEE heeft een code voor ander andere gemeenten ingevoerd, de Code INSEE, en zorgt voor verschillende tellingen, de INSEE-tellingen. Websites INSEE. dernières publications.