NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Isola di Tobias

L'isola di Tobias (groenlandese: Tuppiap Qeqertaa; danese: Tobias Ø) è una piccola isola disabitata nel mare di Groenlandia. Geografia L'isola è lunga due chilometri e larga un chilometro e mezzo. Si trova a circa 70 km a est della Groenlandia, al largo della costa della Terra di Lambert. L'isola, piatta e costituita da sabbia e massi, è quasi completamente coperta da una cappa di ghiaccio alta fino a 35 metri. Storia Il nome dell'isola ricorda il cacciatore e musher groenlandese Tobias Gabrielsen (1878-1945), che prese parte ad un viaggio in slitta con l'esploratore polare danese Johan Peter Koch e con il pittore Aage Bertelsen sulla costa nord-orientale della Groenlandia (Terra di Peary) durante la spedizione della Danmark. Secondo quanto affermarono, il 2 maggio 1907, giunti a Capo Nord-est, scorsero un'isola, in direzione nord-est, che non poterono raggiungere a causa delle difficili condizioni del ghiaccio marino. Successivamente, sono stati segnalati altri avvistamenti occasionali di quella che divenne nota come Terra della Fata Morgana, tra la Groenlandia e le Svalbard. Durante un volo di ricognizione sul mare della Groenlandia nel 1938, tuttavia, Lauge Koch non riuscì a trovare l'isola. Nel maggio del 1993, Gereon Budéus dell'Istituto Alfred Wegener di Bremerhaven raggiunse l'isola in elicottero partendo dalla nave di ricerca Polarstern, e prelevò una carota di ghiaccio di tre metri di lunghezza. Quando la scoperta di Budéus divenne nota alle autorità danesi, nel 1998, esse cercarono inizialmente senza successo di raggiungere l'isola dalla Groenlandia in elicottero. Solo il 28 luglio 1999, il glaciologo danese Ole B. Olesen riuscì ad atterrarvi con l'elicottero della Polarstern. Nel 2001 la Danimarca prese possesso dell'isola dopo essere riuscita a volare dalla Stazione Nord con un Twin Otter. Nel 2004, quando ebbero inizio i negoziati tra la Danimarca / Groenlandia e la Norvegia per stabilire il confine marittimo tra la Groenlandia e le Svalbard, l'isola di Tobias rappresentò l'unica difficoltà. L'accordo raggiunto nel 2006 stabilisce il confine delle zone economiche esclusive sulla linea mediana del mare della Groenlandia, tenendo conto dell'isola di Tobias. Flora Il rigido clima polare consente a malapena la crescita delle piante. Nel 2003 sono state scoperte tre specie di muschio, le uniche piante terrestri qui presenti: il muschio dal gambo viola (Ceratodon purpureus), l'Encalypta spatulata e una specie del genere Bryum. Note
Tobiaseiland

Tobiaseiland (Groenlands: Tuppiap Qeqertaa, Deens: Tobias Ø) is een klein onbewoond eiland in het noordoosten van Groenland in de Groenlandzee. Administratief behoort het tot het Nationaal park Noordoost-Groenland. Het eiland is vernoemd naar de Groenlandse hondenslee-expert Tobias Gabrielsen die samen met Johan Peter Koch en Aage Bertelsen de onbekende oostkust van Pearyland tot aan Kaap Bridgman in kaart bracht gedurende de Deense Expeditie van 1906-1908. Geografie Het eiland ligt ongeveer 70 kilometer ten zuiden van de monding van de Nioghalvfjerdsfjorden, ten oostnoordoosten van de Norske-eilanden. De locatie werd pas in 1993 nauwkeurig vastgesteld. Het is een onbewoond, ruig eiland met een oppervlakte van 3 km² (2 km lang, 1,5 km breed), in de Groenlandzee. Het eiland wordt door Groenland (Denemarken) geclaimd sinds 25 april 2001. Van waarnemingen sinds 1907 van Fata Morgana Land, een spookeiland, wordt aangenomen dat ze betrekking hadden op het Tobiaseiland, hoewel het iets verder naar het zuiden ligt.
Tuppiap Qeqertaa

Tuppiap Qeqertaa (engelska: Tobias Island, danska: Tobias Ø) är en ö i Grönland (Kungariket Danmark). Den ligger i den nordöstra delen av Grönland, 2 000 km nordost om huvudstaden Nuuk. Arean är 3,0 kvadratkilometer. Ön ligger 80 kilometer från land utanför Nioghalvfjerdsfjorden och upptäcktes år 1993 av den tyska isbrytaren R/V Polarstern. Den har senare vid flera tillfällen besökts af danska forskere. Blant annat landade de med en Twin Otter försedd med skidor på ön i april 2001 och reste en dansk och en grönländsk flagga. Ön har fått sitt danska namn efter den grönländska slädkusken Tobias Gabrielsen som deltog i Danmarksexpeditionen 1906–1908. Källor
Kitsissuarsuit Helistop

Kitsissuarsuit Helistop (IATA: , ICAO: BGKT) er en grønlandsk flyveplads beliggende i Kitsissuarsuit (Hunde Ejlande) med et græslandingsområde på 18 m x 27 m. I 2008 var der 76 afrejsende passagerer fra flyvepladsen fordelt på 31 starter (gennemsnitligt 2,45 passagerer pr. start). Kitsissuarsuit Helistop drives af Mittarfeqarfiit, Grønlands Lufthavnsvæsen. Statens Luftfartsvæsen fører tilsyn med flyvepladsen. Noter Eksterne links AIP for BGKT fra Statens Luftfartsvæsen Arkiveret 24. februar 2012 hos Wayback Machine
Heliport Kitsissuarsuit

Der Heliport Kitsissuarsuit (ICAO-Code: BGKT) ist ein Hubschrauberlandeplatz in Kitsissuarsuit im westlichen Grönland. Da er kein Abfertigungsgebäude besitzt, wird der Heliport auch als Helistop bezeichnet. Lage und Ausstattung Der Heliport liegt im westlichen Teil des Dorfs, liegt auf einer Höhe von 18 Fuß und hat eine mit Schotter bedeckte kreisrunde Landefläche mit einem Durchmesser von 30 m. Fluggesellschaften und Ziele Der Heliport wird von Air Greenland bedient, die saisonal Flüge zum Flughafen Aasiaat und zum Heliport Qeqertarsuaq anbietet. Einzelnachweise
Kitsissuarsuit Heliport

Kitsissuarsuit Heliport (IATA: QJE, ICAO: BGKT) is a heliport in Kitsissuarsuit, a Disko Bay island village in Qeqertalik municipality in western Greenland. The heliport is considered a helistop, and is served by Air Greenland as part of a government contract. Airlines and destinations References
Katedrála v Nuuku

Katedrála v Nuuku, oficiálně Kostel našeho Spasitele (grónsky Annaassisitta Oqaluffia, dánsky Vor Frelser Kirke), je dřevěný kostel v grónském hlavním městě Nuuk. Chrám užívá luterská církev, od května 1993 má status katedrály, neboť je sídlem biskupa autonomní Grónské diecéze Dánské národní církve. Katedrála byla vystavěna v letech 1848–1849; vysvěcena byla 6. dubna 1849. Kostelní věž byla přistavěna roku 1928. V roce 1949 byla budova katedrály elektrifikována. V roce 1970 byly v kostele instalovány současné varhany s moderním prospektem. Před katedrálou se nachází bronzová busta hudebního skladatele a varhaníka Jonathana Petersena. Na kopci poblíž katedrály se nachází socha misionáře Hanse Egedeho. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Katedrála v Nuuku na Wikimedia Commons
Vor Frelser Kirke (Nuuk)

For alternative betydninger, se Vor Frelsers Kirke. Vor Frelser Kirke (grønlandsk: Annaassisitta Oqaluffia) er en trækirke i Nuuk, Grønlands hovedstad, der fungerer som domkirke for den lutherske kirke i Grønland. Kirken ligger ved Kolonihavnen, som er den ældste bydel i Nuuk. Vor Frelser Kirke blev bygget i 1848-49 og indviet 6. april 1849. Den blev bygget af midler fra Karen Ørsteds legat. Da kirken var færdigbygget overtog den funktionen fra tidligere kirker i Nuuk, hvor den ældste var fra 1758. Tårnet er af nyere dato; det blev bygget i 1928. I 1949 fik kirken elektrisk lys. Oprindeligt var Vor Frelser Kirke bygget i bindingsværk og fedtsten, men den er senere klædt med paneler udvendigt, som er malet røde. Indvendigt er der også panelbeklædning, der er malet hvid. De to store messinglysestager, som står ved siden af alteret, er en gave fra Den norske kirke. Nær kirken er der to statuer. Den ene er af Jonathan Petersen, en nu afdød organist og salmedigter. På en klippe i nærheden står det også en statue af den dansk-norske præst Hans Egede, som er kendt som Grønlands apostel. Denne statue blev sat op i 1921 og er en kopi af den statue, som står foran Marmorkirken i København. Herfra har man udsigt over både Godthåbsfjorden, Håbets Ø, den gamle kolonihavn, hvor Grønlands Nationalmuseum og Arkiv holder til, Grønlands Hjemmestyres nye lokaler og Nuuks store boligkomplekser på Radiofjeldet. Da Lov om Grønlands Kirke og Skole blev vedtaget i 6. maj 1993 fik Kirken i Grønland status som eget stift under Folkekirken i Danmark med egen biskop i Nuuk. Den første biskop over Grønland i 616 år blev Kristian Mørk, som blev ordineret i 1994. Mørk forlod stillingen året efter, hvorefter Sofie Petersen blev biskop. Hun blev den anden danske kvindelige biskop nogensinde. Loven om Grønlands Kirke og Skole trådte i kraft 1. november 1993. Denne lov angiver også, at Vor Frelser Kirke er Grønlands domkirke. Noter Eksterne henvisninger Der er for få eller ingen kildehenvisninger i denne artikel, hvilket er et problem. Du kan hjælpe ved at angive troværdige kilder til de påstande, som fremføres i artiklen.
Nuuk Cathedral

Nuuk Cathedral or Church of Our Saviour (Greenlandic: Annaassisitta Oqaluffia, Danish: Vor Frelser Kirke) is a wooden Lutheran cathedral in the Old Nuuk neighborhood of Nuuk, the capital of Greenland. It was established in 1849. The red building with its spire is a prominent site on the landscape. During National Day celebrations, large crowds usually gather around the church. History The church was built from 1848 to 1849, and was consecrated on April 6, 1849. It was paid for in full by Karen Ørsted’s Fund. When it was consecrated it became the church of Nuuk congregation, replacing the responsibilities of many older Nuuk churches, the oldest of which was from 1758. Until May 6, 1993, the Cathedral of Copenhagen was also the Cathedral of Greenland, but when the Law of Greenland's Church and School became effective on May 6, 1993, the church officially became the Cathedral of Greenland. The first bishop of Greenland in 616 years was Kristian Mørk who was ordained in 1994, the previous bishop of Greenland was Álfur Last-Bishop in 1378. Mørk vacated the seat the next year, and 39-year-old Greenland native Sofie Petersen became bishop of Greenland. Petersen is the second woman to become a bishop in the Church of Denmark. The annex building next to the cathedral is the actual seat of the bishop of Greenland, the cathedral itself does not hold the seat. Construction Originally the church was constructed with so called half timbering, a timber framing for soapstone and talc. Later the building was externally paneled with red wood panels. In conjunction with the outside paneling, the interior was paneled as well, the inside panels are painted white. The wooden church tower is a later add-on, it was erected in 1928. The church got electric power in 1949. In 2008 the tower clock underwent a 14-day restoration and the mechanical movement was replaced by a digital one. The two big brass candelabras at the altar are a gift from the Church of Norway. The organ of the church is an 11-rank 1970 Marcussen & Søn. Landmarks The Statue of Hans Egede is located on the hill above the church. The statue is a 1921 copy of the statue in front of the Marble Church in Copenhagen. In front of the cathedral is a bronze bust of the celebrated organist Jonathan Petersen. Petersen was a well-known writer of psalms, as well as a gifted organist. Gallery References
Catedral de Nuuk

La Catedral de Nuuk o la Iglesia de Nuestro Salvador​ (en groenlandés: Annaassisitta Oqaluffia; en danés: Vor Frelser Kirke) es una catedral luterana de madera en el barrio antiguo de Nuuk, la capital de Groenlandia.​ Fue establecida en 1849. El edificio rojo con su aguja es un sitio prominente en el paisaje. Durante las celebraciones del Día Nacional, grandes multitudes se reúnen por lo general alrededor de la iglesia. El edificio fue construido desde 1848 hasta 1849, y fue consagrado el 6 de abril de 1849. Fue financiado en su totalidad por el Fondo de Karen Oersted. Cuando fue consagrada se convirtió en la iglesia de la congregación de Nuuk, en sustitución de las responsabilidades de muchas iglesias antiguas en Nuuk, la más antigua de las cuales es de 1758. Hasta el 6 de mayo de 1993, la Catedral de Copenhague fue también la Catedral de Groenlandia, pero cuando la Ley de la Iglesia y escuelas de Groenlandia entró en vigor el 6 de mayo de 1993, la iglesia se convirtió oficialmente en la Catedral de Groenlandia. Referencias
Cathédrale de Nuuk

La cathédrale de Nuuk est une église évangélique luthérienne située à Nuuk. Histoire L'église a été construite de 1848 à 1849 et a été consacrée le 6 avril 1849. Elle a été payée en totalité par le Fonds de Karen Ørsted. Lorsqu'elle a été consacrée, elle est devenue l'église de la congrégation de Nuuk, remplaçant les responsabilités de nombreuses églises plus anciennes de Nuuk, dont la plus ancienne datait de 1758. Jusqu'au 6 mai 1993, la cathédrale de Copenhague était également la cathédrale du Groenland, mais lorsque la loi sur l'église et l'école du Groenland est entrée en vigueur le 6 mai 1993, l'église est officiellement devenue la cathédrale du Groenland. Le premier évêque du Groenland (en 616 ans) a été Kristian Mørk qui a été ordonné en 1994, (l'ancien évêque du Groenland était Álfur Last-Bishop en 1378). K Mørk a quitté son siège l'année suivante et Sofie Petersen (39 ans), originaire du Groenland, est devenue évêque du Groenland. S Petersen est la deuxième femme à devenir évêque de l'Église du Danemark . Le bâtiment annexe à côté de la cathédrale est le siège réel de l'évêque du Groenland, la cathédrale elle-même ne détient pas le siège. Construction À l'origine, l'église était construite avec ce qu'on appelle des colombages, une charpente en bois. Plus tard, le bâtiment a été lambrissé à l'extérieur de panneaux de bois rouge. En conjonction avec les panneaux extérieurs, l'intérieur a également été lambrissé, les panneaux intérieurs sont peints en blanc. Le clocher en bois est un ajout ultérieur, il a été érigé en 1928. L'église a été alimentée en électricité en 1949. En 2008, l'horloge de la tour a subi une restauration de 14 jours et le mouvement mécanique a été remplacé par un "mécanisme" numérique. Les deux grands candélabres en laiton de l'autel sont un cadeau de l'Église de Norvège. L'orgue de l'église est un Marcussen & Søn de 1970 à 11 rangs. Lieu La statue de Hans Egede est située sur la colline au-dessus de l'église. En face de la cathédrale se dresse un buste en bronze du compositeur Jonathan Petersen. Lors des célébrations de la fête nationale, de grandes foules se rassemblent généralement autour de l'église. Notes et références Voir aussi Articles connexes Luthéranisme Vieux-Nuuk Galerie Portail de l’architecture chrétienne Portail du protestantisme Portail du Groenland
Cattedrale del Salvatore (Nuuk)

La cattedrale luterana del Salvatore (in groenlandese: Annaassisitta Oqaluffia) è la chiesa principale di Nuuk, in Groenlandia e sede della diocesi luterana di Groenlandia per la chiesa di Danimarca. Storia La chiesa è stata fondata nel 1849 ed è stata consacrata il 6 aprile 1849. L'edificio è stato realizzato secondo il metodo della costruzione a graticcio e successivamente è stato rivestito con pannelli di legno rossi. Il campanile della chiesa è stato realizzato nel 1928. Il 6 maggio del 1993 la chiesa è divenuta ufficialmente la cattedrale luterana della Groenlandia con l'istituzione della diocesi. Note Voci correlate Chiesa di Danimarca Cattedrali in Danimarca Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su cattedrale del Salvatore Collegamenti esterni Sito ufficiale della diocesi di Groenlandia, su groenlandsstift.dk. URL consultato il 4 giugno 2014 (archiviato dall'url originale il 6 giugno 2014).
Domkerk van Nuuk

De Verlosserskerk (Groenlands: Annaassisup Oqaluffia, Deens: Vor Frelser kirke) is de houten domkerk van Nuuk, de hoofdstad van Groenland. De domkerk staat in het historische centrum en werd gebouwd in 1849 op een prominente plaats in het landschap. Het lutherse kerkgebouw vormt op nationale hoogtijdagen een plaats waar grote menigten samenkomen. Vanwege de kleur heeft de kerk de bijnaam Rode Kerk (dit in tegenstelling tot de andere lutherse kerk in de stad, de moderne Hans Egede Kerk, die vanwege de witte kleur de bijnaam Witte Kerk draagt). Beschrijving De kerk is gelegen aan de Koloniale Haven in het oudste deel van Nuuk en werd in de jaren 1848-1849 gebouwd en vervolgens ingewijd op 6 April 1849. De bouw werd gefinancierd met behulp van middelen uit het Karen Ørsteds fonds. Na de voltooiing nam de kerk de functie over van de oudere kerken in Nuuk, waarvan de oudste dateerde uit 1758. Het torentje op de kerk werd pas in 1928 toegevoegd. In 1949 kreeg de kerk elektrisch licht. Sinds de Deense wet Kerk en School op Groenland werd aangenomen op 6 Mei 1993 kreeg de Kerk in Groenland een bijzondere status binnen de Deense Volkskerk met een eigen bisschop in Nuuk. De wet ging op 1 november 1993 van kracht en sindsdien is de Verlosserskerk een domkerk. De eerste bisschop van Groenland sinds 616 jaar was Kristian Mørk, die in 1994 werd ingewijd. Een jaar later werd Mørk opgevolgd door de toen 39-jarige Sofie Petersen. Zij is de tweede vrouwelijke bisschop in de Deense Volkskerk. De twee grote koperen kandelaars op het altaar zijn een gift van de Kerk van Noorwegen. Bij de kerk staan twee standbeelden. Eén ervan is de buste van Jonathan Petersen voor de kerk, een inmiddels overleden organist en dichter. Op de rots bij de kerk staat het standbeeld van de Deens-Noorse missionaris Hans Egede, die bekendstaat als de Apostel van Groenland. Dit standbeeld werd opgericht in 1921 en is een replica van het standbeeld dat voor de Marmeren Kerk in Kopenhagen staat.
Собор Нуука

Собор Нуука (гренл. Annaassisitta Oqaluffia), или церковь Спасителя (дат. Vores Frelser Kirke) — лютеранская церковь в городе Нуук, столице Гренландии (в составе Королевства Дания). Собор основан в 1849 году и представляет собой красное деревянное здание со шпилем. На холме над церковью находится статуя норвежского миссионера Ханса Эгеде. Она является копией статуи 1921 года, расположенной перед Мраморной церковью в Копенгагене. Перед собором находится бронзовый бюст знаменитого органиста Йонатана Петерсена, известного сочинителя псалмов. История Церковь была построена в 1848—1849 годах и была освящена 6 апреля 1849 года. Она была полностью оплачена фондом Карена Эрстеда. Она стала главной церковью Нуукской конгрегации, заменив многие более старые церкви Нуука, в том числе и 1758 года постройки. В 1949 году к церкви было подведено электричество. До 6 мая 1993 года Копенгагенский собор также являлся собором Гренландии, но когда 6 мая 1993 года вступил в силу закон об отделении Гренландской церкви, церковь в Нууке официально стала собором Гренландии. Первым епископом Гренландии за 616 лет стал Кристиан Мёрк, который был рукоположен в 1994 году; предыдущим епископом Гренландии был Альфур в 1378 году. Мёрк освободил место на следующий год, а епископом стала 39-летняя гренландка Софи Петерсен. Петерсен — вторая женщина, ставшая епископом в церкви Датского Народа. В церкви имеется орган фирмы Marcussen&Søn 1970 года выпуска. Примечания
Nuuks domkyrka

Nuuks domkyrka (grönländska: Annaassisitta Oqaluffia, danska Vor Frelser Kirke) är domkyrkan i Grönlands stift på Grönland. Den ligger i huvudstaden Nuuk (Godthåb), i den äldsta stadsdelen Kolonihavnen. Kyrkan invigdes 1849, men tornet är från 1928. Kyrkans funktion som församlingskyrka i Nuuk har övertagits från tidigare kyrkor; den äldsta från 1758. År 2014 firades det kyrkans 165-årsjubileum. Kyrkan är byggd av trä, och det finns en staty föreställande missionären Hans Egede. Då Lagen om Grönlands kyrka och skola (danska: Loven om Grønlands kirke og skole) antogs i Danmark den 6 maj 1993 fick Grönländska kyrkan status som ett eget stift under Danska folkkyrkan, med egen biskop i Nuuk. Den första Grönlandsbiskopen på 616 år blev Kristian Mørch, som blev utnämnd 1994. Mørch lämnade biskopstjänsten året efter, varvid Sofie Petersen blev biskop. Lagen om Grönlands kyrka och skola trädde i kraft 1 november 1993. Lagen anger att Vor Frelser Kirke är Grönlands domkyrka. Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Nuuks domkyrka.
Buksefjorden Vandkraftværk

Buksefjordens Vandkraftværk er det første og det største vandkraftværk i Grønland. Det stod færdigt i 1993. Det ligger 48 km SØ for hovedstaden Nuuk, hvis el- og varmeforbrug det dækker 100 %. Historie Allerede i 1980'erne var der i Grønland tale om at udnyttelse det store vandkraft-potentiale fordi afsmeltningen af gletsjere skaber en del større indsøer. I første omgang bød fire store private investorer interesseret i projektet. Men i 1989 meldte Hjemmestyret, at det ville betale projektet. Derefter skulle det andelsbaserede selskab Nuuk Kraft leje sig ind på værket og stå for produktionen. Begge dele blev besluttet i 1990. Byggeriet blev straks igangsat, og det stod færdigt i 1993 til en pris af 1 milliard kroner. I 2008 overtog det statsejede energiselskab Nukissiorfiit (Dansk: Grønlands Energiforsyning) værket. Opbygning Buksefjorden vandkraftværk er placeret 600 m inde i bjerget. I hele værket er der 14 km tunneller, som forbinder hele anlægget. Søen, som betjener værket hedder Kangerdluarssúngûp Taserssua eller Motzfeldt Sø, og ligger 233–261m over havets overflade (M.o.h.). Den kan indeholde op til 1,9 milliarder kubikmeter vand, svarende til 6 gange årsforbruget på 300 mio m³. Afløbet fra indsøen blev inddæmmet for at undgå, at vandtrykket forsvandt den vej. Som vist på tegningen til venstre er vandet ført gennem et 10,5 km langt tunnelrør, der driver de tre styk 15 megawatts turbiner. Det giver værket en kapacitet på 45 MW. Anlægget betjener Nuuk med en ca. 58 km højspændingsledning på 132kV, som indeholder verdens længste hængende ledning mellem to tårne på 5376 meter over Ameralikfjorden. Kablet består af fire stålledere med en diameter på 40 millimeter. Pylonerne på hver side af spændet bærer kun én leder hver og de fire pyloner er placeret på det 444 meter høje nordre bjerg forbundet til de sydlige pyloner beliggende i 1013 meters højde. I 2025 startede forberedelserne af en udvidelse, hvor et nyt 76 MW vandkraftværk bygges og forsynes fra samme sø. Eksterne links Buksefjorden Vandkraftværk - En investering for generationer Arkiveret 2. april 2015 hos Wayback Machine - Nukissiorfiit Buksefjorden - etablering af kæmpe vandkraftværk Arkiveret 2. april 2015 hos Wayback Machine - larslyn.dk Grønlands første store vandkraftværk (Af J. Raae Andersen og Elisabeth Teisen) - Ingeniøren 1990 Buksefjorden - Grønlands første vandkraftværk satte verdensrekord Bæredygtig energiforsyning i Grønland - klimadebat.dk Is og energi Arkiveret 2. april 2015 hos Wayback Machine - GEUS