NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Банк Греції

Банк Греції (грец. Τράπεζα της Ελλάδος) — центральний національний банк Греції, заснований 1927 року (до цього функції центробанку виконував Національний банк Греції — найстаріша фінансова устнова держави). Фінансові операції Банк Греції здійснює з 1928 року. Головний офіс розташований у місті Афінах. Банк Греції — член Європейської системи центральних банків. З 2001 року більшість функцій передано Європейському центральному банку. Основні функції банку — забезпечення стабільності цін у країні і нагляд за діяльністю приватних банків. Банк Греції відіграє рольказначейства і податкового агента уряду країни. У банку працюють 3 000 співробітників. Президент банку — Янніс Стурнарас (з 20 червня 2014 року). Управляючі Голова Банку Греції має офіційну назву управляючий (грец. διοικητής, латиніз. dioikētés). На посаду управляючого Банку Греції призначає уряд Греції. Александрос діомідіс: 21 квітня 1928 — 29 вересня 1931 Еммінуїл Цудерос (1 термін): 31 жовтня 1931 — 8 серпня 1935 Еммінуїл Цудерос (2 термін): 20 березня 1936 — 9 липня 1939 Іоанніс Дросопулос: 9 липня 1939 — 28 липня 1939 Кіріякос Варваресос (1 термін — звільнений окупаційним урядом): 4 серпня 1939 — 23 травня 1941) Кіріякос Варваресос (2 термін: окупація — управляючий у вигнанні): 22 квітня 1941 — (жовтень 1944) Мільтіад Негропонтіс (окупація): 24 квітня 1941 — 3 липня 1941 Деметріос Сантіс (окупація): 2 липня 1941 — 20 січня 1943 Теодорос Цуковасиліс (окупація): 19 квітня 1943 — 13 квітня 1944 Ксенофон Золотас (співуправляючий): 12 жовтня 1944 — 8 січня 1945 Кіріякос Варваресос (3 термін): 2 лютого 1945 — 19 вересня 1945 Георгіос Мандзавінос: 11 лютого 1946 — 2 лютого 1955 Ксенофон Золотас (2 термін): 5 лютого 1955 — 5 серпня 1967 Деметріос Галаніс: 7 серпня 1967 — 4 травня 1973 Константінос Папаянніс: 7 травня 1973 — 9 серпня 1974 Панайотіс Папалігурас: 9 серпня 1974 — 23 жовтня 1974 Ксенофон Золотас (3 термін): 27 листопада 1974 — 29 жовтня 1981 Герасімос Арсеніс: 3 листопада 1981 — 20 лютого 1984 Деметріос Халікіас: 20 лютого 1984 — 20 лютого 1992 Евтимій Христодулу: лютого 20, 1992 — грудня 1, 1993 Іоанніс Бутос: 1 грудня 1993 — 26 жовтня 1994 Лукас Пападемос: 26 жовтня 1994 — 31 травня 2002 Ніколаос Гарганас: 31 травня 2002 — 20 червня 2008 Георгіос Провопулос: 20 червня 2008 — 20 червня 2014 Янніс Стурнарас: 20 червня 2014 — нині Примітки Посилання Офіційна сторінка(гр.)(англ.)
Estadio Zosimades

El Estadio Zosimades (en griego: Εθνικό Στάδιο Ιωαννίνων Ζωσιμάδες) es un estadio situado en Ioannina, Grecia. Fue construido en 1952. Es el estadio del PAS Giannina, que juega en la Super Liga de Grecia. El estadio ha sido la sede de la AO Velissariou durante 4 años (1992-1996) y Ioannina UA durante 2 años (2005-07). El estadio pertenece a la Secretaría General para el Deporte Véase también Anexo:Estadios de fútbol de Grecia Enlaces externos Datos sobre el estadio Zosimades. (En griego).
Stadio Zosimades

Lo stadio Zosimades (in Greco: Εθνικό Στάδιο Ιωαννίνων "Ζωσιμάδες) costruito nel 1952 dai fratelli Zosimades, grandi benefattori della Grecia, provenienti da Giannina. Lo stadio Zosimades ha una capacità di più di 7500 posti, si trova all'interno della città di Giannina. Lo stadio ha una grande baia riparata nella parte sud-orientale. Gli altri tre lati sono coperti da poche file di posti a sedere intorno all'arena. In precedenza, era coperta solo la tribuna di fronte alla attuale grande piattaforma coperta, ma un forte vento, nel 1993 distrusse completamente il tetto. Così, anche oggi tra i sostenitori stand è chiamato "vecchio coperto. Attività extracalcistiche Concerti Il 5 luglio 2010 nello stadio Zosimades si è tenuto il concerto della band tedesca degli Scorpions. Note Collegamenti esterni Sito ufficiale, su peaki.gr.
Stadion Zosimades

Stadion Zosimades – wielofunkcyjny stadion w Janinie, w Grecji. Został otwarty w 1952 roku. Może pomieścić 7500 widzów. Swoje spotkania rozgrywają na nim piłkarze klubu PAS Janina. Historia Stadion został otwarty w 1952 roku, choć budowę obiektu sportowego w tym miejscu rozpoczęto jeszcze w latach 30. XX wieku. Obiekt nazwany jest na cześć pochodzących z Janiny braci Zosimas. Od momentu powstania klubu PAS Janina (w roku 1966) stadion jest domową areną tego zespołu. Jeszcze w 1965 roku na obiekcie zainstalowano pierwsze, prowizoryczne oświetlenie; obecne, oparte na stąjących w narożnikch czterech masztach, oddano do użytku w roku 2000. W 1982 roku bieżnię lekkoatletyczną obiektu pokryto tartanową nawierzchnią. Po stronie południowej znajduje się duża, zadaszona trybuna główna stadionu, z pozostałych stron bieżnię otaczają znacznie niższe trybuny. Trybuny po stronie północnej także są zadaszone; w 1993 roku wichura zniszczyła zadaszenie po stronie północnej, zostało ono odbudowane dopiero w roku 2009. W szczytowym okresie stadion mógł pomieścić do 15 000 widzów (rekord sprzedanych biletów – 14 557 – padł w sezonie 1974/1975 przy okazji meczu gospodarzy z Olympiakosem), po instalacji plastikowych krzesełek w 2000 roku pojemność obiektu została ustalona na poziomie 7500 widzów. W latach 1982–2002 na stadionie cztery spotkania towarzyskie rozegrała piłkarska reprezentacja Grecji. Przypisy
Зосімадес (стадіон)

Національний стадіон Яніни «Зосімадес» (грец. Εθνικό Στάδιο Ιωαννίνων «οι Ζωσιμάδες») — багатофункціональний стадіон у місті Яніна, Греція, домашня арена ФК «ПАС Яніна». Стадіон побудований та відкритий 1952 року. Спочатку мав північну трибуну потужністю до 500 глядачів. У 1965 році побудовано додаткові трибуни, над однією із яких споруджено дах. 1966 року облаштовано легкоатлетичний манеж. У 1993 році вітром пошкоджено трибуну навпроти основної, після чого її вивели з експлуатації. 2000 року встановлено систему освітлення, на трибунах встановлено окремі крісла на глядацьких місцях. У 2009 році замінено покриття газону та приведено до загальних вимог розміри поля, на вході до арени встановлено турнікети. 2016 року стадіон приведено до окремих вимог УЄФА в рамках підготовки до матчів кваліфікації Ліги Європи УЄФА, які на арені приймав ФК «ПАС Яніна». Стадіон обладнаний сучасними роздягальнями, конференц-залом та VIP-сектором. Потужність арени становить 7 534 глядачі. Рекорд відвідування встановлено 1975 року під час матчу між «ПАС Яніною» та «Олімпіакосом». Тоді за грою спостерігало 14 557 глядачів. Окрім футбольних матчів стадіон приймає змагання з різних видів спорту та концерти. Зокрема, у червні 2010 року на арені відбувся концерт гурту «Scorpions» Посилання Εθνικό Στάδιο Ιωαννίνων - «Ζωσιμάδες» (гр.) «Zossimades» Stadium на stadia.gr [Архівовано 7 січня 2018 у Wayback Machine.] (англ.) Zosimades Stadium на footballtripper.com [Архівовано 5 березня 2017 у Wayback Machine.] (англ.)
Platia Agias Paraskevis

Die Platia Agias Paraskevis (griechisch Πλατεία Αγίας Παρασκευής Platía Agías Paraskevís, deutsch ‚Agia-Paraskevi-Platz‘) entstand 1935, nach dem großen Erdbeben von 1933, durch welches wesentliche Teile der historischen Stadt von Kos auf der Insel Kos zerstört wurden. Name Der Name des Platzes ist von der etwas oberhalb liegenden Kirche Agia Paraskevi abgeleitet. Während der italienischen Besatzungszeit wurde der Platz (italienisch Piazza degli Arancia / della Erbe ‚Platz des Orangenbaums / Platz der Kräuter‘) genannt. Lage Der Platz liegt auf etwa 11 Meter über dem Meeresspiegel in unmittelbarer Nähe der Platia Eleftherias (Πλατεία Ελευθερίας Platz der Freiheit). Räumlich im Wesentlichen getrennt durch die 1934 erbaute und quer stehende Markthalle von Kos (Δημοτική Αγορά Dimotikí Agorá Mercato delle Erbe). Bürgerhaus Das an der Platia Agias Paraskevis befindliche Bürgerhaus wurde während der italienischen Besetzung der Inseln erbaut. Der Stil findet sich auch auf der Platia Eleftherias beim Haus der Faschisten (Casa del Fascio) und dem Archäologischen Museum, beim Gouverneurspalast von Kos am Hafen von Kos, etwas weniger bei der Markthalle wieder. Der Stil dieses Bürgerhauses ist bezeichnend für den Architekturstil der Zeit von 1923 bis 1943 der italienischen Besetzung der Dodekanes-Inseln. Es wurde der Stil der Architektur nach den Vorstellungen der neuen Machthaber angepasst und von „orientalischen Einflüssen“ gereinigt und in Anlehnung an das Römische Reich in Verbindung mit faschistischen „Idealen“ ausgeführt. Literatur Nikos Varelas: Kos. DumontExtra, DuMont Buchverlag Köln 2002. ISBN 3-7701-5759-1 Weblinks Einzelnachweise
Museu Benaki

El Museu Benaki —Μουσείο Μπενάκη (grec)— es troba a la mansió de la família Benakis al barri de Kolonaki al centre d'Atenes, Grècia. La mansió d'estil neoclàssic, construïda el 1867, va ser comprada per Emmanuel Benakis el 1910. Andonis Benakis, el seu fill, va cedir la mansió a l'Estat en la memòria de son pare el 1931 per a crear-hi el museu. Aquest conté representacions de l'art grec des de la prehistòria fins als temps moderns, una extensa col·lecció d'art asiàtic, exposicions temporals i compta igualment amb un modern taller de restauració. Tot i que inicialment el museu albergava una col·lecció que incloïa art islàmic, porcellana xinesa i exposicions sobre joguets, la reobertura l'any 2000 va portar a la creació de museus satèl·lits centrats en aquestes i altres col·leccions específiques, el que va permetre al museu principal centrar-se en la cultura grega al llarg de la història del país. El museu compta amb més de 20.000 peces ordenades cronològicament en 36 sales on es pot veure l'evolució de la pintura, escultura i artesania gregues. Algunes peces destacades Algunes peces destacades del museu. El Tresor d'Eubea: Consisteix en tres atuells senzills i poc decorats, dos d'or i ú de plata, que daten del 3000-2800 aC, quan la metal·lúrgia es va desenvolupar afavorint la transició de l'edat de pedra a l'edat del bronze. El Tresor de Tessàlia: Un grup de joies d'or gregues i romanes amb treballades filigranes dels segles iii i ii aC: pendents, collarets, braçalets i diademes. Quadres de El Greco: Hi ha dues obres de l'època primerenca d'aquest artista, una de les quals es L'adoració dels reis. Va pintar totes dues en Creta, on va nàixer. Saló del segle xviii: Una reconstrucció d'una mansió típica macedònia, amb sostres de fusta daurats i pintats, i plaques de fusta a les parets. Aquesta artesania es va desenvolupar al mateix temps que els comerciants locals prosperaven durant el govern otomà. Referències Bibliografia Delevorrias, Angelos; Solà, Alexis Eudald. Icones gregues de la col·lecció Velimezis: Museu Nacional d'Art de Catalunya, Barcelona, del 23 de març al 6 juny de 1999. Atenes; Barcelona: Museu Benaki ; Museu Nacional d'Art de Catalunya, 1999. ISBN 9789608452565.
Benaki Museum

Het Benaki Museum (Nieuwgrieks: Μουσείο Μπενάκη, Mouseío Benáki) is een museum in de Griekse hoofdstad Athene, opgericht in 1929 door Antonis Benakis. Het museum herbergt een grote hoeveelheid Griekse en Aziatische kunstwerken en artefacten. In 1931 schonk de oprichter, de Griekse kunstverzamelaar Benakis, meer dan 37.000 islamitische en Byzantijnse voorwerpen aan het museum. Benakis bleef actief in het museum tot aan zijn dood in 1954. Tegen de jaren 1970 waren er nog eens 9000 artefacten aan het museum geschonken, wat andere kunstverzamelaars aanspoorde hetzelfde te doen.
Muzeum Benaki w Atenach

Muzeum Benaki (gr. Μουσείο Μπενάκη) – greckie muzeum sztuki, ufundowane przez Antonisa Benakisa w hołdzie dla jego ojca Emmanuela Benakisa. Muzeum znajduje się w rezydencji rodzinnej Benakisów w Atenach. Kolekcja obejmuje dzieła sztuki od czasów prehistorycznych do współczesności. W 1931 roku Benakis podarował miastu dom rodzinny wraz z jego kolekcją liczącą ponad 37 tys. przedmiotów sztuki islamskiej i bizantyjskiej. Ponad 9 tys. przedmiotów zostało dodanych w 1970 roku, a w kolejnych latach muzeum wzbogaciło się o kolejne 60 tys. zabytków kultury: pism, książek, przedmiotów codziennego użytku, rzeźb i obrazów, głównie sztuki greckiej, bizantyjskiej i świata islamu. Przypisy Bibliografia Sabetai, Victoria, Corpus Vasorum Antiquorum. Greece, Athens, Benaki Museum. Athens: Research Centre for Antiquity of the Academy of Athens, 2006. ISBN 978-960-404-101-5. Dionissis Fotopoulos / Angelos Delivorias, Greece at the Benaki Museum, e-book Latsis Foundation. latsis-foundation.org. [zarchiwizowane z tego adresu (2018-01-31)]. (ang.) Galeria
Museu Benaki

O Museu Benaki (em grego: Μουσείο Μπενάκη é um museu de arte, história, etnologia e arqueologia da Grécia, localizado na sua capital, Atenas. O museu foi criado graças aos esforços de Antonis Benakis, um grande colecionador de antiguidades e um ardente patriota que investiu toda a sua fortuna em atividades de interesse social e cultural. Desde jovem, vivendo em Alexandria, se interessou pelo colecionismo e começou a reunir objetos da cultura islâmica. Mais tarde concentrou seu campo de ação na cultura grega, nas tradições clássica, bizantina, pós-bizantina e folclórica, e por volta de 1926, quando já estava estabelecido em Atenas, passou a acalentar a ideia de criar um museu. Seu entusiasmo contagiou seus irmãos, que cederam sua parte na herança de um palacete familiar que possuíam na avenida Vasilissis Sophias. O museu foi doado à nação e inaugurado solenemente em 22 de abril de 1931. Graças a doações de propriedades rendosas o museu pode operar com relativa tranquilidade para cumprir sua missão, e inúmeros doadores contribuíram para o crescimento de seu acervo. Quando Benakis morreu, em 1954, a instituição já possuía 26.666 objetos, 10.410 livros e manuscritos e 146 unidades arquivísticas. Nos anos seguintes até o presente a coleção recebeu centenas de milhares de novos itens, entre livros, negativos fotográficos, fotografias originais, documentos, objetos folclóricos e infantis, pinturas, esculturas, gravuras e desenhos. Esse crescimento acelerado do acervo impôs a reforma dos espaços originais do palacete e a criação de várias sedes subsidiárias para melhor acomodá-lo, doadas por importantes mecenas: Atualmente a sede principal em Atenas abriga somente peças da cultura grega, sendo o único museu da Grécia cujo acervo cobre todos os períodos de sua história. Entretanto, não é um museu estritamente nacionalista, dedicando-se a incorporar peças de outras culturas que influenciaram a história grega. O museu já organizou diversas exposições itinerantes em vários países e em 2000 reabriu após reparar os danos causados pelo Sismo de Atenas de 1999. Referências Ver também Cultura da Grécia Ligações externas Página oficial do museu
Музей Бенаки

Музей Бенаки (греч. Μουσείο Μπενάκη) — музей в Афинах, основанный в районе Колонаки в 1930 году Антонисом Бенакисом на основе собственной художественной коллекции в память об отце Эммануиле Бенакисе, греческом предпринимателе, позже политике, мэре Афин. Размещён в семейном особняке Бенакисов. Экспозиция Экспозиция музея представляет собой произведения греческого искусства от доисторического периода до современности, обладает обширной коллекцией азиатского искусства. Музей также проводит периодические выставки, имеет собственную реставрационную и консервационную мастерские. Значительны по объему экспонатов коллекции исламского искусства, китайского фарфора и игрушек, которые первоначально составляли отдельные отделы экспозиции музея, в начале 2000-х годов выделились в отдельные сопутствующие музейные учреждения, посвящённые конкретной художественной тематике, — Музей исламского искусства (Μουσείο Ισλαμικής Τέχνης), Галерея Никоса Хадзикириакоса-Гикаса (Πινακοθήκη Νίκου Χατζηκυριάκου-Γκίκα), выставочное здание по адресу Пиреос, 138. Это позволило главному музею сосредоточиться на собственно греческой культуре. Галерея См. также Национальный археологический музей (Афины) Примечания Ссылки benaki.gr — официальный сайт музея Музей Бенаки . athensinfoguide.com (2009). Дата обращения: 21 июня 2018.
Музей Бенакі

Музей Бенакі — музей в Афінах, заснований 1930 року Антонісом Бенакісом на основі власної мистецької колекції в пам'ять про батька Еммануїла Бенакіса, грецького підприємця, пізніше політика, мера Афін. Експозиція музею представляє твори грецького мистецтва від доісторичного періоду до сучасності, володіє обширною колекцією азійського мистецтва. Музей також проводить періодичні виставки, має власну реставраційну та консерваційну майстерні. Значні за обсягом експонатів колекції ісламського мистецтва, китайської порцеляни та іграшок, які початково складали окремі відділи експозиції музею, на початку 2000-х років виокремились в окремі супутні музейні установи, присвячені конкретній мистецькій тематиці. Це дозволило головному музею зосередитись на власне грецькій культурі. Галерея Див. також Національний археологічний музей (Афіни) Примітки Посилання Офіційна сторінка(гр.)(англ.) Benaki Collection — Postbyzantine ecclesiastical works(гр.)(англ.) Музей Бенакі - Афінський інформаційний довідник(гр.)(англ.)(рос.)
Успение Богородично (Лерин)

„Успение Богородично“ (на гръцки: Κοιμήσεως της Θεοτόκου) е старостилна православна църква в град Лерин (Флорина), Гърция. Подчинена е на Църквата на истинно-православните християни на Гърция (Синод на Калиник). Местоположение Църквата е разположена над Училищния площад, наречен днес площад „Ефедри Аксиоматики“. История При въвеждането на новоюлианския календар в 1928 година митрополит Хрисостом Лерински подкрепя стария, заради което в 1932 година е заточен, но много от жителите на града последват насърчението му да не изоставят стария календар. Учителката, бежанка от Битоля, Мария Йоаниду предоставя къщата си за старостилна църква, функционираща от 1962 година и обслужвана от свещеници от Света гора. В 1970 година превърнатата в храм църква е осветена от гръцки и руски старостилни епископи и монаси. В 1974 година храмът получава постоянен свещеник - Йоанис Цаусидис от кожанското село Килада (Юскуплер), който служи в него до смъртта си в 1999 година. В 1980 година храмът е преустроен. От 1999 година се управлява от архимандрит Хрисостом Пападимитриу от Солун. Верните са около 200 души. Бележки
Agios Nikolaos (Kos)

Die Kirche Agios Nikolaos (griechisch Αγίος Νικολάος, auch: Ιερός Μητροπολιτικός Ναός Αγίου Νικολάου) befindet sich in der Stadt Kos (griechisch Κως [kɔs] (f. sg.)) auf der griechischen Insel Kos. Sie ist Nikolaus von Myra gewidmet. Sein Patrozinium wird am 6. Dezember jeden Jahres begangen. Die Kirche gehört zur orthodoxen Metropolie von Kos und Nisyros und untersteht direkt dem Ökumenischen Patriarchat von Konstantinopel (griechisch Οικουμενικό Πατριαρχείο Κωνσταντινουπόλεως Oikoumenikó Patriarcheío Konstantinoupóleos, türkisch İstanbul Rum Ortodoks Patrikhanesi, auch Kirche von Konstantinopel). Lage Die Kirche liegt mitten in der Stadt Kos auf einer Fläche von rund 4000 m² etwa 10 Meter über dem Meeresspiegel. Das Grundstück ist von drei Seiten von Straßen umgeben. Südlich befindet sich die Odós Agíou Nikoláou, im Westen die Straße Odós Mitropóleos und im Südosten bzw. Osten die Straße Odós Adamántiou Koraí. Gebäude Der erste Kirchenbau zu Ehren des hl. Nikolaus an dieser Stelle wurde 1857 begonnen und 1862 vollendet. Der Kirchenbau hat 40.00 Kuruş („Groschen“; Abkürzung krş) gekostet. Durch das Erdbeben 1933 wurde der Kirchenbau so stark beschädigt, dass dieser 1934 abgetragen werden musste. Es wurde so weit wie möglich die noch verwendbaren Materialien, insbesondere der Marmor, geborgen. Nach dem Abriss der Kirche verweigerte der damalige Gouverneur der Ägäis-Inseln, Cesare Maria De Vecchi, jedoch den Wiederaufbau. Er soll jedoch durch die Zerstörung italienischer Wasserflugzeuge durch einen Zyklon anderen Sinnes geworden sein und dahinter einen göttlichen Willen gesehen haben, dass die Kirche wieder aufgebaut werden müsse. 1937 bis 1939 wurde die Kirche von Grund auf neu errichtet. Die Kirche ist derzeit nur von außen zu besichtigen (2019), da sie durch das Erdbeben 2017 schwer beschädigt wurde. Weblinks Einzelnachweise
Kathedrale von Kos und Nisyros

Das als Kathedrale von Kos und Nisyros (auch kurz: griechisch Ευαγγελισμός) bezeichnete Kirchengebäude befindet sich in der Stadt Kos (griechisch Κως [kɔs] (f. sg.)) auf der griechischen Insel Kos. Die Kirche ist nunmehr der Verkündigung Mariä (griechisch: Evangelismós) gewidmet und eine Gotteshaus der griechisch-orthodoxen Kirche. Lage Die Kirche liegt am Hafen Mandarki inmitten des Platia Mitropoleos auf einer Fläche von rund 3500 m² etwa 5 Meter über dem Meeresspiegel. Das Grundstück ist von drei Seiten von Straßen umgeben. Nordöstlich befindet sich die Straße Akti Miaouli und das Hafenbecken, im Nordwesten die Straße Ippokratous und im Südosten die Straße Korai. Südwestlich, hinter der Kirche befindet sich das Krankenhaus von Kos. Gebäude Das Kirchengebäude wurde 1928/1929 während der Zeit der italienischen Besetzung von Kos unter Gouverneur Mario Lago von Architekt Florestano Di Fausto als katholische Kirche Lamm Gottes errichtet. Im selben Gebäudekomplex befand sich auch eine Kirchenbibliothek, ein kleines Theater und eine Veranstaltungsraum für etwa 150 Personen. Der Gebäudekomplex sollte als neues religiöses Zentrum der Stadt Kos dienen und wurde außerhalb der damaligen Stadtgrenzen gebaut. Der Glockenturm war damals das höchste Gebäude der Stadt. Die ursprüngliche Funktion der Gebäude wurde auch in weiterer Folge weitgehend beibehalten. Das Büro der Metropolie Kos und Nisyros befindet sich unter der Kirche (Halbgeschoss). Südlich steht das zweistöckige Episkopio-Canonica, das ursprünglich dem katholischen Bischof als Unterkunft dienen sollte. Nunmehr leben darin die Bischöfe der griechisch-orthodoxen Kirche. Das kulturelle Zentrum im Norden beherbergt weiterhin den Mehrzweckraum mit Bühne und Bibliothek. In der Kirche befindet sich eine Sammlung an alten byzantinischen Ikonen. 2009/2010 wurde der ganze Gebäudekomplex generalsaniert. Metropolie von Kos und Nisyros Der Geschichte nach soll der Apostel Paulus selbst Gründer der christlichen Kirche auf Kos sein. Er sei auf einer Rückreise nach Jerusalem über Kos gereist. Wann die Kirchenprovinz gegründet wurde, ist dennoch nicht genau bekannt. Ursprünglich bestand nur die Metropolie Kos, seit 2004 wurde auch Nisyros angeschlossen. In dieser Kirchenprovinz gibt es 26 Pfarreien, 100 Kapellen und 16 Klöster. Die Kathedrale von Kos und Nisyros gehört daher zur orthodoxen Metropolie von Kos und Nisyros, welche im Kirchengebäude auch den Sitz hat. Die Metropolie von Kos und Nisyros untersteht direkt dem Ökumenischen Patriarchat von Konstantinopel (griechisch Οικουμενικό Πατριαρχείο Κωνσταντινουπόλεως Oikoumenikó Patriarcheío Konstantinoupóleos, türkisch İstanbul Rum Ortodoks Patrikhanesi, auch Kirche von Konstantinopel). Weblinks Επίσημος ιστότοπος της Ιεράς Μητρόπολης Κώου και Νισύρου Ιστοσελίδα της Ιεράς Μητρόπολης Κώου και Νισύρου στον επίσημο ιστότοπο του Οικουμενικού Πατριαρχείου Einzelnachweise