NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Хидра (острво)

Хидра, или Идра (грч. Ύδρα [Ýdra]), је једно од Саронских острва у Егејском мору у средишњој Грчкој. Хидра са неколико суседних острваца и хриди чини засебну општину у оквиру округа Острва Периферије Атика. Седиште општине и највеће насеље на острву је истоимени градић Хидра на северној страни острва. Природни услови Хидра је смештена у јужно од Атине (око 70 km ваздушно). Иако је једно од Саронских острва, Хидра није у Саронском заливу, већ нешто јужније. Пелопонез је најближе копно на око 10 километара. Острво је слабо разуђене обале са неколико малих залива са скривеним плажама. Хидра је брдовито острво. Клима на Хидри је средоземна. И зеленило је особено за ову климу. Историја Хидра је веома рано насељена, већ у доба ране праисторије. У доба Микенске цивилизације Хидра је био „живо“ острво за овај део Грчке. У доба старе Грчке захваљујући добром положају Хидра је била „учесник“ свих важних догађаја. У време ране Визнатије чести напади гусара у довели су новог назадовања острва. После освајања Цариграда од стране Крсташа 1204. године. Хидра је била под влашћу Запада све до 16. века. Тада Хидру освајају Турци и под њима остаје вековима уз кратку власт Млечана крајем 17. века. Хидра је током турске владавине имао аутономију, што је очувало економску моћ месног становништва. Нови процват Хидре дешава се образовањем савремене Грчке 1830. године. Проглашавањем оближње Атине за нову престоницу Хидра се почиње развијати, али то ипак није спречило исељавање многобројног становништва са острва. После Другог светског рата развојем и пренасељавањем Атине острво постаје место викенд туризма Атињана, што је дало нови подстрек за развој. Становништво По последњем попису из 2001. године на острву живи близу 3.000 становника. Готово целокупно становништво су Грци. Последњих пописа кретање становништва у општини и граду Хидра (која обухвата и острво Докос) било је: 1981. године град - 2.732 ст., општина - 1991. године град - 2.279 ст., општина - 2.387 становника. 2001. године град - 2.526 ст., општина - 2.719 становника. Готово сви становници општине (преко 90%) живе у граду Хидри. Град Хидра је добро очуван градић са лепим старим језгром, уским и кривудавим каменим улицама, које се сместило на брду на крају залива. Град се може обићи на магарцу или шетајући каменим стазама, као и цело острво. Привреда Пољопривреда и поморство су традиционална занимања острвског становништва, поготово узгајање винове лозе и маслине. Данас је она у сенци викенд туризма. У прилог туризму иде и добра саобраћајна повезаност острва са оближњом Атином. Острво је најчешће одредиште Атињана у слободно време, па је препуно таверни, пансиона, дискотека и других садржаја намењених слободном времену. Предност острва је и потпуна забрана моторних возила, што је у складу са уским улицама насеља и раздаљинама које се могу препешачити. Референце Спољашње везе www.hydra.gr Званични сајт острва Хидра на грчком и енглеском језику Хидра - Галерија са фотографијама Хидре. Фотографије урадио Стеван Кордић.
Hydra (ö)

Hydra, Ydra, är en ö i Egeiska havet mellan Saroniska bukten och Argolisbukten i kommunen Dimos Hydra. Hydra är långsträckt och bergigt, och åtskiljs från Peloponnesos av ett smalt sund. Invånarantalet uppgick år 2001 till 2 719 personer. Hydra trafikeras regelbundet av färjor från Pireus och Nafplion på Peloponnesos. Eftersom motorfordon inte är tillåtna på ön sker de många transporter med åsnor, men då gångavstånden på den bebyggda delen av ön är små tar de flesta sig fram till fots. Huvudorten består av en halvcirkelformad hamn omgiven av en krans av restauranger, affärer och hotell. Lokalbefolkningen bor kring de branta stengatorna som leder bort från hamnen. Ön saknar tillförlitliga sötvattenkällor, vilket inneburit att dricksvatten ofta transporterats från fastlandet. 2014 installerades en avsaltningsanläggning som kan leverera 1 600 kubikmeter dricksvatten per dag. Större delen av ön består av torra, steniga kullar, i princip obefolkade förutom enstaka bondgårdar och två mycket isolerade ortodoxa kloster. Historia Hydra skall från början ha tillhört staden Hermione, som var belägen på fastlandet gentemot ön. Ön erövrades enligt Herodotos av sjörövare från Samos, som sedermera överlämnade den till staden Troizen. Under 1400- och 1500-talet befolkades Hydra av albanska flyktingar, som på grund av öns ofruktbarhet tvingades att huvudsakligen ägna sig åt handel och sjöfart samt inom kort vann rykte som de skickligaste sjömännen på Medelhavet. Under det grekiska frihetskriget (1821–29) utmärkte sig hydrioterna framför andra greker genom tapperhet och patriotisk offervillighet. I synnerhet gjorde deras till krigsmarin omskapade handelsflotta viktiga tjänster. De utrustade ensamma 100 fartyg med 2 000 kanoner, och flera sjöhjältar kom ur deras led, bland andra Andreas Miaoulis och Lazaros Konduriotis. Men genom kriget tillintetgjordes även öns välstånd. 1813 skall invånarantalet ha varit 40 000 personer, men 1896 var det endast 7 116. Kända invånare Leonard Cohen, Axel Jensen och Göran Tunström (i samma umgängeskrets under 1960-talet) Referenser Noter Allmänna källor Hydra i Nordisk familjebok (andra upplagan, 1909)
Esciros

Esciros (en llatí Scyros o Scyrus, en grec antic Σκῦρος) és una illa de la mar Egea, una de les Espòrades Septentrionals, a l'est d'Eubea. Està formada per dues parts (nord i sud) dividides per un istme. La meitat sud és la més muntanyosa. Antigament tenia una ciutat amb el mateix nom i un riu anomenat Cefís, segons Estrabó. La capital encara porta el nom de Skiros o Chora i és al nord-est (abans es deia Sant Jordi); el riu podria ser qualsevol dels rierols. La seva superfície és de 215 km² i la població de 3.000 habitants. L'altura màxima és el mont Kokhilas, a la part sud, amb 793 m. A la rodalia hi ha 32 illes i illots. El port de Linaria és al sud-oest. A la part nord hi ha el mont Olimp, de 399m. Els terrenys de l'illa no eren gaire fèrtils, però va ser famosa per la raça de cabres que hi habitaven i per les pedreres de marbre de colors variats, segons Estrabó i Plini el Vell. L'illa es menciona molt sovint a l'antiguitat. Allà Tetis va amagar el seu fill Aquil·les entregant-lo al rei Licomedes que el va amagar al gineceu entre les seves filles, per salvar-lo del destí que l'esperava davant de les muralles de Troia. Allà Odisseu el va trobar i el va convèncer que participés a la Guerra de Troia, segons Homer. Segons una altra tradició, Aquil·les va conquerir Skiros i això es relaciona amb les llegendes àtiques sobre la mort de Teseu. Quan Teseu va ser expulsat d'Atenes una tempesta el va portar fins a l'illa, on va trobar Licomedes amb qui tenia relacions d'amistat. Licomedes el va acollir, però tement que no volgués prendre-li el tron el va tirar per un penya-segat. Per venjar aquesta mort, Peleu va enviar Aquil·les a conquerir l'illa. Es diu que inicialment havia estat un lloc dels pelasgs. Tucídides diu que l'illa estava habitada pels dolops quan va ser conquerida per Cimó II després de les guerres Mèdiques (469 aC), ja que un oracle havia ordenat el 476 aC que es portessin els ossos de Teseu des de l'illa a Atenes. Efectivament els suposats ossos es van portar a Atenes i guardats al Theseium. Cimó va expulsar els dolops i hi va establir colons atenencs i des de llavors es va considerar com a part d'Atenes i fins i tot a la pau d'Antàlcides va ser reconeguda com a part inseparable d'Atenes junt amb Lemnos i Imbros, segons Xenofont. Els macedonis se'n van apoderar l'any 240 aC però els romans van obligar Filip V de Macedònia a retornar l'illa a Atenes en el tractat de pau del 196 aC. Va romandre en mans romanes i romanes d'Orient fins al 1205 quan va ser ocupada pels venecians i governada pels Ghisi i la Família Tiepolo fins que cap a l'any 1390 va ser ocupada pels otomans, però els romans d'Orient la van recuperar poc després i la van conservar fins al 1453. En aquest any es va posar sota protecció de Venècia. Els turcs la van ocupar el 1538. Va tornar a Grècia el 1830. Referències
Skyros

Skyros (řecky Σκύρος) je řecký ostrov v Egejském moři. Ostrov je kopcovitý, typickým stromem jsou pinie. Na jeho pobřeží se nachází řada písečných pláží, pro svoji izolovanost však není zahraničními rekreanty příliš vyhledávaný. Největším sídlem je Skyros, zvaná také Chora. Řecké vojenské letectvo udržuje na ostrově strategicky položeném na jižním konci souostroví Severní Sporady základnu, letiště je využíváno i turisty. Na ostrově žije endemická rasa poníků. Obyvatelstvo V obci, obecní jednotce resp. v komunitě žilo v roce 2011 2994 obyvatel. Celkem je v obci 19 sídel, z nichž 15 je na hlavním ostrově Skyros a čtyři v roce 2011 bez stálých obyvatel jsou na ostrůvcích Skyropoúla, Sakarino, Exo Podies a Mesa Podia. Sídla na ostrově Skyros s uvedením počtu obyvatel v závorce jsou Skyros (1657), Molos (618), Trachi (196), Linaria (116), Aspous (107), Acherounes (65), Achilli (53), Kaslamitsa (43), Kalikri (43), Nifi (31), Loutro (28), Peykos (24), Atsitsa (13), Kira Panagia (0), Mela (0). Historie Ostrov byl osídlen od nepaměti, v lokalitě Palamari se našly nádoby pelasgického původu. Podle legendy se na Skyru skrýval Achilles, aby nemusel do Trojské války, narodil se tu také jeho syn Neoptolemos. V klasických dobách patřil ostrov Athéňanům, později ho ovládaly Římská říše, Byzantská říše, Benátská republika a Osmanská říše, od roku 1821 je součástí Řecka. Na ostrově je pohřben anglický básník Rupert Brooke, který zemřel ve zdejším přístavu v roce 1915. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Skyros na Wikimedia Commons
Skíros

Skíros (græsk: Σκύρος / Skyros, udtales Skiros) er en græsk ø og den største og mest isolerede ø i Sporaderne. Skíros er på 208 km2 med ca. 3.000 indbyggere. Skiros kommune består af øen Skiros, samt nogle små ubeboede øer, og er en del af Evia præfekturet. Kommunens areal er på 223 km2.Hovedbyen på øen Skiros hedder Skíros eller kaldes simpelthen khora (= byen). Øen har en lufthavn, Skiros Airport. Vil man sejle til øen, sker det via havnebyen Linária til Evia eller Volos. Det græske luftvåben har en stor militærbase på øen på grund af dens vigtige strategiske placering midt i det Ægæiske Hav. Historie Øen omtales først af Homer, og Achilles gemte sig her, forklædt som kvinde blandt kong Lykomedes' døtre, til han blev indkaldt for at deltage i belejringen af Troja. På Skyros dræbte kong Lykomedes helten Theseus ved at styrte ham ned fra en klippe; hans knogler blev senere hentet hjem til Athen, hvor han blev begravet. Skiros blev senere erobret af athenerne; og sidenhen underlagt romerne. I henved tusinde år var øen underlagt den byzantinske kejser før den tilfaldt Republikken Venedig, og endelig det Osmanniske Rige. I 1832 tilfaldt den det uafhængige Grækenland. Under første verdenskrig tjente Tris Boukes-bugten sydvest på øen som havn for hospitalsskibe, der behandlede de sårede fra Gallipoli. På et af disse skibe døde den engelske digter Rupert Brooke i april 1915. En statue er sat op til minde om ham. I 1966 tilbragte André Bjerke flere måneder på Skiros sammen med sin kone Henny Moan og deres datter. Henny Moan skrev om øen, at der på hele øen den gang fandtes én taxa og én bus; vandet blev hejst op fra brønde, og hun hyggede sig for første gang med at skulle vaske tøj. Grøntsager og frugt ankom på æselryg. Hver eftermiddag blev nyhederne sunget af en nyhedssanger. "Aviser fandtes ikke; og de fleste kunne nok heller ikke læse." Noter
Szkírosz

Szkírosz (görög írással Σκύρος) sziget az Égei-tengerben, Görögország területén. A Szporádok szigetcsoportnak legkeletibb és legnagyobb szigete. Állandó lakossága közel 3000 fő (2011-ben). Míg a sziget déli része hegyes, kopár, sziklás és lakatlan, északi részének felszínét sok helyen dús vegetáció, fenyőerdő borítja. A sziget számos kis öble kiválóan alkalmas fürdésre. Partvonala kb. 130 km. Települések Főbb települések: Szkírosz Chora Linariá (Λιναριά) Atszítsza (Ατσίτσα) Acheroúnesz (Αχερούνες) Aszpousz (Ασπούς) Magaciá (Μαγαζιά) Mólosz (Μόλος) Képek Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben a Skyros című angol Wikipédia-szócikk fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként. Jegyzetek
Sciro

Sciro (in greco Σκύρος?, Skyros) è un'isola della Grecia, la più grande delle Sporadi Settentrionali. Sciro è anche un comune della Grecia Centrale (unità periferica dell'Eubea) con 2 602 abitanti secondo i dati del censimento 2001. Il territorio comunale comprende l'intera isola omonima (209 km²), più alcune isole disabitate. Località Le principali località dell'isola sono: Sciro Chora Linaria (Λιναριά) Atsitsa (Ατσίτσα) Acherounes (Αχερούνες) Aspous (Ασπούς) Magazia (Μαγαζιά) Molos (Μόλος) Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Sciro Wikivoyage contiene informazioni turistiche su Sciro Collegamenti esterni Sito ufficiale, su skyros.gr. (EN) Skyros, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc.
Skyros

Skyros (Grieks: Σκύρος) is een Grieks eiland en gemeente (dimos), dat bewoond is sinds de paleolithische periode. Het eiland heeft een oppervlakte van 209 km² en is daarmee het grootste eiland van de Noordelijke Sporaden (na Euboea, als je dat laatste meerekent). Skyros bevindt zich op zo'n 35 km van Euboea en is omringd door een dertigtal kleine tot zeer kleine eilandjes. De stad Skyros, ook wel Chora (wat dorp betekent) genoemd, bevindt zich aan de oostkant van het eiland en op een tiental kilometers vanaf Linaria, de haven van het eiland. Bestuurlijk vormt het eiland de gelijknamige gemeente in de regionale eenheid (periferiaki enotita) Euboea (Evvoia) van de bestuurlijke regio (periferia) Centraal-Griekenland (Sterea Ellada). Skyros komt ook voor in de verhalen over de Trojaanse Oorlog en de dood van Theseus. Volgens de legende zou deze door koning Lycomedes van de rotsen naar beneden geduwd zijn. Het werd in 475 v.Chr. door Kimon II veroverd. In 340 v.Chr. werd het ingelijfd in het Macedonische Rijk, waartoe het zou blijven behoren tot 192 v.Chr. toen de Romeinen het teruggaven aan Athene. Op dit eiland is er een uniek ras pony's, de Skyros pony. Vroeger waren het er duizenden, vandaag de dag zijn er nog zo'n 150 van over en deze worden beschermd door de Griekse staat, alsook door de bewoners van Skyros zelf. In het zuiden van het eiland bevindt zich, in een olijfboomgaard dicht bij een belangrijke marinebasis, het witmarmeren graf van de Engelse dichter Rupert Brooke, die hier op 23 april 1915 stierf aan boord van een voor de kust van Skyros gelegen Frans marineschip. Het graf werd daar in de vroege jaren 20 van de 20e eeuw aangelegd. In de hoofdstad van Skyros is een beeld geplaatst ter ere van Rupert Brooke, dat overigens niet de dichter zelf voorstelt, maar een verbeelding is van de "eeuwige poëzie".
Skiros

Skiros (gr. Σκύρος, Skýros) – grecka wyspa w archipelagu Sporad, w administracji zdecentralizowanej Tesalia-Grecja Środkowa, w regionie Grecja Środkowa, w jednostce regionalnej Eubea, w gminie Skiros. Charakterystyka W 2011 roku liczyła 2994 mieszkańców. Powierzchnia wyspy wynosi 209,5 km², co czyni ją największą wyspą w całym archipelagu Sporad Północnych. Północna część wyspy jest pokryta lasami. Znajduje się tam góra Olimp (792 m n.p.m.), której nie należy mylić z Olimpem w Grecji kontynentalnej. Na południu wyspy dominują bezleśne, skaliste góry. Stolicą wyspy jest miasto Skiros, które przez lokalnych mieszkańców nazywane jest Chora. Główny port jest zlokalizowany w zachodniej części wyspy, w mieście Linaria. Na Skiros znajduje się m.in. zamek z czasów weneckiej okupacji wyspy (od XIII do XV wieku), bizantyjski kościół oraz grób angielskiego poety Roberta Brooka. Wzdłuż całego wybrzeża Skiros rozciągają się liczne plaże. Z portu w Linaria można przepłynąć na wyspę Eubea. Ludność wyspy zajmuje się rybołówstwem oraz uprawą zbóż, figowców i oliwek. Historia W roku 475 p.n.e. Kimon podbił wyspę, a następnie skolonizowali ją Ateńczycy. Od daty podbicia przez Kimona wyspa należała do Ateńskiego Związku Morskiego, a później została zaanektowana przez Ateny. W roku 340 p.n.e. władzę nad wyspą przejęli Macedończycy, którzy władali wyspą do roku 192 p.n.e. Gdy Rzymianie pokonali Filipa V Antygonidę, wyspa ponownie trafiła w ręce Ateńczyków. Kultura Według mitologii greckiej Tezeusz miał powiedzieć, że miejscem jego śmierci będzie właśnie Skiros. Ze Skiros pochodzić miał Neoptolemos, syn Achillesa, który zgodnie z przepowiednią trojańskiego wieszcza Helenosa odegrał kluczową rolę w zburzeniu Troi. Wyspa pojawiła się w grze studia Ubisoft pt. Assassin’s Creed Odyssey, gdzie wraz z Eubeą znajduje się w regionie wyspy Abantis. Współpraca Miejscowość partnerska: Gembloux, Belgia Przypisy Bibliografia The Rough Guide to the Greek Islands, wyd. 6th ed, London: Rough Guides, 2006, ISBN 1-84353-610-2, OCLC 64314977 . Linki zewnętrzne Oficjalna strona wyspy Skiros (gr.)
Esquiro

Esquiro ou Skyros (em grego: Σκύρος, Skyros) é a ilha mais austral das Espórades, um arquipélago grego no Mar Egeu. Esquiro pertence à prefeitura da Grécia Central e à periferia de Eubeia. A ilha tem uma população de 2602 (em 2001) e uma área de 209 km². História De acordo com a mitologia grega, Teseu, após ser exilado de Atenas (1210 a.C., pelos cálculos de Jerônimo de Estridão) morreu em Esquiro, sendo assassinado pelo rei Licomedes. Aquiles viveu em Esquiro, disfarçado de mulher, e lá engravidou Deidamia, filha de Licomedes. Neoptólemo, filho de Aquiles, nasceu em Esquiro. Odisseu e Diomedes foram buscar Aquiles em Esquiro, para lutar pelos aqueus na Guerra de Troia (1191 - 1182 a.C., pelos cálculos de Jerônimo de Estridão). Em 475 a.C., Címon derrotou os dolópios e conquistou a entrada da ilha. A população foi escravizada e substituída por colonos de Atenas. Daí, a ilha tornou-se uma parte da Liga de Delos, que mais tarde tornou-se o império ateniense. Címon clamou ter encontrado os restos de Teseu, e enviou-os de volta a Atenas. Em 340 a.C. os macedônios tomaram a ilha e dominaram-na até 192 a.C., quando o rei Filipe e as forças imperiais romanas devolveram-na a Atenas. Ver também Outras ilhas gregas Ligações externas A página oficial da ilha de Esquiro (em inglês) Notas
Skyros

Skyros (în greacă Σκύρος) este o insulă din Grecia, cea mai mare dintre Sporadele de Nord, cu o populație de 2994 de locuitori (2011) și o suprafață de 223 km². Forțele Aeriene Grecești au o bază militară pe această insulă, datorită poziției sale strategice. Geografia Partea de nord a insulei este acoperită de o pădure, iar partea de sud, dominată în mod special de muntele Kochila (792 m), este goală și stâncoasă.
Скирос

Скирос (грч. Σκύρος) је највеће и најјужније од острва Спорада у Егејском мору. Острво управно припада префектури Евбеја, као једна од општина. Седиште општине и највеће насеље на острву је градић Скирос. Природни услови Скирос је острво у оквиру Спорада у западном делу Егејског мора. Најближе веће острво је Евбеја на 40 km ка југозападу. Површина Скироса је 209 km² и то је највеће острво у оквиру Спорада. Највећа дужина острва је око 25 km, а ширина до 15 km. Обала острва није много разуђена осим у јужном делу, где постоји омањи залив. Острво је изазито брдовито, а средишња планина је Олимп са највишом тачком од 792 m н. в. Клима на Скиросу је средоземна. Острво је на северу покривено бујном шумом, док је југ го и стеновит. Историја По грчкој митологији Тезеј је умро на Скиросу. 475. п. н. е. Атињанин Кимон је победио месне Долопијане и покорио острво. Становници су продати у робље и замењени атинским колонистима. 350. п. н. е. Скирос заузима Античка Македонија и држи га до 192. п. н. е. када прелази у руке старог Рима. Становништво По последњем попису из 2001. године на острву живи око 2.600 становника. Готово целокупно становништво су Грци. Привреда Пољопривреда је традиционално занимање острвског становништва, поготово узгајање бадема, винове лозе, маслине. Данас је она у сенци туризма. Референце Спољашње везе Званични сајт острва на грчком и енглеском језику
Скірос

Скі́рос (грец. Σκύρος) — острів у західній частині Егейського моря. територіально належить до ному Евбея периферії Центральна Греція. Обслуговує Міжнародний аеропорт Острів Скірос. Населення острова, згідно з останнім переписом (2021), становило 3052 особи. Географічно найбільший за площею острів Спорад, але має найменшу щільність населення. Більшість живе в місті Скірос (Хора). Примітки
Аморгос

Аморго̀с (на гръцки: Αμοργός) е гръцки остров, в южната част на Бяло море. Най-източният от островите на архипелага Циклади, относително близо до архипелага Додеканези. На острова се добива боксит. История Средновековие Островът е превзет по време на Четвъртия кръстоносен поход (1204 г.) от венецианското семейство Гизи (1204). През 1260 е взет от Византия, но през 1269 г. семейство Гизи го вземат обратно. През 1310 г. флотът на хоспиталиерите от Родос разбива до остров Аморгос османския флот. От 1370 г. Аморгос се управлява от Венеция. Превзет от османците през 1537 г. В наши дни На 9 юли 1956 г. на Аморгос е регистрирано катастрофално земетресение с магнитуд М=7.5 по скалата на Рихтер с епицентър село Потамос в северозападната част на острова. Унищожени са 529 жилища, 1482 са претърпели сериозни щети, а 1750 са претърпели леки щети. 53 души са убити и 100 са ранени. Най-силно земетресението е усетено в Потамос (интензитет IX). На Санторини в Ия, Фира, Имеровигли – VIII+, в Мегалохори, Пирго, Епископи – VIII. На Парос в Парикия и Науса – VIII. Земетресението причинява 25 метрова приливна вълна цунами в югоизточните части на Аморгос. На съседните острови също са регистрирани вълни цунами – 20 метрово на североизточния бряг на Астипалея, 10 метрово на Фолегандрос и по-малки по островите на югозападния малоазийски бряг. Външни препратки Официален сайт на острова Архив на оригинала от 2008-11-01 в Wayback Machine. Гърция, Циклади, Аморгос Източници