NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Unidad periférica de La Canea

La unidad periférica de La Canea (en griego: Περιφερειακής Ενότητας Χανίων, romanizado: Perifereiakís Enótitas Chaníon) es una de las cuatro unidades periféricas en que se divide la isla de Creta (Grecia). Ocupa el cuarto occidental de la isla. Limita al oriente con la unidad periférica de Rétino, al norte con el mar de Creta y al occidente y sur con el mar Mediterráneo. También comprende la isla de Gavdos, el punto más meridional de Europa. La unidad periférica de La Canea tiene 2, 376 km² y contaba en 2005 con 156,371 habitantes. Su capital es la ciudad de La Canea. Municipios Desde el año 2011, la unidad periférica se divide en los siguientes siete municipios: Apokóronas, Kíssamos, La Canea, Kántanos-Sélino, Gavdos, Plataniás y Sfakiá. Antiguos municipios Antes de la reforma del 2011, los municipios de esta unidad periférica eran los siguientes: Véase también Periferias de Grecia Unidades periféricas de Grecia Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Unidad periférica de La Canea.
La Canée (district régional)

Le district régional de La Canée (grec moderne : Περιφερειακή ενότητα Χανίων) est l'un des quatre districts régionaux de la périphérie de Crète, en Grèce. Il a succédé au nome de La Canée au 1er janvier 2011 dans le cadre de la réforme Kallikratis. Il couvre le quart ouest de l’île, est frontalier du district régional de Réthymnon (district régional) et est bordé au nord par la mer de Crète et au sud par la mer de Libye. Sa capitale est La Canée (Chaniá). Ce nome comprend l’île de Gavdos, le point le plus au sud d’Europe. Avant la suppression des provinces de Grèce en 2006, le nome de La Canée était divisé en 5 provinces : Apokóronas, Kissamos, Kydonia, Sélino et Sfakiá. Dèmes (municipalités) Lors de la réforme Kallikratis (2011), les anciens 23 dèmes et 2 communautés du nome de La Canée sont fusionnés en 7 nouveaux dèmes, dont ils deviennent des districts municipaux. Les numéros correspondent à leur emplacement sur la carte. Notes et références Liens externes Site officiel Ressource relative à la musique : MusicBrainz Portail de la Crète
Prefektura Hania

Hania je jedna od grčkih prefektura, dio periferije Kreta. Općine i zajednice Pokrajine Pokrajina Kissamos - Kissamos Pokrajina Kydonia - Chania Pokrajina Selino - Kandanos Pokrajina Apokoronas - Vamos Pokrajina Sfakia - Chora Sfakion Napomena: Pokrajine nemaju više nikakav pravni značaj u Grčkoj.
Chania (periferie-district)

Chania (Grieks: Χανίων, Chanion) was een van de 51 departementen van Griekenland, en een van de vier periferie-districten van de regio en het eiland Kreta. Vanaf 2011 is het alleen nog een regionale entiteit zonder eigen bestuur. De hoofdstad is de stad Chania. Een andere stad in het gebied is Kissamos. In het periferie-district woonden 150.387 inwoners (2001). Het bedekt het meest westelijke gedeelte van Kreta. In het periferie-district ligt onder meer de bekende Samariakloof. Ook de mindere bekende Imbroskloof, Aradenakloof en Agia Irinikloof bevinden zich in het departement. Het gebergte Lefka Ori (Witte Bergen), met ruim dertig bergtoppen hoger dan 2000 meter, spreidt zich uit over een groot deel van het gebied. De hoogste berg is de Pachnes, met 2453 meter. Dicht bij de grens met het periferie-district Rethimnon ligt het Meer van Kournas, het enige meer en zoetwaterbassin van het eiland. Bestuurlijk Het periferie-district Chania is verdeeld in twee provincies; Kissamos (met hoofdstad Kissamos) en Kydonia (met hoofdstad Chania). De twee provincies zijn onderverdeeld in in totaal 23 gemeenten en twee gemeenschappen (onder andere het eiland Gavdos dat niet de status van een gemeente heeft). Plaatsen
Jednostka regionalna Chania

Jednostka regionalna Chania (gr. Περιφερειακή ενότητα Χανίων, Periferiaki enotita Chanion) – jednostka administracyjna w Grecji w regionie Kreta. Utworzona 1 stycznia 2011 roku, liczy 155 tys. mieszkańców (2021). W skład jednostki wchodzą następujące gminy: Apokoronas (2), Chania (1), Gawdos (3), Kandanos-Selino (4), Kisamos (5), Platanias (6), Sfakia (7). Przypisy
Chania (unidade regional)

Chania, Caneia ou Caneia (ou ainda: Haniá, Khania, Chanion; em grego: Χανιά) é uma unidade regional da Grécia, localizada na ilha e região de Creta. Sua capital é a cidade de Chania. Património Mosteiro Agia Triada Ligações externas Guia de Chania
Ханья (ном)

Ханья́ (греч. Νομός Χανίων) — ном в Греции, расположенный на острове Крит. Занимает западную оконечность острова. Население 148 450 жителей по переписи 2001 года. Площадь 2375,849 км². Плотность 62 человека на км². Административный центр — Ханья. По программе «Калликратис» 31 декабря 2010 года административное деление Греции на номы было упразднено. География С востока граничит с номом Ретимни. Центр туризма и отдыха в Греции. У северо-западного побережья нома, недалеко от малого города Кисамос, расположены два необитаемых острова Агрия-Грамвуса и Имери-Грамвуса, популярные у туристов, и известные своей дикой красотой, крепостью, а также военной и пиратской историей. Западнее находится необитаемый остров Пондиконисион. Омывается Критским и Ливийским морями. На севере находятся полуострова Грамвуса, Родопос и Акротири, образующие заливы Кисамос и Ханья, и бухту Суда. У входа в бухту Суда находится остров Суда. На западном побережье полуострова Грамвуса находится бухта Балос. На юге находятся горы Лефка-Ори, Самарийское ущелье и национальный парк «Самария». На северо-востоке протекает река Алмирос, впадающая в залив Алмирос близ Еорьюполиса. Административное деление В 2001 году ном Ханья делился на 23 общины (дима) и 2 сообщества. Уроженцы В деревне Полириния в общине (диме) Кисамос родился выдающийся греческий журналист Никос Какаунакис (1938—2009). Население См. также Расстрелы в долине реки Керитис Примечания
Ханија (округ)

Префектура Xанија (грч. Περιφερειακή ενότητα Χανίων) је округ у периферији Крит и на истоименом острву Крит, у јужној Грчкој. Ову област често у свакодневном говору зазивају и „Западним Критом“. Управно средиште округа је истоимени град Ханија. Округ Xанија је успостављен 2011. године на месту некадашње префектуре, која је имала исти назив, обухват и границе. Природне одлике Округ Ханија је са запада, југа и севера окружена морем, док се са истока граничи се са округом Ретимно. Најсевернији део округа је полуострвски, где постоје три полуострва: Акротири, Родопос и Корикос. Између њих се налазе два залива, Ханијски и Кисамоски залив. Средишњи део округа је питомији и погоднији за пољопривреду, док су средишњи и јужни део изразито планински (планина Лефка) и неповољнији за живот. Округу припада и мало острво Гавдос, које је најјужнија тачка Европе. У подручју округа Ханија преовлађује изразита средоземна клима, која једино на вишим подручјима добија оштрије, планинске црте. Историја У оквиру подручја округа Ханија налази се низ праисторијских и античких археолошких локалитета, од којих су најзначајнији они из времена Минојске цивилизације. У 1. веку п. н. е. острво покоравају Римљани, које у 4. веку наслеђују Византијци. Византијска владавина острвом и подручјем данашњег округа обележена је честим нападима са мора: прво Вандала, затим Словена и на крају Сарацена. 1212. године острво осваја Млетачка република, која ће њиме владати до 1669. године. Ханија постаје једно од упоришта Млетака на острву, па се ту развија ренесансна култура. У османским рукама цело острво остаје до 1898. године, при чему је утицај турске власти био веома велики на живот становништва. 1898. године Крит добија широку аутономију под посредством Грчке, да јој се коначно присајединио 1913. године. 1898. године острво је подељено на четири целине, што зачетак данашњих округа. Становништво По последњим проценама из 2005. године округ Ханија је имао преко 150.000 становника, од чега око 40% живи у седишту округа, граду Ханији. Етнички састав: Главно становништво округа су Грци, од којих многи воде порекло од избеглица из Мале Азије. Последњих деценија јављају се и некадашњи туристи као нови становници. Густина насељености је око 65 ст./км², што је нешто мање од просека Грчке (око 80 ст./км²). Равничарски део око града Ханије је много боље насељен него планинска област на југу. Управна подела и насеља Округ Ханија се дели на 7 општина: Апокоронас Гавдос Кантанос–Селино Кисамос Платанијас Сфакија Ханија Ханија је седиште округа и једино веће насеље (> 10.000 ст.) у округу. Привреда Традиционалне привредне делатности у датом подручју Крита су поморство и рибарство у приобаљу и пољопривреда у залеђу (посебно гајење маслина). Последњих деценија туризам је главна привредна грана, а захваљујући њему важне су и трговина и услуге. Види још Ханија Крит Периферија Крит Спољашње везе www.chania.eu Званична страница округа Ханија
Chania (perifereiakí enótita)

Chania är en regiondel (perifereiakí enótita), till 2010 prefekturen Nomós Chaniás, på Kreta i Grekland. Huvudort är Chania. Bland de största städerna i regiondelen Chania finns Sfakia, Kissamos och Paleohora. Här finns också en nationalpark, kring Samariaravinen. Regionen är indelad i sju kommuner. Den tidigare perfekturen var indelad i 25 kommuner. Kända personer Eleutherios Venizelos Se även Lefka Ori Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Chania.﻿
Ágios Geórgios (Oreókastro, Thessalonique)

Ágios Geórgios (grec moderne : Άγιος Γεώργιος) est une localité située dans le dème d'Oreókastro, dans le district régional de Thessalonique, dans la periphérie de Macédoine-Centrale, en Grèce. Selon le recensement de 2011, elle compte 329 habitants. Notes et références Références Portail de la Grèce
Свети Ђорђе (Даутбал)

Свети Ђорђе (грч. Άγιος Γεώργιος, Ајос Георгиос) је насељено место у општини Даутбал у периферији Средишња Македонија, Грчка. Према попису из 2021. године било је 408 становника. Свети Ђорђе се води као посебно насеље од 2013. године. Види још Општина Даутбал Референце Спољашње везе Δήμος Ωραιοκάστρου (језик: грчки)
Агиос Йоанис (Сяр)

Агиос Йоанис или Ай Янис (на гръцки: Άγιος Ιωάννης) е източен квартал на македонския град Сяр (Серес), Гърция. Местоположение Предградието е разположено на 2 km североизточнот от Сяр, между града и Йеди Дермен (Ептамили). Описание Отличава се с живописна природа – вечнозелени сенчести дървета и обилни води, образуващи малки водопади. В квартала има много ресторанти, таверни и рибни таверни. В квартала е разположена енорийската църква „Успение Богородично“, както и храмовете „Свети Йоан“ и „Свети Георги“. Бележки
Свети Јован (Грчка)

Свети Јован (грч. Άγιος Ιωάννης, Агиос Јоанис) је насељено место у општини Сер у периферији Средишња Македонија, Грчка. Према попису из 2021. године било је 598 становника. Насеље је подигнуто 1924. године где је насељена 51 грчка избегличка породица, којих је на попису из 1928. године било 218. Види још Општина Сер Референце Спољашње везе Δήμος Σερρών (језик: грчки)
Ágios Ioánnis (ort i Grekland, Mellersta Makedonien)

Ágios Ioánnis (Agios Ioannis) är en ort i Grekland. Den ligger i prefekturen Nomós Serrón och regionen Mellersta Makedonien, i den nordöstra delen av landet, 300 km norr om huvudstaden Aten. Ágios Ioánnis ligger 48 meter över havet och antalet invånare är 723. Terrängen runt Ágios Ioánnis är varierad. Runt Ágios Ioánnis är det ganska glesbefolkat, med 48 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Serrai, 3,2 km sydväst om Ágios Ioánnis. Trakten runt Ágios Ioánnis består till största delen av jordbruksmark. Kommentarer Källor
Евангелистрия (дем Лъгадина)

Евангелистрия или Караджали (на гръцки: Ευαγγελίστρια) е село в Гърция, дем Лъгадина, област Централна Македония със 183 жители (2001). География Селото е разположено в северните поли на Богданската планина (Сухо планина, на гръцки Вертискос), на пътя Солун - Сяр. История В Османската империя През XIX век Ени Караджали е турско село, числящо се към Лъгадинската каза на Османската империя. Към 1900 година според статистиката на Васил Кънчов („Македония. Етнография и статистика“) в Караджали Махала живеят 140 души турци. В Гърция След Междусъюзническата война Караджали попада в Гърция. През 20-те години мюсюлманското му население се изселва и в селото са настанени гърци бежанци. В 1952 година е построена църквата „Свети Георги“. Личности Починали в Евангелистрия Васил Танев (1897 - 1941), български комунистически деец Бележки
Evangelístria (Thessalonique)

Evangelístria (grec moderne : Ευαγγελίστρια) est une localité située dans le dème de Langadás, dans le district régional de Thessalonique, dans la periphérie de Macédoine-Centrale, en Grèce. Selon le recensement de 2011, elle compte 161 habitants. Notes et références Références Portail de la Grèce
Евангелистрија

Евангелистрија (грч. Ευαγγελίστρια) је насељено место у општини Лагадина у периферији Средишња Македонија, Грчка. Према попису из 2021. године било је 97 становника. Према бугарском географу и историчару, Василу Канчову, у Евангелистрији је 1900. године живело 140 Турака. Село се раније звало Караџали и припадало је групи турских махала познате под заједничким именом Ајвалик Дере Махале. Године 1924. турско становништво је принудно исељено у Турску а на њихово место су насељене грчке избеглице. На попису из 1928. године Евангелистрија је имала 85 становника. Касније је поред Евагелистрије изграђено ново насеље где се преселило њено становништво. Види још Општина Лагадина Референце Спољашње везе Δήμος Λαγκαδά (језик: грчки)
Neókastro (Thessalonique)

Neókastro (grec moderne : Νεόκαστρο) est une localité située dans le dème d'Oreókastro, dans le district régional de Thessalonique, dans la periphérie de Macédoine-Centrale, en Grèce. Selon le recensement de 2011, elle compte 432 habitants. Notes et références Références Portail de la Grèce
Неокастро

Неокастро (грч. Νεόκαστρο) је насељено место у општини Даутбал у периферији Средишња Македонија, Грчка. Према попису из 2021. године било је 430 становника. Неокастро се води као посебно насеље од 2013. године. Види још Општина Даутбал Референце Спољашње везе Δήμος Ωραιοκάστρου (језик: грчки)
Света Богородица (арменска църква в Солун)

„Света Богородица“ (на арменски: Սուրբ Աստվածածին, Сурп Аствадзадзин) е арменска църква в македонския град Солун, Гърция, част от Гръцката епархия на Киликийския католикосат. История В 1884 година арменската общност в Солун, която дотогава задоволява религиозните си нужди в православнните църкви, започва кампания за събиране на средства в града и от чужбина за построяване на собствена църква. В 1902 година тя успява да закупи подходящ парцел за построяване на църква, училище и къща за свещеника на улица „Диалетис“ № 4. Храмът е завършен за по-малко от година, което е отразено в арменския надпис над вратата гласящ: „Тази църква е издигната в името на Светата Дева с подкрепата на общността в Солун на 16 ноември 1903 година от Христа, а по арменския календар 1352“. В двора на църквата В двора на църквата е изградено и училище, което започва да функционира през 1909 година с 18 ученици. Училищната сграда опира до стената на храма и е двуетажна. През 1975 година на нейно място е построена нова църковна офисна сграда. Църквата първоначално е в юрисдикцията а Константинополската арменска апостолическа патриаршия, която назначава енорийските свещеници от 1885 до 1922 година. След Малоазийската катастрофа, арменската църква в Гърция е прехвърлена под юрисдикцията на Ечмиадзин, а от 1957 година, солунската арменска община, заедно с останалата част на Гърция е под юрисдикцията на Киликийския католикосат с център първоначално в Киликия, а днес в Антилиас, Ливан. Архитектура Храмът е проектиран от една от големите фигури в архитектурната история на Солун – италианеца Виталиано Позели. Архитектурата на храма е видимо повлияна от арменската религиозна архитектура. Църквата е малка и има три камбанарии. Бележки
Сирос

Сирос (на гръцки: Σύρος) е гръцки остров в Егейско море. Най-населеният остров на архипелага Циклади, разположен на около 140 км на югоизток от Атина. През 2001 населението на острова е 19 782 души. На острова се намира град Ермуполи – най-големият град на архипелага и столица на ном Циклади. Географско положение Сирос се намира в самия център на Цикладите – на приблизително еднакво разстояние от Парос, Тинос, Андрос и Миконос. Дължината на острова от север на юг е 22 километра, а ширината от запад на изток е 8 километра. Островът не привлича много туристи, тъй като на него почти няма древни паметници и има слабо развита туристическа инфраструктура. Католицизъм Сирос, заедно с Тинос са единствените територии в цяла Гърция, които имат значително католическо население. През 2001 година 47% от жителите на острова са се определили като католици. Организирани са в Наксоската, Андроска, Тиноска и Миконоска архиепархия на Римокатолическата църква. Известни личности Антониос Сигалас (1890 – 1981) – гръцки учен и общественик Евмей (на гръцки: Εύμαιος) – в древногръцката митология слуга на Одисей, един от малкото, които му остават верни. Роден е на остров Сирия, който гърците асоциират със Сирос. Философът Ферекид (Pherecydos; 584/83 – 499/98 пр.н.е.) — учител на Питагор Деметриус Викелас (1835 – 1908) – гръцки поет, филолог, първият президент на Международният олимпийски комитет (МОК) (1894 – 1896) Никостратос Каломенопулос (1865 – 1952) – гръцки андартски капитан Външни препратки ((el)) Официален сайт на острова Сирос ((ru)) Сирос, Циклади, Гърция Архив на оригинала от 2009-01-23 в Wayback Machine.
Syros

Syros (Græsk: Σύρος), eller Siros eller Syra er en græsk ø i Kykladerne i Det Ægæiske Hav. Den ligger 144 km syd-øst for Athen. Øen, der har ca. 35.000 beboere, er opdelt i kommunerne Ermoupoli, Ano Syros og Poseidonia. Ermoupoli (Hermes by) er hovedstad både for øen og for Kykladerne. Den har lufthavn, hospital, kaserne og fængsel. Byen har altid været en vigtig havneby og i det 19. århundrede var den vigtigere end Piræus. Med teater, fint rådhus, skibsværft og livlig handel og produktion. Andre byer på øen er Kini, Gallissas, Finikas, Poisidonia, Megas Gialos, Vari og Azolimnos. Den Nordlige bjergrige del Apano Meria er tyndt befolket.
Szírosz

Szírosz (görög írással Σύρος) sziget az Égei-tengerben, Görögország területén. A Kükládok szigetcsoport tagja, Ándrosztól délre fekszik. A sziget területe egy magyar kisváros, Mosonmagyaróvár közigazgatási területéhez hasonló. Történelem A régészeti adatok szerint először a történelem előtti időkben (Kr.e 4000) lakott volt. A Kr. e. 5. században a föníciaiak telepedtek le itt. A középkorban, 1207-ben a velenceiek vették át az irányítást a régió felett. 1537-ben a törökök foglalták el. A mai szigetlakók a 13. században betelepült velenceiek és franciák katolikus vallásukat őrző utódai és a török mészárlások elől Chiosz és Pszara szigetéről idemenekült görögök leszármazottai. A kicsiny sziget a 19. század első felében élte virágkorát. A sziget fővárosa, Ermupolisz az első gőzhajók korában gazdag, nyüzsgő forgalmú kikötő volt, szinte Délosz ókori szerepét vette át. A 19. század végén, amikor elkészült a Korinthoszi-csatorna, Pireusz rövid idő alatt élre tört, a gőzhajóknak nem volt immár szükségük közbülső állomásra Kis-Ázsia és a görög szárazföld közötti tengeri úton. Jegyzetek Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben a Siros című angol Wikipédia-szócikk fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként. Források Forgács András-Szabó Miklós: Görögország, 1977
Siro (Grecia)

Siro o Sira (in greco rispettivamente Σύρος - Σύρα; Syros o Siros - Syra) è un'isola greca, appartenente all'arcipelago delle Cicladi nel Mar Egeo. È posta a 78 miglia nautiche (144 km) a sud di Atene. Costituisce un'unità periferica formata dal comune di Siro-Ermopoli; centro più rilevante è Ermopoli. Storia Dopo la caduta dell'Impero romano d'Occidente, Siro fece parte dell'Impero bizantino fino al 1204, quando fu conquistata dalla Repubblica di Venezia. Nel 1537 fu conquistata dai Turchi. Durante il dominio di Venezia si era sviluppata una forte minoranza cattolica che ottenne la protezione della Francia e grazie ad un'intesa fra il re di Francia Francesco I e il sultano Solimano gli ordini religiosi cattolici furono protetti. Pur facendo parte dell'Impero ottomano, all'isola fu concessa una forma di autogoverno. Dopo la guerra di indipendenza del 1821 Siro entrò a far parte della Grecia. Capoluogo Ermopoli, capoluogo amministrativo delle Cicladi, è il capoluogo dell'isola. La città fu fondata nel corso della guerra di indipendenza del 1821, quando giunsero a Siro, che era un protettorato francese, profughi provenienti da altre isole che erano sotto il dominio turco. La cittadina si sviluppò con molta rapidità, fino a diventare nell'Ottocento un importante nodo commerciale e nautico dell'Egeo. Ermopoli ha un carattere moderno, neoclassico, e si presenta diversa da altri capoluoghi cicladici, che hanno un aspetto più tradizionale. Il villaggio più tradizionale dell'isola è invece Ano Syros, che ha edifici di 700 anni, su di un colle immediatamente alle spalle e che domina il porto naturale dove sorge Ermopoli. La parte settentrionale dell'isola è in prevalenza montuosa e brulla, quella rivolta a sud più verde e coltivata. Note Bibliografia Corrain C.Capitanio M.A.,Ai margini di una spedizione scientifica nell'isola di Syros, ed Padova, 1992 Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Siro Wikivoyage contiene informazioni turistiche su Siro Collegamenti esterni (EN) Syros, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc.
Syros

Syros (Grieks: Σύρος) of Siros of Syra is een Grieks eiland met ongeveer 20.000 inwoners en een oppervlakte van 84 km² in de noordelijke Cycladen in het Westen van de Egeïsche Zee. Historie Dit katholieke eiland is een van de dichtstbevolkte eilanden van de Cycladen. Vanaf 1207 verschenen hier de Venetianen en in het jaar 1700 waren er meer katholieken dan orthodoxen. Syros heeft minder last gehad van de Ottomanen tijdens de Ottomaanse bezetting, waardoor veel Grieken zijn gevlucht naar dit eiland. Het eiland werd bestempeld als een neutraal territorium. Geografie De hoofdstad en tevens de havenstad van Syros is Ermoupoli. Deze hoofdstad heeft meer de kenmerken van een 19de-eeuwse Europese stad dan van een typisch Cycladische. Ano Syros en Anastasi staan bekend als de twee heuvels van het eiland. De "San Giori"-kathedraal ligt op de heuvel van Ano Syros. Enkele stranden van Syros zijn: Kini, Galissas, Finikas en Mega Gialos. "Posidonia", met traditionele gebouwen en Neoklassieke villa's, is de mooiste streek van het eiland. Plaatsen Door de bestuurlijke herindeling (Programma Kallikratis) werden de departementen afgeschaft vanaf 2011. “Syros” werd een regionale eenheid (perifereiaki enotita). Er werden eveneens gemeentelijke herindelingen doorgevoerd, in de tabel hieronder “GEMEENTE” genoemd.
Siros

Siros, Sira (gr. Σύρος, Σύρα) – wyżynna wyspa grecka w archipelagu Cyklad na Morzu Egejskim., na południowy wschód od Grecji kontynentalnej. Leży w administracji zdecentralizowanej Wyspy Egejskie, w regionie Wyspy Egejskie Południowe, w jednostce regionalnej Siros, w gminie Siros-Ermupoli. Siros ma powierzchnię 85 km² i ponad 20 000 mieszkańców (2004). Na wyspie rozwinęła się turystyka oraz uprawa warzyw, figowców, oliwek. Głównym miastem wyspy jest Ermupoli, handlowe i od 1833 roku administracyjne centrum Cyklad. Miasto Ermupoli zostało zasiedlone przez uchodźców z Chios i Psary w roku 1821 podczas zakończonej w 1829 roku wojny o niepodległość Grecji. W tym czasie Ermupoli było głównym greckim portem, większym od Pireusu. Nad miastem dominują dwa wzgórza: wschodnie o nazwie Vrodado i zachodnie o nazwie Ano Siros. Na wzgórzu Wrondado znajduje się dzielnica prawosławna a na jego szczycie stoi ortodoksyjny grecki kościół Anastasis (Zmartwychwstania) wybudowany w 1821 r. Nad wzgórzu Ano Siros rozłożyła się dzielnica katolicka a na jego szczycie znajduje się klasztor Ajos Jeorjos (Św. Jerzego) założony przez Kapucynów a ufundowany w roku 1535 przez króla Francji Ludwika XIII. Mieszkańcy Siros w prawie równych częściach stanowią wyznawcy prawosławia i katolicy obrządku łacińskiego, co stanowi rzadkość w Grecji. Obie społeczności religijne żyją w zgodzie i wspólnie obchodzą Wielkanoc. Na wyspie działa port lotniczy Siros. Przypisy