NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Свети Димитър (Тригонико)

„Свети Димитър“ (на гръцки: Αγίου Δημητρίου) е възрожденска православна църква в кожанското село Тригонико (Делино), Егейска Македония, Гърция, част от Сервийската и Кожанска епархия. Църквата е централният храм на селото и е построена преди 1740 година. В 1627 година е спомената църква „Свети Димитър“ в селото. Църквата заедно със селото е изгорена при потушаването на въстанието от 1854 година. В 1863 година е възстановена. В архитектурно отношение представлява трикорабна базилика с женска църква. Първоначално има два входа от юг – един за женската църква и един за главния храм. По-късно е направен вход и от север. Храмът има и триетажна камбанария с часовник от 1960 година. Има една икона от 1774 година, останалите са от 1860, 1864, 1899 и 1890 година. Бележки
Св. св. Константин и Елена (Агия Сотира)

„Св. св. Константин и Елена“ (на гръцки: Αγίων Κωνσταντίνου & Ελένης) е православна църква в село Агия Сотира (Своляни), Егейска Македония, Гърция, част от Сисанийската и Сятищка епархия. Църквата е изградена на централния площад на селото. Представлява трикорабна базилика. Според релефния каменен надпис на прозорците на южната страна е построен на 20 май 1867 година. Иконите на храма са местно дело, две от тях са на зографа Николаос Цурхлин от Цурхли и са датирани 1869 и 1870 година. Бележки
Св. св. Константин и Елена (Дъбово)

„Св. св. Константин и Елена“ (на гръцки: Αγίου Κωνσταντίνου και Ελένης) е българска възрожденска православна църква в боймишкото село Дъбово (Валтотопи), Егейска Македония, Гърция, част от Гумендженската, Боймишка и Ругуновска епархия на Вселенската патриаршия. Храмът е от средата на XIX век. Представлява трикорабна базилика с размери 15 на 11 метра, построена, съдейки по запазените архитектурни елементи – архитрав, колони, върху по-стар храм. От западната и южната страна има трем. На запад първоначално има и нартекс с галерия, които не са запазени. Мястото, докъдето се е простирал нартексът, се познава по оцелелите подови каменни плочи. Храмът има две малки врати от юг и от запад с каменни каси. Трите кораба са разделени с колонади с по пет колони, като петата е зад иконостаса и е неоформена. Храмът има една полукръгла апсида, като нишите на протезиса и иконостаса не излизат извън източната стена. В централния кораб е запазен оригинален дървен таван с квадратна шарка. В храма има икони на кулакийските зографи Ставракис Маргаритис, Атанасиос Маргаритис и Дакос Хадзистаматис. В 1987 година църквата е обявена за паметник на културата под надзора на Девета ефория за византийски старини към Министерството на културата. Бележки
Свети Димитър (Сятища)

„Свети Димитър“ (на гръцки: Αγίου Δημητρίου) е православна църква в град Сятища, Егейска Македония, Гърция, катедрален храм на Сисанийската и Сятищка епархия на Вселенската патриаршия. История Според писмените данни църквата е построена в 1647 година и е била малка по размери. По-късно през XVII век, когато Сятища започва да се развива като търговски център на региона и когато архиепископ Зосим II Охридски премества катедрата на митрополията от Сисани в родния си Сятища, се появява необходимост от по-голям храм. Затова в 1801 година църквата е разрушена и на нейно място с разрешението на Али паша е издигната нова с красива дърворезба и стенописи. През 1856 година до нея жупанският майстор Апостолис построява и грандиозната камбанария, висока 25 m. На 13 юли 1910 година голям пожар унищожава църквата. Още на следния ден епископ Йеротей Антулидис предприема стъпки за изграждане на нов храм. На 2 юни 1912 година е издаден съответният султански ферман. Църквата е възстановена от известния архитект Аристотелис Захос като кръстокуполна базилика с квадратна кула вместо купол в пресечната точка на наоса и трансепта и е смятана за едно от най-добрите му произведения, вдъхновено от раннохристиянската и романтичната ломбардска архитектура. Заедно със „Свети Атанасий Христиануполски“ в Гортина (1910 - 1911) е смятан за начало на реформата в гръцкото храмово строителство. Основният камък е поставен на 5 август 1912 година, но работата е прекъсната поради избухването на Балканската война през октомври. Работата е възстановена през пролетта на 1913 година във вече гръцкия Сятища. Захос успява майсторски да впише в ансамбъл новия храм и оцелялата стара камбанария. Също така в интериора са възстановени оцелелите части от стария иконостас, датирани 1778 година и подписани от майстор Маноли, автор и на иконостаса в сятищката църква „Свети Илия“. Иконостасните икони са от 1917 година, дело на атонското ателие на Христодулос Матеу, а разходите са поети от сятищанина митрополит Партений Валовищки. Владишкият трон и двата проскинитария са резбовани и вероятно са пренесени от „Свети Илия“ и „Свети Георги“. Амвонът е изключително добра изработка, дело на сятищаните Павлос Тахминдзис и сина му Димитриос. Храмът е открит тържествено на 9 септември 1928 година. В 1935 година е построен параклисът „Света Богородица“, отново по проект на Захос. В 1955 година архитект Георгиос Номикос заменя квадратната кула в центъра на храма с осмоъгълен купол. В 1912 година църквата чества стогодишен юбилей в присъствието на патриарх Вартоломей I Константинополски и архиепископ Йероним Гръцки. Бележки
Лъкенски манастир

Лъкенският манастир „Света Параскева“ (на гръцки: Αγία Παρασκευή) е православен мъжки манастир в кайлярското село Лъка (Милохори), Гърция, част от Леринската, Преспанска и Еордейска епархия на Вселенската патриаршия, под управлението на Църквата на Гърция. Манастирът е построен върху основите на византийска църква, открити в 1932 година от селянката Хрисула Кипти. Първоначално е построен малък храм, който в 1966 година е превърнат в манастир от митрополит Василий Лерински. При митрополит Августин Лерински манастирът процъфтява. Бележки
Св. св. Константин и Елена (Казаново)

„Св. св. Константин и Елена“ (на гръцки: Άγιοι Κωνσταντίνος και Ελένη) е българска възрожденска православна църква в ругуновското село Казаново (Котили), Гърция, част от Поленинската и Кукушка епархия. Църквата е изградена в 1851 година и е типичната за периода трикорабна базилика. В 1884 година е построена отделна камбанария. В интериора има остатъци от стенописи в светилището. В църквата има икони на Димитър Вангелов. Обновена е в 1954 година. Църквата е обявена за исторически паметник на 27 юни 1987 година. Бележки
Сълповски манастир

Сълповският манастир „Свети Козма Етолийски“ (на гръцки: Αγίου Κοσμά του Αιτωλού) е православен мъжки манастир в кайлярското село Сълпово (Ардаса), Гърция, част от Леринската, Преспанска и Еордейска епархия на Вселенската патриаршия, под управлението на Църквата на Гърция. Манастирът е основан в 2004 година от митрополит Теоклит Лерински. Бележки
Свети Илия (Гвоздово)

„Свети Илия“ (на гръцки: Προφήτη Ηλία) е възрожденска църква в лъгадинското село Гвоздово (Асирос), Гърция, част от Лъгадинската, Литийска и Рендинска епархия. Храмът е гробищна църква и е изграден в източната част на селото в 1810 година. Бележки
Св. св. Петър и Павел (Петгъс)

„Св. св. Петър и Павел“ (на гръцки: Αγίων Πέτρου και Παύλου) е българска възрожденска православна църква в гумендженското село Петгъс (Пендалофо), Егейска Македония, Гърция, част от Гумендженската, Боймишка и Ругуновска епархия на Вселенската патриаршия. Църквата е гробищен и енорийски храм на селото и е строен в средата на XIX век. Представлява трикорабна базилика с размери 14 на 9 метра. На изток има една полукръгла апсида. В северния край на трема има четириъгълна кула, построена през 1955 година. Интериорът на църквата е нов. Храмът е разрушен от пожар през 2000 г. и възстановен по-късно. Унищожени са галерията на западната стена, дървените тавани, фреските, иконостаса с икони на кулакийски майстори, владишкият трон, амвонът и проскинитариите. Над южния вход, оформен с каменна каса, има следи от стенопис на светците покровители. Около вратата също са запазени следи от стенопис, което показва, че западната и южната стена са били изписани до височина на галерията. В 1987 година църквата е обявена за паметник на културата под надзора на Девета ефория за византийски старини към Министерството на културата. Бележки
Лятишки мост

Лятишкият, Спилейският или Клефтенският мост (на гръцки: Γεφύρι Λιάτισσας, Λιάτιστας, Σπηλαίου, Του Κλέφτη) е каменен мост в Егейска Македония, Гърция. Мостът е разположен на река Велония преди вливането ѝ във Венетикос след пролома Портица. Отдалечен е на наколко километра североизточно от село Спилео и го свързва със селата Парори, Ставрос (Палеохори) и Космати. Мостът има един отвор и е дълъг едва 10 m. Според легендата е построен от клефта Лятистас, който преследван от турците, прескочил реката, давайки обет, че ако успее на това място ще построи мост. Според друга версия името произтича от албанската дума лятиса, което означава леска, с които е обрасъл проломът, в който е построен моста. Построен е около 1800 година. В 1995 година мостът е обявен за защитен паметник. Бележки
Света Анастасия Узорешителница (Анастасия)

„Света Анастасия Узорешителница“ или Фармаколитрия (на гръцки: Αγίας Αναστασίας Φαρμακολύτριας) е средновековна православна манастирска църква в зъхненското село Анастасия, Гърция, част от Зъхненската и Неврокопска епархия. Църквата днес е енорийският храм на селото и се състои от две части – светилището е оригинален средновековен храм от средновизайнтийския период, а основният храм е добавен последователно в 1915 (или 1905) и 1975 (или 1978) година. Византийската църква принадлижи към типа куполни храмове, обградени с трем. Има нисък цилиндричен купол. На пода и по стените във византийския храм има мраморни украси. Смята се, че църквата е византийският манастир, разположен извън стените на крепостта Зъхна, който в 1333 година е дарен от император Андроник III Палеолог заедно с малкия манастир на Богородица в Острини (Θεοτόκου Οστρινής) и 200 модия обработваема земя на монаха Яков, вероятно заради помощта, която той е оказал на владетеля в Гражданската война с дядо му Андроник II Палеолог. Манастирът „Света Богородица Фармаколитрия“ край село Кастидза получава грамота от сръбския владетел Стефан Душан в 1345-1346 година. По искане на монаха Яков в 1352 година е издадена от Стефан Душан втора грамота в полза на манастира „Света Анастасия“, която узаконява притежаването на старото село Острина. Малко по-късно, в 1352 - 1353 година монах Яков дарява двата малки манастира Остринския и „Света Анастасия“ на Серския манастир „Свети Йоан Претеча“. Църквата се датира в XI – XII век. Под нея има сводеста римска гробница. В 1995 година храмът е обявен за защитен паметник на културата. Бележки
Света Анастасия Узорешителница (Еани)

„Света Анастасия Узорешителница“ или Фармаколитрия (на гръцки: Αγίας Αναστασίας Φαρμακολύτριας) е православна църква в Гърция, разположена в паланката Еани (Каляни), област Западна Македония, част от Сервийската и Кожанска епархия на Вселенската патриаршия. Църквата е разположена на 1 km северно от Еани по пътя за Кожани. Последно е обновявана в 1968 година. Представлява еднокорабен храм. В интериора е запазен дървен иконостас с икони от XIX век, а на източната стена на светилището има стенописи от втората половина на XIX век, дело на самарински зограф. В 1997 година храмът е обявен за защитен паметник. Бележки
Магерски мост

Магерският мост (на гръцки: Γεφύρι Μαέρης, Παλιομάγερου, Δασυλλίου) е каменен мост в Егейска Македония, Гърция. Мостът е разположен на пътя между селата Дасилио (Магери) и Калони (Лунци) и оттам за Гревена. Пресича Магерската река (Магериотикос), приток на Праморица. Изграден е в 1910 година от Николаос Бабалис и Павлос Мурдзиос. Цената му е 75 златни турски лири, осигурени от Николаос Косма Дзамос, митрополит Йеротей Сисанийски и местни жители. В 1995 година мостът е обявен за защитен паметник. Бележки
Свети Илия (Петрокераса)

„Свети Пророк Илия“ (на гръцки: Προφήτου Ἠλιοῦ) е православна църква в село Петрокераса (Равна), Халкидики, Гърция, енорийски храм на Йерисовската, Светогорска и Ардамерска епархия. Храмът е разположен на хълм в югоизточната част на селото. Построен е в 1810 година според вграден в южната стена керамопластичен кръст. Тази датировка обаче отговаря на първоначалната строителна фаза на храма, който е напълно унищожен при потушаването на Халкидическото въстание в 1821 година и е възстановен в 1835 година. В архитектурно отношение е трикорабна базилика с дървен покрив, с по-късен екзонартекс на западната и частично на северната страна и женска църква. На север има еднокорабен параклис „Свети Четиридесет мъченици“ и нова камбанария. Във вътрешността има запазени резбовани църковни мебели, както и рисуван дървен таван. Църквата има ценни икони от XIX век, дело на майстори от Галатищката художествена школа, включително смятаната за чудотворна икона „Света Богородица Одигитрия“. Общо са съхранени 94 ценни икони, едни царски двери, 50 старопечатни книги и 4 литургични предмета. Бележки
Свети Илия (Планиница)

„Свети Илия“ (на гръцки: Προφήτη Hλία) е българска възрожденска православна църква в кукушкото село Планиница (Фиска), Гърция, част от Поленинската и Кукушка епархия. Църквата е изградена в 1854 година и е типичната за епохата базилика. В храма има икони на кулакийския зограф Ставракис Маргаритис. Поради архитектурата си и изписания и декориран интериор на 20 септември 1991 година храмът е обявен за защитен паметник. Бележки
Св. св. Теодор Тирон и Теодор Стратилат (Костур)

„Св. св. Теодор Тирон и Теодор Стратилат“ (на гръцки: Αγίου Θεοδώρων) е православна църква в енория Варлаам на град Костур (Кастория), Егейска Македония, Гърция. Храмът е част от Костурската епархия. Местоположение Църквата е разположена във Варлаамската енория. Архитектура В архитектурно отношение е трикорабна базилика с минимална фасада и дървен покрив. История Според ктиторския надпис църквата е обновена през май 1882 година. Дървеният иконостас и иконите на него са от 1896 година. В 1991 година храмът е обявен за защитен паметник. Бележки
Свети Илия (Рякия)

„Свети Илия“ (на гръцки: Προφήτη Hλία Ρυάκιας) е православна църква в село Рякия (Радяни), Егейска Македония, Гърция, част от Китроската, Катеринска и Платамонска епархия. Църквата е от XIX век. В църквата има три неподписани икони от началото на 1860-те години, дело на Кулакийската школа, които са близки до произведенията на Митакос Хадзистаматис. Бележки
Saints Theodore Tyro and Theodore Stratelates Church

Saints Theodore Tyro and Theodore Stratelates Church, or commonly known Saints Theodoroi (Greek: Άγιοι Θεόδωροι) is a Greek Orthodox church and former cathedral in the city of Serres, in the Central Macedonia region of northern Greece. the old Byzantine cathedral of Built as a cathedral in 1124, during the Byzantine era, the church is dedicated to Theodore of Amasea (Tyro) and Theodore Stratelates. Subject to destruction in 1205 during the Fourth Crusade, the cathedral-church was rebuilt in 1221; and again destroyed in 1913 during the Balkan Wars, and subsequently restored between 1938 and 1959. Gallery See also Church of Greece List of Eastern Orthodox church buildings in Greece References External links Media related to Saints Theodore Tyro and Theodore Stratelates Church, Serres at Wikimedia Commons
Св. св. Теодор Тирон и Теодор Стратилат (Сервия)

„Св. св. Теодор Тирон и Теодор Стратилат“ (на гръцки: Ναός Αγίων Θεοδώρων Σερβίων) е средновековна православна манастирска църква в южномакедонския град Сервия, Егейска Македония, Гърция. Местоположение Храмът е разположен в западната част на Сервийската крепост. Архитектура Храмът датира от втората половина на XI век и е католикон на мъжки манастир, метох на Кастанийския манастир „Св. св. Теодор Тирон и Теодор Стратилат“. От сградите на манастира е оцеляла само църквата, част от стената и цистерната за вода. Църквата е еднокорабна, с полукръгла апсида и керамопластична украса. Стенописи Вътрешността на църквата, както и западната стена отвън са изписани с фрески в 1497 година или в 1512 година според различните четения на зле запазения надпис в протезисната ниша. Иконографската програма е характерна за храмовете от късно и поствизантийския период в Македония и е подредена в три зони. В горната са Дванадесетте празници и Страстите Христови, в средната са светци и пророци в медальони, докато в ниската зона са светци и Дейсис северната стена. Стенописите, дело на двама художници, се свързват с Костурската школа. Стенописите имат паралели в „Свети Атанасий“ в Костохори. Бележки
Свети Илия (Шкрапари)

„Свети Илия“ (на гръцки: Προφήτη Ηλία) е православна църква в костурското село Шкрапари (Аспронери), Егейска Македония, Гърция. Храмът е част от Костурската епархия. История Църквата е изградена в 1836 година в югоизточния край на селото. В архитектурно отношение представлява частично изписана каменна еднокорабна базилика с дървен покрив. Хармът е с дължина около 8 метра, ширина 6 метра и височина 2,5 метра. Вътрешността е проста, има двувратен иконостас, който е разделен на три зони и е украсен с красиви икони, дело на Аргир Михайлов в 1838 година. Литература Αλεξίου Τ. Γεώργιος. Ο ναός του προφήτη Ηλία (1836) στο Ασπρονέρι Άργους Ορεστικού. Ο άριστος αγιογράφος Αργύρης Μιχάλη από το χωριό Τσούκα Νεστορίου. περίπου (1790-1850). Бележки
Свети Пантелеймон (Костур)

„Свети Пантелеймон Варлаамски“ (на гръцки: Αγίου Παντελεήμονα) е православна църква в град Костур (Кастория), Егейска Македония, Гърция. Храмът е част от Костурската епархия. Местоположение Храмът е разположен в северната махала Позери, срещу къщата на Атанасиос Христопулос. Традиционно е център на старата Варлаамска енория. История Църквата е построена в 1857 година, като годината е отбелязана над апсидата. В 1991 година храмът е обявен за исторически паметник. Архитектура В архитектурно отношение църквата е трикорабна каменна базилика. Изградена е здраво от дялани каменни блокове, които се редуват с пояси керамични плочи. Корабите във вътрешността са разделени от дървени колони. Има забележителен резбован иконостас от 1877 година. Иконите от север на юг са „Свети Илия“, „Преображение Господне“, „Христос Велик Архиерей“, „Свети Георги и Свети Теодоро“, „Свети Пантелеймон“, „Света Богородица“, „Свети Йоан Предтеча“, „Свети Атанасий“ и „Свети Тома“. Стенописи има единствено в проскомидийната ниша - сцената „Христос жертва“. Бележки
Папаташки мост

Папаташкият мост (на гръцки: Γεφύρι Παπατάκη) е каменен мост в Егейска Македония, Гърция. Мостът е разположен между селата Кипариси (Бишово) и Агиос Космас (Чирак) и пресича приток на Праморица. Построен е в XIX век. Има един отвор. В 1995 година мостът е обявен за защитен паметник. Ремонтиран е в 2010 година. Бележки
Свети Йоан Богослов (Бер)

„Свети Йоан Богослов“ (на гръцки: Μεγάλου Θεολόγου Βέροιας) е средновековна православна църква в южномакедонския град Бер (Верия), Егейска Македония, Гърция. Храмът е част от енория „Сретение Господне“. История Храмът е от XIII век, като от първоначалната му фаза е запазено единствено светилището, към което е водела трикорабна базилика с дървен покрив, както и част от основния кораб. В XIV век е разрушена нишата на диаконикона, а на мястото на тази на протезиса е направена нова. Днес храмът е еднокорабен със скатен покрив. Стенописи са съхранени само в оцелелите първоначални части. Изображението на Богородица Ширшая небес с два ангела в конхата на апсидата е от втората четвърт на XIII век. Към същия период принадлежат и изображението на Причастието на Апостолите, Възнесение на фронтона на източната стена и Благовещение в предната част на нишата. На южната стена е изоблазено Рождество, а на северната Слизането в ада и Свети Йоан Богослов с Дева Мария. И накрая е редът прелати, пророците и светиите в светилището. Към началото на XIV век е изображението на Свети Йоан с Богородица. Бележки
Успение Богородично (Мегали Панагия)

„Успение Богородично“ или „Света Богородица Защитничка“ (на гръцки: Μεγάλη Παναγία, Παναγία Φοβερά Προστασία) е православен манастир в село Мегали Панагия (Ревеник), Халкидики, Гърция, част от Йерисовската, Светогорска и Ардамерска епархия. Манастирът е разположен на 1,5 km източно от Мегали Панагия, в горист район, където е имало параклис, посветен на Свети Константин. Историята на храма започва в 1860 година, когато на старицата Геракина от Ревеник се явява Света Богородица и казва къде е скрита нейна икона. В 1863 година на мястото е изградена църква. Наречена е от местните жители Мегали Панагия, тоест Голяма Богородица. В 1927 година Ревеник е прекръстено на Мегали Панагия, по името на църквата. Манастирът пострадва в 1932 година при Йерисовското земетресение и е възстановен. В 1981 година митрополит Никодим Йерисовски възстановява манастира, като е добавена камбанария и къщи за гости поклонници. Църквата притежава иконостас, уникален за Северен Халкидики. Работен е от двама български майстори 7 години и е завършен в 1870 година. Тяхно дело е и резбованият владишки трон. В 1978 година иконата на Света Богородица е открадната. В 1989 година църквата е обявена за защитен паметник на културата. Бележки
Свети Йоан Богослов (Каридица)

„Свети Йоан Богослов“ (на гръцки: Αγίου Ιωάννη Θεολόγου) е възрожденска православна църква, разположена в кожанското село Каридица (Спурта), Егейска Македония, Гърция. Църквата е построена в 1866 – 1867 година. Според надписа е изписана в 1873 година от Хр. Креа и ученик на Николаос Ат. Самаринеос (χειρός Χρ. Κράια και μαθητού Νικολάου Αθ. Σαμαριναίου). В 1930 година е построена камбанарията на църквата. Бележки
Света Параскева Икономска

„Света Параскева Икономска“ или „Света Петка Икономска“ или Гимназиална или Ксения (на гръцки: Αγίας Παρασκευής Οικονόμου) е православна църква в град Костур (Кастория), Егейска Македония, Гърция. Храмът е част от Костурската епархия. Местоположение Храмът традиционно е енорийски на старата Икономска енория. История Построена е на мястото на по-стар храм в 1846 година - датата е изсечена в северния горен ъгъл на западната фасада. Според ктиторския надпис е изписана в 1884 година при митрополит Кирил Костурски от Атанасиос Панайоту от Костур: В 1991 година храмът е обявен за защитен паметник. Архитектура В архитектурно отношение църквата е трикорабна базилика, изградена от камък. Такава е архитектурата на всички костурски храмове от XIX век. Дело на Панайоту е цялата вътрешна украса на храма. Той е надживописал зле и една икона на света Богородица, като е унищожил първоначалния ѝ изглед. Литература Ζήκος, Θωμάς Ευάγγελος. Ο ναός της Αγίας Παρασκευής Οικονόμου στην Καστοριά και ο ζωγράφος Αθανάσιος Παναγιώτου. 2003. Αριστοτέλειο Πανεπιστήμιο Θεσσαλονίκης (ΑΠΘ). Σχολή Θεολογική. Τμήμα Θεολογίας Бележки