NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Акведукт у Кавали

Акведукт у Кавали, познатији као Камарес (грч. Καμάρες), је добро очувани акведукт у Кавали, и један је од градских обележја. Историја Иако сам акведукт потиче вероватно из периода Старог Рима, данашње стање датира из XVI века. Византијски зид изграђен у XIV веку као део утврђења старог града у Кавали, вероватно је био коришћен као акведукт. Ако је ово истина, то је редак пример Византијских акведукта, јер су Византијци више воду црпили из бунара и цистерна него што су правили нове и одржавали постојеће римске акведукте. Тај зид је замењен данашњим луковним акведуктом за време поправке султана Сулејмана Величанственог. Неки извори наводе да је пореклом из 1522. године, али вероватније је да је настао у периоду од 1530. и 1536. године. Од 1911. године, акведукт се поново користи за снадбевање Кавале пијаћом водом са планине Пангеј.
Казарма (Крит)

Казарма (на гръцки: Καζάρμα)) е крепост в град Сития на остров Крит в Гърция. Построена е от венецианците през XIII в. в периода, когато владеят острова. Името „Казарма“ идва от италианското „casa d’arma“, в буквален превод „дом на оръжието“ (от саsа - къща и arma - оръжие). През изминалите столетия крепостта е силно повредена от пиратските набези и земетресенията - сериозни щети претърпява при земетресенията през 1303 г. и 1508 г., а през 1538 г. голяма част от нея е срината при нахлуването на османския адмирал Хайредин Барбароса в Сития. През 1555 г. венецианците отпускат средства за възстановителни работи по крепостта, но тя повече не връща предишната си слава и сила. През 1651 г. венецианците окончателно изтеглят оттук гарнизона си. Малко след това на острова се настаняват османците и също извършват някои реконструкции по крепостта. През 1966 г. Казарма е обявена за исторически паметник. Днес тя е отворена за посещения. В нея се провеждат различни културни събития - концерти, театрални спектакли и др. Източници
Kazarma (pevnost)

Kazarma (řecky: Καζάρμα) je pevnost ve městě Sitia na Krétě v Řecku. Je součástí prefektury Lasithi a leží při pobřeží Krétského moře. Název pevnosti vznikl z italského slova Casa di arma, což znamená kasárna. Byla postavena ve 13. století za dob nadvlády Benátské republiky. V roce 1303 musela být přestavěna kvůli silnému zemětřesení. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Kazarma fortress na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kazarma na Wikimedia Commons článek o pevnosti na ExploreCrete (v angličtině)
Kazarma fortress

Kazarma (Greek: Καζάρμα) (from Italian: Casa di arma, "the guard barracks") is the Venetian-era fortress of the city of Sitia in Crete, Greece. This fortress was built in the 13th Century during Venetian rule on Crete. The Venetians abandoned the town in 1651 and destroyed parts of the fortress to prevent its use by the Turks. External links Citta di Settia map by Marco Boschini Extensive article from ExploreCrete.com
Касарма

Касарма (грецька: Καζάρμα) — фортеця на пагорбі над портом міста Сітія на острові Крит, Греція. Історія Фортецю, побудовану у візантійські часи, укріплювали й ремонтували генуезці, венеційці в період, коли вони правили островом. Назва «Казарми» походить від італ. casa d'arma, досл. «будинок зброї» (від casa — «будинок» і arma — «зброя»). Фортеця була трикутної форми. Протягом століть фортеця була сильно пошкоджена піратськими набігами, повстаннями місцевих жителів та землетрусами 1303 та 1508 років В 1538 році її значна частина була зруйнована під час вторгнення до Сітії османського адмірала Хайр ад-Діна Барбаросса.. Перший ремонт фортеці зробив генуезець Генріх Пескатор у 1204 році. Венеційці ремонтували фортецю у 1303, 1450, 1538 роках. У 1586 році місцеві жителі зібрали 1500 дукатів на реставраційні роботи фортеці, але вона вже не повернула колишньої слави та сили. У 1651 році венеційці під проводом генерала Моценіго остаточно перевели свій гарнізон до Іракліона, оскільки не вважали, що фортеця зможе витримати оборону. Невдовзі османи оселилися на острові й також провели деякі реконструкційні роботи у фортеці. Зокрема вони перетворили фортецю на форт, побудувавши його на основі венеційської башти, змінили її інтер'єр, зокрема дах, куполи на сторожових баштах. Сьогодення У 1966 році фортецю оголосили пам'яткою історії і нині вона відкрита для відвідувань. До цього вона належала Управлінню цивільної авіації Греції. Тут були ангари й інші будівлі, які знесені в 1970 році. Тут проводяться різні культурні заходи — концерти, театральні вистави, лекції, виставки образотворчого мистецтва, фестиваль «Корнарія» тощо. Фортеця відкрита щодня, окрім понеділка, в такий період: з 1 листопада по 31 березня: 08:30 — 15:00. З 1 квітня по 31 жовтня: 08:30 — 19:30. Див. також Франгокастелло Фортеця Ізеддін Кулес Укріплення Ханьї Укріплення Іракліона Примітки
Colección Arqueológica de Kampos de Icaria

La Colección Arqueológica de Kampos es una colección o museo de Grecia ubicada en Icaria, una isla del mar Egeo. Se encuentra albergada en un pequeño edificio construido en 1939 en estilo neoclásico. Esta colección está en el sitio arqueológico donde se hallaba la antigua ciudad de Énoe y contiene además de hallazgos de esta antigua ciudad, los del templo de Artemisa Taurópola, y de otros lugares de la isla. Entre los objetos expuestos se incluyen piezas de cerámica, elementos arquitectónicos, relieves y estatuillas. Además, en el patio hay un destacado sarcófago de mármol de la Antigüedad tardía que probablemente fue elaborado en un taller de Asia Menor.​ Referencias
Kentriki Ellada

Kentriki Ellada (Greek: Κεντρική Ελλάδα), meaning Central Greece, is a first level NUTS division of Greece created for statistical purposes by the European Union. Until 2014, it encompassed the five regions Epirus, Ionian Islands, Western Greece, Central Greece and Peloponnese. Coming into effect in January 2015, the Greek NUTS regions however have been redefined, now encompassing Thessaly instead of Epirus. This division is not used by Greece for administrative purposes. Central Greece however is the name of both a traditional geographical region and an administrative region of Greece. References
Riu Haliàcmon

El riu Haliàcmon (en grec: Αλιάκμονας, Aliàkmonas; en búlgar: Бистрица, Bístritsa) és un riu de la regió grega de Macedònia que neix a les muntanyes del Pindos i desemboca al Golf Termaic, a prop de Tessalònica. Segons el mite, el nom prové del déu Haliàcmon, fill d'Oceà i de Tetis, que era el déu protector del riu. A l'antiguitat, segons Juli Cèsar, aquest riu marcava el límit de Macedònia amb Tessàlia. A la part inicial corria cap al sud-est, regant Elimea, i després cap al nord-est formant el límit entre Pièria, Eòrdia i Emàtia, fins a desaiguar al Golf Termaic o golf de Tessalònica. Segons Heròdot, el riu Haliàcmon estava unit a un altre riu, el Lídies, i tots dos desembocaven a un llac vora de Pel·la. Però el Lídies, posteriorment, va canviar el seu curs i va passar a desembocar directament a la mar Egea. Referències
Aliákmon

Aliákmon (řecky Αλιάκμονας, makedonsky Бистрица Bistrica) je řeka na severu Řecka (kraje Západní Makedonie, Střední Makedonie). Je 297 km dlouhá a je nejdelší řekou Řecka. Průběh toku Řeka začíná v horách Vernoi a Grammos nedaleko hranic s Albánií. Na středním toku teče mezihorskými kotlinami a na dolním toku Soluňskou nížinou. Ústí do Soluňského zálivu Egejského moře. Vodní stav Maxima dosahuje při podzimních a zimních deštích a minima v létě. Využití Využívá se k zavlažování. Poznámky Literatura V tomto článku byly použity informace z Velké sovětské encyklopedie, heslo „Альякмон“. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Aliákmon na Wikimedia Commons Encyklopedické heslo Bystřice v Ottově slovníku naučném ve Wikizdrojích
Aliakmonas

Der Aliakmonas (griechisch Αλιάκμωνας Aliákmonas, altgriechisch Ἁλιάκμων Haliákmōn, ionisch Aliákmōn; lateinisch Haliacmon; alle Formen (m. sg.)) ist mit 297 Kilometern der längste Fluss Griechenlands. Der Fluss entspringt im Voio, einem Teil des nördlichen Pindos-Gebirges in Nordgriechenland, an der Grenze zu Albanien. Er fließt zuerst südöstlich, dann nordöstlich durch die Verwaltungsregionen West- und Zentralmakedonien durch den Polyfytos-Stausee und schließlich in den Thermaischen Golf. Der Aliakmonas bewässert ein ausgedehntes Gebiet und ist somit sehr wichtig für die Landwirtschaft der Region. Der Fluss bildet den westlichen Anteil des Deltas des Axios und fließt durch die Regionalbezirke Florina, Kastoria, Grevena, Kozani, Imathia und Pieria. In der Antike nannte Ptolemäus die Gebirgskette, in der der Fluss entspringt (heute nördliches Pindos), Canavolii. Julius Caesar berichtet, dass der Aliákmonas die Grenzlinie zwischen Makedonien und Thessalien bildete. Der Fluss bewässerte die Region Elimiotis und formte dann die Grenze zwischen Pieria, Eordaea und Imathia. Zur Zeit Herodots mündete der Fluss Loudias in den Aliákmonas, heute fließt der Loudias aber direkt in die Ägäis.
Río Haliacmón

El río Haliacmón o Aliakmón (en ático Ἁλιάκμων Haliákmōn, en jónico Aliákmōn, griego moderno Αλιάκμονας Aliákmonas, en idiomas eslavos del sur Бистрица Bistritsa, en turco İnce Karasu) es un río de Grecia, en la región de Macedonia (antigua Botiea), con un total de 297 kilómetros.​ Haliacmón es el nombre tradicional de las lenguas modernas pero muchos señalan que su verdadero nombre proviene de la versión de kazarévusa de ese tiempo, Aliakmón. Hoy se llama en griego moderno Aliákmonas. Nace al sur del lago Prespa, y pasa cerca de Karperón, desembocando al final en el golfo de Salónica, a unos 15 km al suroeste del río Axiós. Uno de sus afluentes es el Grevenitis. Fluye desde las montañas Pindo norte, al norte de Grecia junto a la frontera albanesa, antes de fluir hacia el sureste y luego a noreste entre las periferias griegas de Macedonia occidental y Central y luego al lago Kastoria, y a una presa, y después al golfo Termaico. Irriga gran parte de la zona, por lo cual es muy importante para la agricultura de la región. El río forma la parte occidental del delta del río Axio (actual río Vardar). El río discurre por las unidades periféricas de Kastoria, Grevená, Kozani, Emacia y Pieria. El Haliacmón fluye a través de Kastoriá, Neápolis, oeste de Siatista y por el interior de la prefectura de Grevená y por el este de Grevena, al sur de Kozani y pasa por la presa de Polyfytos que tiene 20 km de largo y aproximadamente de 4 a 5 km de ancho, y al sureste de Aiane, por los desfiladeros y al sureste de Véria y norte de Aiginio y noreste de Metone. Nombre El nombre es un compuesto de ἅλς "mar" y ἄκμων "piedra", y significa "piedra de mar". Originalmente era el nombre de un habitante de Tirinto que se arrojó al río llamado hasta entonces Carmánor; a partir de ese hecho el río pasó a llamarse como él, Haliacmón.​ Se consideraba que el dios-río era hijo de Océano y Tetis.​ Historia En la antigüedad, Ptolomeo, llamaba a la cadena montañosa en la que el río crece (Pindo septentrional) las Canalovii. Según Heródoto, en su época el Haliacmón estaba aparentemente unido al Lidias, o desaguaba en el lago de Pela y servían de frontera entre Botiea y Macedónide;​ pero se produjo un cambio en el curso del Loudias, que al no ser tan largo se une al Haliacmón, pero fluye directamente hacia el mar Egeo. La imagen de abajo muestra un desfiladero entre el Haliacmón y la cuenca hidrográfica del Lidias, que es probablemente el antiguo curso del Haliacmón. Según Julio César, el Haliacmon formaba la línea de demarcación entre Macedonia y Tesalia. En la parte superior de su curso gira en dirección sureste a través de Elimea, la cual riega; y luego continúa hacia el noreste, formando la frontera entre Pieria, Eordia, y Emacia. Notas y referencias
Aliakmon

L'Aliakmon ou Aliákmonas (en grec moderne : Αλιάκμονας) est le plus long fleuve de Grèce, avec une longueur de 297 km. Noms Le nom en grec puriste est Aliákmon, et dans la langue officielle grecque Aliákmonas. Le fleuve a aussi des noms slave (Бистрица : Bistritsa, « rapide »), valaque (Alaga, « rapide ») et turc (İnce Karasu, « étroit et sombre »). Géographie L'Aliakmon prend sa source dans le nord de la chaîne du Pinde, dans le nord de la Grèce, près de la frontière avec l'Albanie, avant de couler vers le sud-est puis le nord-est à travers les périphéries de Macédoine-Occidentale et de Macédoine-Centrale, pour finalement se jeter dans le golfe Thermaïque. Il traverse les préfectures de Kastoriá, Grevená, Kozani, Imathie et Piérie. Son bassin versant est vaste, ce qui le rend important pour l'agriculture de la région. Son embouchure constitue la partie ouest du delta de l'Axiós (ou Vardar), au sein du parc national de l'Axiós-Loudías-Aliákmonas. Voir aussi Article connexe La liste des cours d'eau de Grèce Liens externes Notes et références Portail des lacs et cours d'eau Portail de la Grèce
Bistrica (rijeka u Grčkoj)

Bistrica (u hrvatskoj literaturi i kao Aliakmon, grčki: Ἁλιάκμων, Haliákmōn, na modernom grčkom: Αλιάκμονας, Aliákmonas, na makedonskom: Bistrica, tur. Ince kara) najduža je grčka rijeka sa svojih 297 km. Englezi nazivaju tu rijeku Haliacmon ( po novogrčkom demotičkom izgovoru- Aliákmonas), za rijeku je često ime i Aliákmon ( po starijem novogrčkom načinu izgovora - katharevousa), kod ostalih slavenskih zemljopisaca (Čeha, Poljaka, Rusa) udomaćio se stariji način izgovora - Aliakmon. Hrvati, Srbi, Bugari, egejski i makedonski Makedonci nazivaju ju Bistricom. Rijeka izvire na planini Gramosu u Pindskom gorju blizu granice s Albanijom na sjeveru Grčke, zatim teče u pravcu jugoistoka. Zatim mijenja smjer te teče sjeveroistočno kroz grčke periferije Zapadnu i Središnju Makedoniju, zatim pored jezera Kastorija. Tu rijeka mijenja smjer i teče u pravcu juga pa zatim opet sjeveroistoka kroz Solunsku nizinu i ulijeva se u Egejsko more u zaljevu Termaiko. Tu tvori veliku deltu na zapadnom dijelu Solunskog zaljeva, zajedno s rijekom Vardarom i rijekom Ludiasom. Rijeka Aliakmon izuzetno je važna za navodnjavanje, njome služe brojni poljoprivrednici u prefekturama; Lerin, Kostur, Grevena, Kozane, Imatia i Pieria ( to je poljoprivredni kraj). Na rijeci se nalazi kanjon kod grada Verije. Kod grada Kozana napravljeno je umjetno jezero - Polifitos ( 20 km dugo i 4 do 5 km široko) zbog navodnjavanja. U doba antike, Klaudije Ptolomej naziva planinski masiv u kojima izvire rijeka sjeverni Pind) Canalovii. Po Juliju Cezaru rijeka tvorila je granicu između Makedonije i Tesalije, danas to nije tako. Ali je moguće da su rijeke Aliakmon i Ludias imale zajednički tok u antičko vrijeme, slika desno pokazuje moguću spojnicu rijeka. U gornjem porječju Bistrice prostirala se drevna oblast Orestida. Izvori Vanjske poveznice
Aliacmone

L'Aliacmone (in greco antico Ἁλιάκμων?, Haliákmōn, o in greco moderno Αλιάκμονας, Aliákmonas; slavo- bulgaro: Bistritsa; turco: İnce Karasu) è il fiume più lungo della Grecia, misurando complessivamente 297 km. Idronimo Aliacmone è il nome tradizionale italiano riferito a questo fiume, ma molte fonti citano la versione del nome (precedentemente ufficiale) in lingua katharevousa, Aliákmon. Oggi, la sola variante ufficiale è il demotico Aliákmonas. Percorso Sorge dalla catena montuosa settentrionale del Pindo, nella Grecia del nord, al confine con l'Albania, prima di scorrere verso sud-est, poi dunque verso nord-est attraverso le periferie della Macedonia Occidentale e Centrale per immettersi nel lago di Kastoria, dentro la diga, sfociando poi nel Golfo Termaico. Bagna un'area estesa, molto importante per l'agricoltura regionale. Il fiume forma la parte occidentale del delta dell'Axios (anche noto con il nome di Vardar), scorrendo nella unità periferiche di Kastoria, Grevena, Kozani, Emazia, e Pieria. L'Aliacmone scorre attraverso Kastoria, Neapoli, a ovest di Siatista e nell'unità periferica di Grevena e a est di Grevena, a sud di Kozani e nella diga di Polyfytos (lunga 20 km e 4–5 km circa larga), a sud-est di Aiane, nelle gole e a sud-est di Veria e nord di Aiginio e a nord-est di Metone. Storia Nell'antichità, Claudio Tolomeo chiamava la catena montuosa dove sorgeva il fiume (Pindo settentrionale) Canalovii. Secondo Gaio Giulio Cesare, l'Aliacmone formava la linea di demarcazione tra Macedonia e Tessaglia. Nella parte superiore del suo corso prendeva una direzione verso sud-est, attraversando la regione di Elimiotide; e dunque, continuando verso nord-est, veniva a formare il confine tra Pieria, Eordia ed Emazia. Al tempo di Erodoto l'Aliacmone era apparentemente unito dal Lidio (Loudias) 7, 127, l'emissario del lago di Pella; ma un mutamento avveniva nel corso del Lidio, il quale non più unito all'Aliacmone, finiva per scorrere sfociando direttamente nel Mar Egeo. L'immagine a lato mostra un fenomeno del cosiddetto in lingua inglese wind gap tra gli spartiacque dell'Aliacmone e il Lidio che è probabilmente l'antico corso dell'Aliacmone. Esso era il regno del dio fluviale omonimo Aliacmone. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Aliacmone Collegamenti esterni Aliákmōn, su sapere.it, De Agostini. (EN) Aliákmon River, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc.
Aliakmonas

De Aliakmonas (Grieks: Αλιάκμωνας) is een rivier in het noorden van Griekenland. De rivier ontspringt in het Grammosmassief in de noordelijke Pindos en stroomt in oostelijke richting door de periferieën West- en Centraal-Macedonië naar de Golf van Thessaloniki. Het is de langste rivier die volledig over Grieks grondgebied stroomt.
Aliakmon

Aliakmon (gr. Αλιάκμονας Aliakmonas, mac. Бистрица, Bistrica) – rzeka w Grecji. Źródło w górach Pindos, 297 km długości, ujście w Zatoce Salonickiej, w delcie, stanowiącej wspólny, prawnie chroniony obszar zalewowy z rzekami Wardar (Aksjos) i Ludias (Λουδίας). Dzięki rozległej sieci irygacyjnej i zbiornikom retencyjnym, wody wszystkich tych rzek są intensywnie wykorzystywane rolniczo. Na rzece Aliakmon zbudowano dwa duże zbiorniki retencyjne: górskie jezioro Aliakmonas i nieco poniżej, zajmujące górską dolinę oraz część równiny (obwałowane) jezioro Sfikia. Pochodzenie nazwy W greckiej mitologii Aliakmon był jednym z rzecznych bogów, synem Okeanosa (του Ωκεανού) oraz Tetydy (της Τηθύος), tytanidy, córki Uranosa i Gai. Ponadto imiona boga (Αλιάκμον) i rzeki (Αλιάκμωνας), zapewne są syntezą starogreckich słów άλς (od θάλασσα - morze) i άκμων (od αμόνι - poszukiwanie, formowanie, kształtowanie). Linki zewnętrzne Strona internetowa zarządu obszaru Aksios Delta, w Grecji, obejmującego również ujście rzeki Aliakmon
Rio Haliácmon

O rio Haliácmon (em grego antigo: Ἁλιάκμων, transl. Haliákmōn no dialeto ático ou Aliákmōn no dialeto jônico; em grego moderno Αλιάκμονας, transl. Aliákmonas; em macedônio e búlgaro: Бистрица, transl. Bistritsa; em turco: İnce Karasu) é o maior rio da Grécia, com 297 km de comprimento. A partir da nascente, no maciço de Pindo, talha estreitas gargantas através das terras altas da Macedónia e está represado para a produção de energia hidroeléctrica na Barragem de Aliakmon, construída em 1973, antes de se lançar no Mar Egeu. Galeria
Альякмон

Алья́кмон (устар. «Вистрица», греч. Αλιάκμονας) — крупнейшая река греческой Македонии и длиннейшая река Греции, протяжённостью около 300 километров (согласно БСЭ — 314 километров, по данным Британской энциклопедии — 297 километров). Берёт начало у границы с Албанией, в горах Пинд, на склонах горного массива Грамос, и течёт на юго-восток. По дороге сливается с притоком, часто называемым тем же именем и также берущим начало у границы с Албанией. Собрав воду с бассейна озера Кастория, в среднем течении вдоль подошвы склона восточного Пинда протекает по узким теснинам. Возле Сьятисты в Альякмон впадает река Праморица, а далее на юг — Венетико. Обогнув южную оконечность гор Вуринос, река делает широкую петлю к северо-востоку, встречаясь с протянувшимся с северо-востока на юго-запад массивом Камвуния. Вытекает между горами Вермион и Пиерия на Салоникскую равнину, где близ деревни Кулура в него по каналу 66 впадает последний приток — река Могленицас, бассейн которой покрывает историческую область Алмопия. Впадает в залив Термаикос Эгейского моря. Около города Верия на реке расположена плотина, до постройки которой по реке было возможно малотоннажное судоходство. Исторически служила естественной преградой против нашествий захватчиков с севера, в 1941 году короткое время выступала в роли рубежа обороны против немецких войск. Огромное количество аллювия, переносимое реками (главным образом, реками Аксьос (Вардар) и Альякмон), вследствие длительного накопления (аккумуляции) в мелком заливе Термаикос образовали обширную Салоникскую равнину. Национальный парк «Дельта Аксьос-Лудиас-Альякмон» Дельта расположена рядом с устьем рек Галикос, Аксьос и Лудиас, образуя область, известную как дельта Галикос-Аксьос-Лудиас-Альякмон (Δέλτα των ποταμών Γαλλικού - Αξιού - Λουδία - Αλιάκμονα, Γ.Α.Λ.Α.), с 2009 года (ΦΕΚ 220) — Национальный парк «Дельта Аксьос-Лудиас-Альякмон» площадью 33 800 гектаров. Водно-болотные угодья являются важным местом обитания птиц. Здесь наблюдаются 298 видов птиц (66 % от количества видов птиц в Греции), в том числе 18 из 25 исчезающих видов птиц, наблюдаемых в Греции. 106 видов птиц гнездятся в парке. Здесь обитают 40 видов млекопитающих, в том числе: нутрия, болгарская мурра, выдра, европейский суслик, евразийский волк, обыкновенный шакал, а также 18 видов пресмыкающихся, 9 видов земноводных и 7 видов беспозвоночных. Люди занимаются здесь выращиванием риса, скотоводством, рыбной ловлей и разведением мидий. 28 855,18 гектаров водно-болотных угодий в дельте Аксьос-Лудиас-Альякмон, важных для орнитофауны, включая Алики-Китрус, входят в сеть природоохранных зон «Натура 2000». В Альякмоне обитает 26 местных и 4 завезённых видов рыб, в том числе Pachychilon macedonicum. Исторические названия Галиакмон (др.-греч. Ἁλιάκμων) Индже-Карасу (тур. İnce Karasu) Вистрица (болг. Бистрица) Примечания
Бистрица (Грчка)

Бистрица (грчки - Αλιάκμονας, Алиакмонас, турски - İnce Karasu,Инџе Карасу) је најдужа река у Грчкој са укупном дужином од 322 km. Река је друга по дужини у историјској области Македонији, после реке Вардар дуге 388 km. Бистрица извире на планини Грамос (Северни Пинд), у северозападној Грчкој на граници са Албанијом под именом Белица, затим тече ка југоистоку ка области Западна Македонија, прави велики завој и почиње да тече ка североистоку ка области Средишња Македонија, где се улива у Солунски залив Егејског мора у великој делти коју уз Бистрицу чине и реке: Караазмак (Лудиас) и Вардар (Аксиос).
Aliakmonas

Aliákmonasfloden (grekiska: Αλιάκμονας, Aliákmonas; tidigare: Ἁλιάκμων, Aliákmon eller Haliákmōn; slaviska: Бистрица, Bistritsa) är med sina 322 kilometer Greklands längsta flod. Den flyter genom de grekiska provinserna Västra Makedonien och Centrala Makedonien. Enligt Julius Caesar, bildade Aliákmonas skiljelinjen mellan det historiska Makedonien och Thessalien. Källor Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, Haliacmon, 15 juni 2012.
Аліакмон

Аліакмон (грец. Αλιάκμονας), також Вистриця, або Бистриця — одна з найбільших річок Греції у Македонії, названа за однойменним річковим богом у давньогрецькій міфології. Аліакмон бере свій початок у горах Пінд поблизу кордону з Албанією. Довжина 322 км. У середній частині тече міжгірними улоговинами, в нижній — Салонікською рівниною. Впадає в затоку Термаїкос Егейського моря. Паводки трапляються у період осінньо-зимових дощів. Літня меженний. Використовується для зрошення. У долині Аліакмона розташовані міста Верія та Касторія. Посилання Аліакмон [Архівовано 20 вересня 2011 у Wayback Machine.] у Великій радянській енциклопедії (рос.)