NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Gare d'Athènes

La gare d'Athènes, anciennement gare d'Athènes-Larissa, est une gare ferroviaire grecque située sur le territoire de la ville d'Athènes capitale de la Grèce. Elle est desservie par la station gare de Lárissa de la ligne 2 du métro d'Athènes. Situation ferroviaire Histoire Service des voyageurs Accueil Desserte Athènes est notamment desservie par des trains interCity de la relation Athènes - Thessalonique et par des trains du réseau suburbain d'Athènes. Intermodalité La station gare de Lárissa de la ligne 2 du métro d'Athènes est en lien direct avec la gare. Notes et références Voir aussi Articles connexes Ligne 2 du métro d'Athènes Gare de Lárissa (métro d'Athènes) Liens externes Portail du chemin de fer Portail d'Athènes et de l'Attique
Stazione di Atene

La stazione di Atene (in greco Σιδηροδρομικός Σταθμός Αθήνας) è la principale stazione ferroviaria a servizio della capitale greca. È gestita dalla OSE. Situata nel quartiere centrale di Kolonos, la stazione attuale è stata originata dall'unione delle precedenti stazioni di Larissa, per le linee verso il nord e Peloponneso, per le linee verso ovest. Voci correlate Servizio ferroviario suburbano di Atene Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su stazione di Atene Collegamenti esterni (EL) Sito ufficiale, su hellenictrain.gr.
Tempio di Apollo (Corinto)

Il tempio di Apollo a Corinto è un tempio greco di ordine dorico. Storia Realizzato nella metà del VI secolo a.C. in sostituzione di un edificio del VII secolo a.C., rappresenta una tappa importante nella definizione del modello che caratterizza le proporzioni dei templi dorici del periodo classico, rivelando le direzioni verso cui si muovono i tentativi degli architetti alla metà del VI secolo. Descrizione Presenta elementi canonici del tempio greco di tipo dorico: il colonnato completo (peristilio) intorno alla cella (tempio periptero) con sei colonne sul fronte (esastilo) e quindici sui lati lunghi, alte più di sei metri e sorrette da uno stilobate formato da quattro alti gradini, il pronao e l'opistodomo, entrambi con due colonne in antis, il naos (cella) a navata con due file di colonne interne. Del tempio, costruito in calcare, rimangono oltre al basamento, sette colonne monolitiche, i cui fusti presentano le venti, canoniche, scanalature ed una forte rastremazione. La pesantezza delle forme è tipica del dorico maturo; colonne robuste e pesanti che, come nel Tempio di Apollo a Siracusa, sembrano esprimere l'inquietudine dell'architetto di fronte ad un primo edificio costruito interamente in pietra. La progettazione della cella è complessa e poco canonica: un muro divide la cella in due parti diseguali e non comunicanti tra loro, con due file di quattro colonne nella più grande e due file di due colonne nella più piccola. È possibile che il tempio fosse dedicato a due divinità distinte e intitolato alla maggiore delle due. Questa disposizione verrà ripresa da Ictino nel Partenone. Le colonne, monolitiche, non presentano ancora l'entasi, ma per la prima volta viene introdotta una leggera curva della crepidine ed il conflitto angolare viene risolto con una riduzione dell'interasse dell'ultimo intercolumnio, riducendo la larghezza delle due metope estreme. Note Bibliografia Gisela M. A. Richter, L'arte greca, Torino, Einaudi, 1969. Jean Charbonneaux, Roland Martin; François Villard, La Grecia arcaica : (620-480 a.C.), Milano, Rizzoli, 1978. ISBN non esistente Carlo Bertelli, Antonella Coralini; Andrea Gatti, La storia dell’arte : dalle origini all’età carolingia, Milano, Edizioni scolastiche Bruno Mondadori, 2010, ISBN 978-88-424-4664-4. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Tempio di Apollo Collegamenti esterni Tempio di Apollo, su archINFORM. (DE) Tempio di Apollo, su Arachne.
Répi

Répi, en grec moderne : Ρέπι, est un îlot situé au large d'Arkó (el), dans le dème de Skiáthos, district régional des Sporades, en Thessalie, Grèce. Selon le recensement de 2011, l'îlot est inhabité. Notes et références (el) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en grec moderne intitulé « Ρέπι Σκιάθου » (voir la liste des auteurs). Voir aussi Liens externes Portail de la Grèce Portail des îles
Piperi (island)

Piperi (Greek: Πιπέρι pronounced [piˈperi], meaning pepper) is a Greek island in the Northern Sporades archipelago along the east coast of Greece, in the Aegean Sea. It is administratively part of the municipality of Alonnisos and, after Skyros, is the Sporades' easternmost island. Piperi is the core of the marine park and the approach within 3 nautical miles is forbidden. As of 2011, the resident population of the island was 6. Nearest islands and islets Its nearest islands and islets are Gioura to the west and Psathoura to the northwest. The island of Piperi is in Zone A of the Alonnisos Marine Park, the core of the Park, and is strictly protected. Its approach by any vessel without special permission is forbidden. The restrictions protect important habitats of the monk seal and of the birds of prey which live and reproduce on the inaccessible rocks of the island, which are also home to some rare plant species. Piperi has precipitous, rocky shores and its vegetation is dominated by pine forests, although there are also some holly, frygana, and chasmophytes to be found on the cliffs. There are 33 species of birds and it is estimated that the island is home to about 350–400 pairs of Eleonora's falcon (Falco eleonorae). References External links Official website of Municipality of Aloníssos (in Greek) Piperi island info on Alonnisos.net (in English and Greek)
Piperi

Piperi (En griego: Πιπέρι "Pimiento"), antiguamente conocida como Evænus​ o Peparetbus,​ es una isla griega en las Espóradas. Es parte de la de la región administrativa de Alónnisos y de las Espóradas. En el censo de 2001, la población de la isla se limitaba a dos guardias. Las islas más cercanas a Piperi son Gioura, seis millas náuticas al suroeste y Psathoura al noroeste. Relieve Piperi es una isla alargada casi inaccesible. Tiene acantilados de casi treinta metros, las aguas que la rodean son muy profundas y con muy fuertes corrientes.​ Al ser tan rocosa y aislada, las aves del Mar Egeo vienen y anidan. Piperi en la antigüedad Antiguamente conocida como Evænus, la isla fue colonizada por los minoicos, bajo el mando de Stafylo. Descendientes de habitantes de Alónnisos se establecieron en la isla y fueron capturados por los macedonios. Estos les reclamaron que los devolvieran a su lugar de origen y a la primera vez se negaron, aunque tras insistir, fueron devueltos a Alónnisos.​ Protección del Gobierno Griego Al igual que Gavdopoula, Piperi el acercamiento de menos de tres millas a Piperi está totalmente prohibido si no tienes un permiso especial.​ El objetivo de la prohibición es no molestar a las focas monje del Mediterráneo que viven en las cuevas de la isla, la cual contiene buena parte de los ejemplares que quedan. También concentra el 60% de la población de halcones de Eleonora (350 parejas). Tiene 33 especies de plantas y pájaros raros, entre los que predominan los pinos y los halcones de Eleonora Véase también http://itouchmap.com/?c=gr&UF=-826285&UN=9144812&DG=ISL Mapa con la ubicación de Piperi Referencias
Pipéri (île)

Pipéri (en grec moderne : Πιπέρι) est une île de l'archipel des Sporades dans la mer Égée en Grèce. Pipéri mesure environ 4,2 km de long sur 1 km de large. Son altitude maximale est de 324 m. L'île la plus proche est Gioúra, à l'ouest. Pipéri est rattachée administrativement à la municipalité d'Alonnisos. L'île est située dans un parc national marin qui compte des espèces rares. Constituant une aire de reproduction du phoque moine, la zone autour de Pipéri est protégée par la convention de Barcelone, son approche est ainsi strictement interdite. Notes et références Voir aussi Liens externes Piperi island, the core island of the National Marine Park Portail de la Grèce Portail des îles Portail de la mer Méditerranée
Piperi (Grécia)

Piperi (em grego: Πιπέρι) (que significa em grego "pimenta"), é uma ilha das Espórades, Grécia. Administrativamente faz parte do município de Alónissos, e é a ilha mais oriental das Espórades a seguir a Esquiro. O censo de 2011 reportou seis habitantes. A zona em redor de Piperi é protegida pela convenção de Barcelona, e a aproximação a certos locais é estritamente interdita. Referências Ligações externas
Пиперион

Пипе́рион (греч. Πιπέριον) или Пипе́ри (греч. Πιπέρι) — небольшой остров в Греции. Входит в острова Северные Спорады в Эгейском море. Расположен в 14 километрах к юго-востоку от острова Юра. Расстояние до порта Патитириона на Алонисосе 25 морских миль, до Перистеры — 25 морских миль, до Волоса — 90 морским миль, до Айос-Констандиноса — 85 морских миль. Площадь острова составляет 4,166 квадратных километров, наивысшая точка — 354 метра. Входит в общину (дим) Алонисос в периферийной единице Спорадах в периферии Фессалии. Население 6 жителей по переписи 2011 года. На острове обитают редкие тюлени-монахи и 33 вида исчезающих птиц, находящиеся под охраной Барселонской конвенции. Население Примечания
Піперіон

Піпе́ріон (грец. Πιπέρι) — острів у західній частині Егейського моря, відносить до островів Північні Споради. Територіально належить до муніципалітету Алонісос ному Магнісія периферії Фессалія. Острів розташований під охороною (є частиною Морського парку Алонісос), оскільки тут знаходяться колонія тюленів-монахів, на високих скелях — пташині колонії (33 види), ростуть деякі рідкісні рослини. На його стрімких скелястих берегах ростуть сосна, гостролист, Frygana та Chasmophytes. Острів є домівкою 350—400 пар сокола Елеонори (Falco eleonorae). Примітки Посилання Коротко про острів на www.gtp.gr. Є фото Супутниковий знімок та декілька фото на www.panoramio.com
Griechisches Rotes Kreuz

Das Griechische Rote Kreuz (griechisch Ελληνικός Ερυθρός Σταυρός Ε.Ε.Σ.) ist nach den Genfer Abkommen von 1949 die Nationale Rotkreuz-Gesellschaft in Griechenland und als solches Teil der Internationalen Rotkreuz- und Rothalbmond-Bewegung inklusive der Anerkennung ihrer sieben Grundsätze. Der Sitz ist in der Hauptstadt Athen. Beschreibung Das Griechische Rote Kreuz wurde am 10. Juni 1877 auf Initiative von Königin Olga gegründet. Das Griechische Rote Kreuz umfasst 86 lokale Organisationen. Aufgaben Die Abteilungen des Griechischen Roten Kreuzes sind: Krankenpflege Soziale Wohlfahrt Samariter, Retter und Rettungsschwimmer Internationale Zusammenarbeit, Organisationsentwicklung und Programme Jugend Siehe auch Liste der nationalen Rotkreuz- und Rothalbmond-Gesellschaften Grundsätze der Internationalen Rotkreuz- und Rothalbmondbewegung Weblinks Offizielle Website (griechisch) Einzelnachweise
Varvakeio High School

The Varvakeio High School (Greek: Πρότυπο Γυμνάσιο & ΓΕ.Λ. Βαρβακείου Σχολής) is a public Greek junior high school and high school located in Psychiko. History Varvakeio was founded by Ioannis Varvakis, who donated a big part of his fortune to the state, in order to build a public, fee-less high school. The realization of Varvakis' dream came true after his death as the building was opened in 1860, initially across from the present-day Varvakios Agora (central market). Badly damaged in the civil war, the original Panagis Kalkos-designed building was demolished in 1955 or 1956. The school moved several times before settling on its current location in Psychiko in 1983. Originally all-male, the school became co-ed in 1979. Today, the school is recognized as one of the leading Model Schools (Πρότυπα Σχολεία) in Greece. Admission is highly competitive and determined through entrance examinations. Notable alumni The Varvakeio High School has produced, over the years, notable alumni in varied fields. Some of them include: Arts and literature Freddy Germanos, actor Georgios Drosinis, poet Dimitri Mitropoulos, composer and pianist Alexandros Papadiamantis, novelist and poet Antonis Samarakis, writer Economics and politics Evangelos Averoff, former President of New Democracy party and Minister Leonidas Kouris, former Mayor of Athens Theodoros Pangalos, politician, Deputy Prime Minister of Greece Alexandros Papagos, former Prime Minister of Greece Dimitrios Papadimoulis, former Vice-President of the European Parliament Yagos Pesmazoglou, former economist, Member of the Hellenic Parliament and MEP Konstantinos Tsatsos, former diplomat and President of the Hellenic Republic Nikolaos Vettas, AUEB professor of Economics Science Constantinos Daskalakis, MIT professor of computer science (1999 alumnus) Constantinos Apostolou Doxiadis, architect Christos Papakyriakopoulos, mathematician Christos Papadimitriou, Columbia University professor of computer science Mihalis Yannakakis, Columbia University professor of computer science Other Kostas Axelos, philosopher Saint Nectarios of Aegina Greek Academy See also Varvakeion Athena, a statue found near the original (demolished) site of the school References External links Official website (in Greek)
Varvákeion

Le Varvákeion ou école du Varvákeion (grec moderne : Βαρβάκειος Πρότυπος Σχολή) est un établissement d'enseignement secondaire fondé à Athènes en 1860 par le philanthrope Ioánnis Varvákis en face des Halles centrales d'Athènes. Endommagé par la guerre civile grecque, il fut reconstruit en 1955. Il a été finalement déplacé à Psychiko en 1983. Il a longtemps servi de point de repère pour le quartier. Ainsi, la réplique de la statue d'Athéna Parthénos découverte en 1880 près du lycée a été appelée « Athéna du Varvakeion ». Il compta parmi ses élèves : Evángelos Avéroff Kostas Axelos Stávros Dímas Freddy Germanos Símos V. Kedíkoglou Dimitri Mitropoulos Theódoros Pángalos Alexandre Papadiamándis Aléxandros Papágos Antonis Samarakis Konstantínos Tsátsos Mihalis Yannakakis Liens externes (el) Site officiel Portail d'Athènes et de l'Attique Portail de l’éducation
Школа Варвакіос

Школа Варвакіос, повна назва Стандартна школа Варвакіон (грец. Βαρβάκειος Πρότυπος Σχολή), або Варвакіон — одна з перших шкіл у Грецькій Республіці, відкрита 1860 року в будівлі, зведеній за кошт національного благодійника Іоанніса Варвакіса і названа на його честь. Історія Будівля школи розташовувалася на місці сучасного ринку Варвакіос Агора по вулиці Афінас. Школа діяла в ній до 1944 року, коли будівлі було завдано значної шкоди в ході Громадянської війни в Греції. З того часу школа розташовувалася послідовно в інших будівлях в Афінах по вулиці Колеттіс, вулиці Акадіміас, вулиці Трикупі та Арахова. Будівлю Варвакіса знесли 1955 року. З 1982 року і дотепер Вища експериментальна школа Варвакіос розміщується у Палео-Психіко. Серед учнів школи Варвакіос низка впливових греків: журналіст і письменник Фредді Германос, політики Теодорос Пангалос, Ставрос Дімас, Александрос Пападіамантіс, антикознавець Дімітріос Цибукідіс та інші. Багато відомих імен і серед викладачів школи, зокрема Петрос Тангос, Алкіноос Мазіс, Ахіллес Тзартзанос, Іоанніс Маргазіотіс. Цікаві факти Поблизу будівлі Варвакіса, зведеної для школи, була знайдена найточніша копія Афіни Парфенос роботи геніального Фідія, створена в римську добу з мармуру, близько першої половини 3 століття. Ця скульптура носить назву Афіна Варвакіон. Посилання Офіційна сторінка школи [Архівовано 4 березня 2011 у Wayback Machine.]
Goumero

Goumero (Greek: Γούμερο) is a village in the municipal unit of Oleni, Elis, Greece. It is situated on a hillside in the western foothills of the Foloi plateau, at 500 m elevation. It is 2 km southwest of Agia Anna, 5 km northwest of Neraida, 8 km northeast of Karatoula and 13 km north of Olympia. Population History Goumero is built in the area where the Ancient town Alesyon (Αλήσυον) or Alesaion (Αλησαίον), mentioned by Strabo, was located. The village was first mentioned as Vumero in the 14th century. See also List of settlements in Elis References
Goúmeron

Goúmeron är en ort i Grekland. Den ligger i prefekturen Nomós Ileías och regionen Västra Grekland, i den södra delen av landet, 190 km väster om huvudstaden Aten. Goúmeron ligger 430 meter över havet och antalet invånare är 1 072. Terrängen runt Goúmeron är huvudsakligen kuperad, men åt nordväst är den platt. Runt Goúmeron är det ganska glesbefolkat, med 34 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Pýrgos, 18,5 km sydväst om Goúmeron. == Kommentarer == Källor
École des Évelpides

L'École des Évelpides (en grec moderne : Στρατιωτική Σχολή Ευελπίδων, Stratiotikí Skholí Evelpídhon, École militaire des aspirants) est la principale académie militaire grecque. Fondée durant la guerre d'indépendance, en 1828, par le gouverneur de la Grèce Ioannis Kapodistrias, par le colonel Carl Wilhelm von Heideck (commandant de l’armée régulière grecque) et par le capitaine d'artillerie français Jean-Henri-Pierre-Augustin Pauzié, elle est créée sur le modèle français de l'École Polytechnique et est chargée de fournir des officiers à l’armée grecque. D’abord installée à Nauplie, l’institution est ensuite déplacée à Égine en 1834 puis au Pirée en 1837. De 1854 à 1857, l’école est installée à Athènes dans la maison construite pour la duchesse de Plaisance, bâtiment qui abrite aujourd’hui le musée byzantin et chrétien. Elle est ensuite située à Kypséli, dans des locaux offerts par l'évergète Georges Averoff. En 1982, elle déménage définitivement dans la banlieue de Vari, au sud-est d'Athènes. Liens externes (el) Site officiel de l’école Références Portail de la Grèce Portail de l’histoire militaire
Lake Doxa

Lake Doxa (Greek: Λίμνη Δόξα, romanized: Limni Doxa) is an artificial lake in western Corinthia, Greece. It is situated at an elevation of 900 m, in the municipal unit Feneos, near the village Archaia Feneos. Construction was completed in the late 1990s. It is fed and drained by the small river Doxa (Δόξα), which empties into the plain of Feneos. In the heart of the lake on a small peninsula features a small church of Agios Fanourios. The Saint George Monastery in Feneos was relocated to higher ground, north of the lake. The lake is surrounded by oak and Pune forests. Gallery External links Photos of Lake Doxa at TrekEarth Photos of Lake Doxa on webshots
Lac Dóxa

Le lac Dóxa, en grec moderne : Λίμνη Δόξα / Límni Dóxa, est un lac artificiel du district régional de Corinthie, dans le Péloponnèse en Grèce. Il résulte de la construction d'un barrage sur la rivière Dóxa, commencé à la fin des années 1990. Il est situé à une altitude de 900 mètres, dans la région de Feneós, en Corinthie, sur les contreforts des monts Pendélia (el) et Chelmós, près des localités de Feneós et Panórama (el), à une courte distance du monastère de Saint-Georges et à huit ou dix kilomètres de Goúra par la route. Le lac est inclus dans le parc national de Chelmós-Vouraïkós depuis 2009. Notes et références (el) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en grec moderne intitulé « Λίμνη Δόξα » (voir la liste des auteurs). Portail de la Grèce Portail des lacs et cours d'eau
Докса (озеро)

Доха (грец. Λίμνη Δόξα) — штучне озеро або водосховище, яке розташовано на заході регіону Фенеос в Коринфії лише за 2 кілометри на схід від номів Ахея і Аркадія. Будівництво було завершено наприкінці 1990-х років. Посилання Photos of Lake Doxa at TrekEarth [Архівовано 6 березня 2012 у Wayback Machine.] Photos of Lake Doxa on webshots
Corte dei conti (Grecia)

La Corte dei conti (in greco Ελεγκτικό Συνέδριο?, Elegktikó Synédrio) è una delle tre supreme magistrature della Grecia con funzioni di controllo sul bilancio dello Stato nonché di corte suprema in materia finanziaria e fiscale. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file sulla Corte dei Conti ellenica Collegamenti esterni Sito ufficiale, su elsyn.gr.
Рахункова палата Греції

Рахункова палата (грец. Ελεγκτικό Συνέδριο) — в Греції одночасно адміністративний орган та Верховний адміністративний суд спеціальної юрисдикції — Суд аудиторів Греції, під загальною юрисдикцією Верховного адміністративного суду Греції — Державної Ради. Рахункова палата Греції створена одразу після здобуття Грецією незалежності 1833 року за зразком французького Суду аудиторів. Базується в Афінах. Склад До складу Рахункової палати Греції входять 115 членів. Всі вони мають статус судді відповідно до чинної Конституції Греції. Водночас на посаду судді звітності призначаються тільки випускники Національній школі суддів. Голова і заступники голови обираються серед членів Рахункової палати Кабінетом міністрів Греції. В структурі Рахункової палати Греції призначаються: голова; 5 заступників голови; 20 радників; 40 допоміжних суддів; 50 суддів звітності. Компетенція Пункт 1 статті 98 Конституції Греції визначає компетенцію Рахункової палати Греції: а) аудит витрат держави та органів місцевого самоврядування чи інших юридичних осіб публічного права, керуючись спеціальними законами; б) подання до парламенту фінансового звіту і балансового бюлетеня держави; з) консультативні висновки, що стосуються положення про державні соціальні виплати або про порядок надання права на такі виплати, відповідно до статті 73 Конституції; г) перевірка рахунків підзвітних осіб та органів місцевого самоврядування та юридичних осіб публічного права, коло яких, визначене спеціальними законами; д) надання правового захисту у суперечках про надання соціальних виплат і винесення рішень щодо ревізії рахунків; е) судовий розгляд справ, пов'язаних з відповідальністю цивільних осіб або військових службовців, державних та місцевих органів влади за шкоду, нанесену державі через злий умисел або необережність. Примітки Посилання Офіційна сторінка Рахункової палати Греції(гр.)(англ.)(нім.)(фр.)
Doliche (Thessaly)

Doliche (Greek: Δολίχη) was an ancient Greek city and polis (city-state) in Perrhaebia in Thessaly, situated at the foot of Mount Olympus. Doliche, with the two neighbouring towns of Azorus and Pythion (Pythium), formed a Tripolis. During the Roman–Seleucid War, the Tripolis was ravaged by an army of the Aetolian League in the year 191 BCE. During the Third Macedonian War the three towns surrendered to the army of Perseus of Macedon in the year 171 BCE, but that same year the Romans reconquered the three. In the year 169 BCE troops arrived from the Roman consul Quintus Marcius Philippus who camped between Azorus and Doliche. The three cities minted a common coin with the inscription "ΤΡΙΠΟΛΙΤΑΝ". The site is occupied by the modern town of Dolichi; when William Martin Leake visited the site in the 19th century, he found two fragments of Doric columns 2 feet 8 inches (81 cm) in diameter in a ruined church, and a sepulchral stone in the burying-ground, together with some squared blocks. References Sources This article incorporates text from a publication now in the public domain: Smith, William, ed. (1854–1857). "Doliche". Dictionary of Greek and Roman Geography. London: John Murray.
Dólice

Dólice (en griego, Δολίχη) es el nombre de una antigua ciudad griega de Tesalia. Se encontraba en el distrito de Perrebia, en las proximidades de Pition y Azorio, de tal manera que las tres ciudades formaban un conjunto político que era llamado Trípolis. Durante la Guerra romano-siria, fueron asoladas por un ejército de etolios al mando de Menipo en el año 191 a. C.​ Es citada en el marco de la tercera guerra macedónica: las tres ciudades se rindieron ante el ejército de Perseo de Macedonia en el año 171 a. C.​ pero ese mismo año fueron reconquistadas por los romanos.​ En el año 169 a. C. llegaron a la zona tropas del cónsul romano Quinto Marcio Filipo que acamparon entre Azorio y Dólice.​​ Las tres ciudades acuñaron una moneda común con la inscripión «ΤΡΙΠΟΛΙΤΑΝ».​ Referencias Enlaces externos Gérard Lucas, Les cités antiques de la haute Vallée du Titarèse pp.147-190. Página del Ministerio de Cultura de Grecia: la Trípolis de Perrebia