NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Bafi Refuge

The Bafi Refuge (also spelt Mpafi) belongs to the Greek Mountaineering Club, E.O.S. Athens founded in 1928 in the Mount Parnitha National Park, at an altitude of 1160m, roughly 2.5 km from Mont Parness, inside the national park. Ιn April 1937 the refuge's foundation stone was laid. The first part was completed in Autumn of 1939 with money that was collected mainly by the members of the Mountaineering Club, but also other affiliated associations. Paths begin from the shelter leaving in all directions, which can offer small and easy walks of half and one hour or long and difficult walks for the fitter. Access to the refuge is from the street that goes up Parnitha to the casino “Mont Parnes”, or from a marked path which begins from the car park of the cable car and via the ravine of Choynis, leading to the shelter. Also, Bathis Square buses of line 714 of OASA leave for the Casino of Parnitha. Today, the refuge is open all year round, it has organised cooking and it offers homemade food, refreshments and drinks. It provides the possibility of overnight stay, with three dormitories of 10, 20 and 30 places, three rooms with four beds, and one room in the loft of the shelter with two beds. During the winter there is central heating. External links Official website
Музей на Балканските войни (Топчиево)

Музеят на Балканските войни (на гръцки: Μουσείο Βαλκανικών Πολέμων) е музей в солунското село Топчиево (Гефира), Гърция. Разположен е в къщата, в която в 1912 година по време на Балканската война престолонаследникът Константинос договаря предаването на Солун от османските войски на гръцката армия. Топчиево е разположено на националната магистрала Солун-Воден, на 25 km от Солун и на 500 km от Атина. Музеят на Балканските войни е открит в селото на 26 октомври 1999 година. Помещава се в двуетажна сграда, която е построена в края на XIX век, в близост до входа на селото. Известна е като Вила Топсин (турското име на Топчиево) и в нея се провеждат преговорите между гръцките и османските военачалници за предаването на Солун на гръцката армия. Всички мебели в музея са автентични и са допълнени с мебели от армейски складове. Помещението, в което главнокомандващият принц Константинос прекарва нощта, съдържа всички мебели, които той действително е използвал. Експонатите се състоят от снимки и литографии на войните от 1912-1913 година. Особено внимание заслужават 4 картини на Кенан Месаре, сина на Хасан Тахсин паша, който предава града на гърците, и придружава Константинос по време на Епирската кампания и Междусъюзническата война. Те изобразяват сцени от битката при Кукуш по време на Втората балканска война. Музеят показва и целия набор от военни отличия на гръцката, турската и българската армия, включително изключително редкия български медал, изобразяващи главите на четирите монарси на балканските държави, символизиращи краткотрайния съюз срещу Османската империя, много всекидневни предмети, използвани от офицери и войници, картички, изпращани оттук от гръцкия премиер Елевтериос Венизелос, гръцки и български униформи, сред които и тази, носена от лейтенант-полковник Папакирязис, убит в битката при Лахна. Музеят разполага и с много голяма колекция от гръцки, български и турски оръжия, включително гръцки и български пушки „Манлихер“, турски „Маузер“, гръцки пистолет „Манлихер“, турски пистолети „Маузер“ и „Смит & Уесън“, гръцки Шварцлозе M1907/12 картечни, както и цялата гама саби, използвани от гръцките и българските войски. Бележки
Balkan Wars Museum

The Balkan Wars Museum (Greek: Μουσείο Βαλκανικών Πολέμων Mousio Valkanikon Polemon) is a museum in Gefyra, west of Thessaloniki, Central Macedonia, Greece, dedicated to the Balkan Wars. History and description The museum was founded on 26 October 1999. It occupies a two-storey building, built at the end of the nineteenth century near the entrance to the village. It is known as the Villa Topsin and it was here that the negotiations between the Greeks (under Crown Prince Constantine) and Ottoman forces were held when Thessaloniki was surrendered to the Greek army in October 1912. All the furniture in the museum is authentic and has been supplemented by furniture which the army had previously kept in storage. The room in which Commander-in-Chief Crown Prince Constantine spent the night contains all the furniture which he actually used. The exhibits consist of photographs and lithographs of the wars of 1912-13. Of particular note are four paintings by Kenan Messare, the son of Hasan Tahsin Pasha, who surrendered the city to the Greeks, and accompanied Constantine on the Epirus campaign and in the Second Balkan War. They depict scenes from the Battle of Kilkis-Lachanas during the Second Balkan War. There are also the entire sets of the military decorations awarded by the Greek, Turkish, and Bulgarian armies; a display of medals; many everyday objects used by officers and men; cards sent from here by Greek Prime Minister Eleftherios Venizelos; and Greek and Bulgarian uniforms, the most important of which is the one worn by Lieutenant-Colonel Papakyriazis, who was killed at the Battle of Kilkis-Lachanas. The museum also boasts a very large collection of Greek, Bulgarian, and Turkish weapons, including Greek and Bulgarian Mannlicher rifles, a Turkish Mauser, a Greek Mannlicher pistol, Turkish Mauser and Smith & Wesson pistols, a Greek Schwarzlose M1907/12 machine-gun, and the whole range of swords used by the Greek and the Bulgarian armies. Gallery References External links www.museumsofmacedonia.gr www.studylanguages.org www.army.gr (in Greek) Archived 2010-09-17 at the Wayback Machine
Музей Балканских войн

Музей Балканских войн (греч. Μουσείο Βαλκανικών Πολέμων) — расположен в малом городе Ефира в периферийной единице Салоники в периферии Центральная Македония, Греция, в 25 километрах от центра Салоник. История создания Музей был основан 26 октября 1999 года. Занимает двухэтажное здание построенное в конце 19-го века при въезде в городок. Это историческое здание известно под именем Вилла Топсина и здесь, после переговоров между греческой армией (под командованием кронного принца Константина) и командованием османских сил в Центральной Македонии, столица османской Македонии, город Фессалоники был сдан греческой армии в октябре 1912 года. Вся мебель в музее является подлинной. Комната, в которой ночевал наследный принц Константин, содержит мебель, которую он в самом деле использовал Экспонаты включают в себя фотографии и литографии войн 1912-13 годов. Особого внимания заслуживают 4 картины Кеннана Мессаре, сына турецкого командующего Hasan Tahsin Pasha, который сдал город греческой армии. Сын турецкого командующего стал греческим художником и сопровождал впоследствии Константина в Кампании в Эпире и в военных действиях против Болгарии. На картинах изображены сцены греческих побед над болгарами под Килкисом Музей располагает наборами военных наград греческой, турецкой и болгарской армий; коллекцией медалей, наиболее важной из которых является крайне редкая болгарская медаль изображающая глав четырёх Балканских государств, символизирующая кратковременный альянс против Османской империи. Среди экспонатов много ежедневных предметов бывших в пользовании офицерами и солдатами; открытки отправленные отсюда греческим премьер-министром Венизелосом и греческие и болгарские мундиры, самым значительным из которых является мундир который носил подполковник Иоаннис Папакириазис (Ιωάννης Παπακυριαζής, 1857—1913), отличившийся и погибший в победной битве при Лаханасе греческой армии против болгар. Музей также располагает большими коллекциями греческого, болгарского и турецкого оружия, включая греческие и болгарские винтовки Mannlicher, турецкие Mauser, греческие пистолеты Mannlicher и турецкие пистолеты Mauser и Smith & Wesson, греческие пулемёты Шварцлозе и весь спектр холодного оружия бывший на вооружении греческой и болгарской армий. Галерея Примечания Ссылки www.museumsofmacedonia.gr www.studylanguages.org www.army.gr (in Greek)
Музеј балканских ратова

Музеј балканских ратова смештен је у историјској вили на југоисточној страни села Гефира у Солуну. Настао је 1999. године када је Министарство одбране Грчке купило ову вилу како би је користио као музеј. Гефира, село у коме се налази музеј, удаљено је 25 км од Солуна, поред националног пута Солун – Воден. Историја Пре Првог балканског рата била је централна зграда фарме Модијано, коју је 1906. створио Јакос Модијано, а која је обухватала и низ помоћних објеката. Јаков отац, Саул Модијано, био је други највећи власник имовине у Османском царству. Село Гефира се за време турске окупације звало Топсин. Као резултат ова два догађаја, зграда се понекад називала Вила Модијано, а понекад Вила Топсин. У овој згради је током Првог балканског рата 24. октобра 1912. године постављен Главни штаб грчких снага из Јанице и Адендроса. На истом месту је остао до зоре 27. октобра. Три дана Главног штаба била су одлучујућа за судбину Македоније и исход рата уопште. У овом дворцу вођени су интензивни преговори између турске делегације, коју је предводио гувернер града Хасан Тахсин-паша, и шефа грчких снага, главнокомандујућег Константина. После два неуспела покушаја договора, Турци су се вратили у зграду 26. октобра 1912. у подне, на дан светог заштитника Солуна, Светог Димитрија, саопштавајући да је Тахсин-паша прихватио безусловну предају града. Сваке године, истог дана, организује се штафета бакље у Музеју Трећег армијског корпуса, у знак сећања на ове историјске догађаје. Експонати У холовима зграде посетиоци могу видети експонате као што су оружје, мачеви, војне униформе, медаље, слике, литографије, карте, фотографије, разне реликвије из балканских ратова, руком писана карта тадашњег премијера Грчке Елефтериоса Венизелоса, као и копију Солунског примопредајног протокола. Реликвије грчке, турске, бугарске, српске, црногорске и румунске војске изложене су у приземљу зграде, у витринама, посвећеним свакој војној сили посебно. Збирка оружја изложеног у музеју обухвата пушке Манлихер М1903 које су користиле грчка и бугарска војска, пушке Маусер М1889 турске војске, Бергман-Баиард М1908 пиштољ грчке војске, Смит & Весон пиштољ турске војске, као и читав низ мачева грчке и бугарске војске. Слике приказују вођство грчке војске и флоте, Тахсин-пашу који потписује предају Солуна и најважније моменте битки Балканских ратова. Сачуван је велики проценат тадашњег намештаја, који је чак обогаћен намештајем који се до сада чувао у магацинима војске. Гробница Тахсин-паше Гробница Тахсин-паше налази се у предворју музеја. Кости сина и присталице Кенана Месареа такође су депоноване у истом гробном споменику. Представља значају личност због његове улоге у безусловној капитулацији и бескрвној предаји града Солуна која је била одлучујућа. Као дипломац Јањинске школе Зосима, учествовао је у грчком образовању и имао велико поштовање према грчкој култури, што је допринело његовој одлуци да не дозволи предају Солуна Бугарима. Изашавши у немилост Турака, тада је живео у Швајцарској, уживајући заштиту грчке државе. Референце
Свети Йоан Предтеча (кръщелня в Солун)

„Свети Йоан Предтеча“ (на гръцки: Άγιου Ιωάννη του Προδρόμου) е православна църква в македонския град Солун, част от Солунската епархия на Вселенската патриаршия, под управлението на Църквата на Гърция. Църквата е изградена в центъра на града около антична кръщелня (баптистерий), свързана със система от катакомби със съседния храм „Света София“. Разположена е в градинка между „Иктин“ на северозапад, „Макензи Кинг“, която я отделя от „Света София“ на север и „Павлос Мелас“ на изток. Останките са под нивото на улиците, на нивото на „Света София“ и „Света Богородица Медникарска“. Запазеният басейн е първоначално част от античен нимфеум - храм на нимфите. Християнският баптистерий вероятно е по-стар от „Света София“. На една от колоните е изсечен кръст. Катакомбната система от коридори и две подземни помещения, в едно от които има малък извор, е открита в 1892 година. В средата на двора се намират останките от византийска църква, която е много подобна на ротондата „Свети Георги“, но по-малка. Тази църква също е построена върху руините на античен храм. Разкопки са проведени в 1932 година, когато там е решено да се постори сграда. Разкритите антични останки спират строителството. Съвременната църква е добър пример за съчетание на модерна архитектура и антични останки – построена е от стъкло и зелен камък в 1990 година върху по-малка от 1940 година. Бележки
Baptistery of St. John the Baptist (Thessaloniki)

The Baptistery of St. John the Baptist Greek: Βαπτιστήριο Αγίου Ιωάννη του Προδρόμου) is a Greek Orthodox baptistery located in Thessaloniki, in Central Macedonia, Greece. It is considered to be the oldest early-Christian baptistery and is situated within a five-aisled episcopal basilica that was completed in the fifth century, during the Byzantine era. The baptistery was identified at the excavations of the Byzantine church of Hagia Sophia. It consists of a room with platforms and includes a baptismal font. It was in direct contact with the royal in the 5th century from the hallway with a mosaic floor. The baptistery is located within the Galerian Palace complex. Overview Located south of the Hagia Sophia, the site comprises Roman-era gardens, ruins of the nymphaeum, a spring and thermal baths dedicated to the nymphs, and catacombs. During the Byzantine-era, the nymphaeum was converted into a holy water spring for the purposes of baptism and the catacombs were developed as an underground worship place in honor of St. John the Baptist. There are also remnants of an early Christian church. Most of the garden structure is in ruins. However, the catacombs retain their original structure and provide facilities for weddings and baptisms. Modern facilities support tourism activity and include a cafe and an adjacent apartment complex. See also Church of Greece List of Eastern Orthodox church buildings in Greece References External links Media related to Saint John the Baptist Baptistery, Thessaloniki at Wikimedia Commons
Ananes

Die unbewohnte griechische Inselgruppe Ananes (griechisch Ανάνες (m. pl.)) besteht aus einer größeren und zwei kleineren Felseninseln sowie einigen Felsen in der südwestlichen Ägäis. Administrativ gehören die Ananes zur Gemeinde der Kykladen-Insel Milos in der Region Südliche Ägäis (Περιφέρεια Νότιου Αιγαίου). Lage Die Felseninseln mit einer Gesamtfläche um 0,1 km² liegen etwa 23 km südwestlich von Milos, am Übergang vom Myrtoischen Meer zum Kretischen Meer. Weitere nahegelege Inseln sind Andimilos 31 km nördlich und Falkonera 42 km nordwestlich. Geologie Wie Methana, Milos, Santorin und Nisyros liegen die Ananes auf dem Ägäischen Inselbogen und werden der Milos-Inselgruppe zugerechnet, die vor etwa 3,5 bis 1,6 Millionen Jahren entstand. Vermutlich sind die Ananes jedoch älter. Umfangreiche hydrothermale Veränderungen des zu Tage tretenden Vulkangesteins lassen keine zeitlichen und stratigraphischen Beziehung mit der Milos-Inselgruppe erkennen. Natur Ganzjährig auftretende starke Winde in Kombination mit rauer See beeinflussen das Landschaftsbild der Vulkaninseln. Aufgrund ihrer abgeschiedenen Lage und von tiefem Meer umgeben sind die Inseln ein wichtiger Rastplatz für Zugvögel sowie Brutgebiet für Seevögel und stellen ein bedeutendes terrestrisches Ökosystem dar. Die Flora ist durch die Anwesenheit von sogenannten „Kleininsel-Spezialisten“ gekennzeichnet. Flora Die Vegetation der Küstenregion wird von obligaten Halophyten bestimmt. Anthemis scopulorum, ein typischer "Kleininsel-Spezialist" in der Ägäis, ist teilweise an den Salzstandort der Küstenregion angepasst, tritt aber auch in den von der Küste entfernten Bereichen in Koexistenz mit Phrygana-Vertretern wie Dorn-Bibernelle (Sarcopoterium spinosum), Kopf-Thymian (Coridothymus capitatus) und Flockenblumen (Centaurea raphanina ssp. mixta) auf. Fauna Auf den Inseln existiert eine Population von Ägäischen Nacktfingern (Cyrtodactylus kotschyi), daneben auf der größten östlichen Insel die Unterart Podarcis milensis adolfjordansi der Milos-Mauereidechsen, deren Bestand von der IUCN als gefährdet eingestuft ist. Naturschutz Zusammen mit anderen unbewohnten Felseninseln bilden die Ananes in der südlichen Ägäis das Natura 2000 Gebiet GR 4210011 Vrachonisia Egeou: Velopoula, Falkonera, Ananes, Christiana, Pachia, Fteno, Makra, Astakidonisia, Syrna Gyro Nisia (Βραχονήσια Νοτίου Αιγαίου: Βελοπούλα, Φαλκονέρα, Ανάνες, Χριστιανά, Παχειά, Φτενό, Μακρά, Αστακιδονήσια, Σύρνα-Γύρω νησιά). Weblinks Einzelnachweise
Ananes

Ananes (Greek: Ανάνες) (sometimes called the Ananes Rocks) is a group of 7 small uninhabited islets in Greece's Aegean Sea, on the outskirts of the Cyclades island group. They are arranged in a crescent-like shape from southwest to due north, and comprise the south-westernmost islands of the Cyclades. The nearest islands are Milos and Antimilos to the northeast and Falkonera to the northwest. The islands, along with the nearby similarly uninhabited Velopoula and Falkonera are protected areas under the Natura 2000 network. The largest island of the group comprises more than half of the total area, at 0.096 square kilometres (0.037 mi2). The 2 remaining larger islands are 0.018 square kilometres (0.0069 mi2) and 0.011 square kilometres (0.0042 mi2) respectively, with the four remaining islets and rocks contributing the remaining 2,400 square metres (0.59 acres). References
Anánes

Anánes (en grec moderne : Ανάνες), parfois appelés « les Rochers d’Anánes », est un groupe de sept petits îlots inhabités de la mer Égée en Grèce, à la périphérie du groupe d’îles des Cyclades. Ils sont disposés en forme de croissant du sud-ouest au nord, et comprennent les îles les plus au sud-ouest des Cyclades. Les îles les plus proches sont Milos et Andimilos au nord-est, et Falkonéra au nord-ouest. Les îles, ainsi que Velopoúla et Falkonéra, également inhabitées, sont des zones protégées dans le cadre du réseau Natura 2000. La plus grande île du groupe comprend plus de la moitié de la superficie totale, à 0,096 kilomètre carré. Les deux îles plus grandes restantes sont de 0,018 kilomètre carré et 0,011 kilomètre carré respectivement. Les quatre îlots et rochers restants contribuant aux 2 400 mètres carrés restants (0,59 acres). Notes et références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Ananes » (voir la liste des auteurs). Portail de la Grèce Portail des îles
Ананес

Ана́нес (греч. Ανάνες) — группа необитаемых скалистых островов вулканического происхождения в Эгейском море, расположенных вдали от крупных массивов суши и окружённых очень глубоким морем. Расположены на расстоянии примерно 10 морских миль к юго-западу от мыса Псалис на юго-западной оконечности Милоса и 47 морских миль к востоку-северо-востоку от мыса Малея на юго-восточной оконечности Пелопоннеса. Входит в острова Киклады. Административно относятся к сообществу Милос в общине Милос периферийной единицы Милос периферии Южные Эгейские острова. На крупнейшем острове — Ананес — находится маяк для навигации судов, следующих по маршруту Пирей — Ираклион. В античности акватория островов называлась Миртойским морем. Острова Миртойского моря: Фалконера, Велопула, Ананес и воды, окружающие острова Фалконера и Велопула, общей площадью 2114,93 га, из которых 86,77 % — морские воды, входят в экологическую сеть «Натура 2000». Это важное место для размножения морских птиц и видов, обитающих на прибрежных скалах. К видам, вызывающим озабоченность, относится чеглок Элеоноры (Falco eleonorae). Небольшая и изолированная гнездящаяся популяция хохлатого баклана (Phalacrocorax aristotelis desmarestii) рассредоточена вдоль скалистого побережья островков и добывает пищу в море. Примечания
Olympus National Park Information Center

The Olympus National Park Information Center (Greek: Κέντρο Πληροφόρησης Εθνικού Δρυμού Ολύμπου, romanized: Kendro Pliroforisis Ethnikou Drymou Olymbou) is located near Litochoro at the base of Mount Olympus in Greece, and its goal is to inform its visitors about the geology, archaeological sites, mythology, monasteries, plants, animals and other subjects relating to the Olympus National Park. Location The centre is located about one kilometer above Litochoro, directly at the road leading to the summits, lies the Olympus National Park Information Center. It is located opposite the extensive sports complex and is signposted. Purpose In 1938, Mount Olympus was established as the first national park in Greece, and declared a Biosphere Reserve by UNESCO in 1981. The building houses the offices of the National Park Administration, the exhibition, a library, various meeting rooms and a spacious atrium for events or exhibitions. There are also rooms for a café and a souvenir shop. The exhibition is the link between the National Park Administration and the public. The visitor is given an overall picture of the mountains. Hiking, nature, archeology, history, fauna, flora, monasteries and, of course, Greek mythology are treated. Exhibition The design of the exhibition was designed by the Goulandris Museum of Natural History. The exhibition is divided into seven areas, in which the peculiarities of the seven different zones of the mountain are presented, one will find large-sized boards that provide information about relevant topics in Greek and English. With every rise in the exhibition, the next higher altitude of the mountains is shown and the plant and animal world prevailing there is explained. Places of interest beyond nature are treated on separate boards, information about archaeological sites such as Dion or Leivithra is provided. The hiker is pointed out to interesting places near the hiking trails, such as the monastery of Agios Dionysius or the cave of the painter Ithakisios. Service Multilingual guides are available to assist visitors. A certified Ecoguide is responsible for guided tours in the mountains. The works in the library mainly deal with the themes of Olympus, animals and plants. Most are written in Greek, but books in English, German and French language are also on the shelves. The amphitheater, a room with 142 seats, can be used for congresses, lectures, meetings, etc. A seminar room can also be provided upon request. Registration is required. The Olympus National Park Information Center is one of the venues of the Olympus Festival. References External links "Olympus National Park - Home page - Olympus mount - Litohoro - National Park - Paradox Interactive". Olympusfd.gr. Archived from the original on 22 September 2018. Retrieved 23 January 2018. "Digital Journey to the Peak of Mount Olympus". Greece.greekreporter.com. Retrieved 23 January 2018.
Stadion im. Nikosa Kazandzakisa w Heraklionie

Stadion im. Nikosa Kazandzakisa – stadion piłkarski w Heraklionie, na Krecie, w Grecji. Został otwarty w 1946 roku. Może pomieścić 560 widzów. Do 2004 roku swoje spotkania rozgrywali na nim piłkarze klubu PAE Ergotelis. Historia Obiekt został otwarty w 1946 roku. Boisko zostało usytuowane na bastionie Martinengo, będącym częścią zabytkowych fortyfikacji miejskich Heraklionu. Stadion był areną domową klubu piłkarskiego PAE Ergotelis. W 2004 roku zespół ten po raz pierwszy w historii awansował do najwyższej klasy rozgrywkowej. Awans zbiegł się w czasie z oddaniem do użytku w Heraklionie nowego stadionu „Pankritio”, na który przenieśli się piłkarze Ergotelisu. Stary stadion, wraz z otaczającymi go mniejszymi boiskami treningowymi, służy odtąd akademii piłkarskiej Ergotelisu. W 2017 roku stadionowi nadano imię pisarza Nikosa Kazandzakisa, którego grób znajduje się niedaleko boiska. W 1966 roku na obiekcie odbył się koncert znanego z lewicowych poglądów Mikisa Theodorakisa. Zezwolenie na organizację koncertu wydane przez działaczy Ergotelisu było później postrzegane jako główna przyczyna represji wobec klubu ze strony dyktatury wojskowej. Przypisy