NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Пиргос

Пиргос (гр:Πύργος, ен:Pyrgos) је управно средиште и највећи град грчке округа Илија у периферији Западна Грчка. Име Град је вероватно добио данашњи назив по грчком називу за кулу или торањ (пиргос, пирг), који се користи у случају наше сакралне архитектуре (нпр. Пирг св. Саве у Хиландару). Природни услови Пиргос се налази у западном делу грчког полуострва и историјске покрајине Пелопонез, недалеко од морске обале. Град се налази усредишњем делу префектуре, удаљен од првог већег града Патраса 96 км, а од Атине 320 км. Град се налази у приморској равници близу доњег тока реке Алфеос (4 км). Клима у Пиргосу је средоземна, са жаким и дугим летима и благим и кишовитим зимама. Историја Најстарији археолошки налази у подручју Пиргоса говоре да је ово подручје било насељено још у време праисторије. Веома познати локалитет Олимпија из времена старе Грчке налази се 25 км источно од данашњег града. Насеље на месту данашњег града током овго и следећег, староримског периода било је у сенци Олимпије, средишта Олимпијских игара. Током већег дела средњег века Пиргос је у оквиру Византије. 1204. године град су, као и већи део Византије, освојили Крсташи. Они ту оснивају Кнежевину Ахају. Под њима град остаје све до 1430 г., када се кратко време налази поново у рукама ослабљене Византије. Пиргос Турци Османлије освајају 1458. године под Мехмедом II. 1821. године је почео Грчки устанак и Грци из Пиргоса и његове околине активно учествују. Следећих деценија град, као и област, доживљава брз развој и раст становништва. Међутим, после Грчко-турског рата 1923. године у Пиргос се масовно досељавају грчке пребеглице из Мале Азије, што доводи до наглог раста града и масовне дивље градње. Нови ударац развоју Пироса била су бомбардовања од стране Италијана током Другог светског рата. После тога почиње изградња града и он се последњих деценија брзо осавремењава. Становништво Пиргос данас има око 35.000 становника у граду и околини. Становништво су углавном етнички Грци. Кретање становништва по последњим пописима било је следеће: Кретање броја становника у општини по пописима: Привреда Пиргос је важан индустријски и пословни центар западног Пелопонеза. У граду је развијена лака индустрија. Види још Илија (округ) Периферија Западна Грчка Пелопонез Ахаја Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
Pýrgos (prefekturhuvudort)

Pýrgos är en prefekturhuvudort i Grekland. Den ligger i prefekturen Nomós Ileías och regionen Västra Grekland, i den södra delen av landet, 200 km väster om huvudstaden Aten. Pýrgos ligger 25 meter över havet och antalet invånare är 22 399. Terrängen runt Pýrgos är platt åt sydväst, men åt nordost är den kuperad. Havet är nära Pýrgos åt sydväst. Runt Pýrgos är det ganska tätbefolkat, med 185 invånare per kvadratkilometer. Pýrgos är det största samhället i trakten. Trakten runt Pýrgos består till största delen av jordbruksmark. Kommentarer Källor
Піргос

Пі́ргос (грец. Πύργος) — місто в Греції, столиця ному Еліда. Свою назву місто отримало за давньою баштою, побудованою в його сучасних межах. Місто розташоване у західній частині на Пелопоннесу, в середній частині Елідської рівнини, на відстані 96 км від Патр, 320 км від Афін та 144 км від Триполі. Поблизу сучасного міста Піргос розташований давньогрецький поліс Олімпія. Населення Персоналії Династія грецьких політиків початку 20 століття — Андреас Авгерінос, Петрос Авгерінос, Накіс Авгерінос. Такіс Сінопулос — грецький поет. Костас Казакос — актор, режисер та політик. Ксенофонт Мосхоянніс — грецький футболіст. Георгіс Павлопулос (1924—2008) — грецький поет. Тасос Бугас — грецький співак. Йоргос Карагуніс — півзахисник клубу Панатінаїкос та національної збірної Греції. Спорт Примітки Посилання GTP - Municipality of Pyrgos Radio stations in Pyrgos
Pámfila

Pámfila, en grec moderne : Πάμφιλα, est un village situé sur l'île de Lesbos, en Égée-Septentrionale, Grèce. Selon le recensement de 2011, la population du village s'élève à 1 413 habitants. Notes et références (el) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en grec moderne intitulé « Πάμφιλα Λέσβου » (voir la liste des auteurs). Voir aussi Liens externes Portail de la Grèce
Памфила

Па́мфила (греч. Πάμφιλα, до 1977 года — Πάμφυλλα) — деревня в Греции на юго-востоке острова Лесбоса. Расположена на высоте 34 м над уровнем моря, в 6 километрах к северо-западу от Митилини. Входит в общину (дим) Митилини в периферийной единице Лесбос в периферии Северные Эгейские острова. Население 1413 жителей по переписи 2011 года. Сообщество Памфила Сообщество Памфила (Κοινότητα Παμφύλλων, с 1977 года — Κ. Παμφίλων) создано в 1918 году (ΦΕΚ 116Α). В сообщество Памфила входят три населённых пункта. Население 1477 жителей по переписи 2011 года. Площадь 11,303 квадратных километров. Население Примечания
Pámfylla

Pámfylla är en ort i Grekland. Den ligger i prefekturen Nomós Lésvou och regionen Nordegeiska öarna, i den östra delen av landet, 270 km nordost om huvudstaden Aten. Pámfylla ligger 21 meter över havet och antalet invånare är 1 251. Den ligger på ön Lesbos. Terrängen runt Pámfylla är kuperad åt sydväst, men åt sydost är den platt. Havet är nära Pámfylla åt nordost. Närmaste större samhälle är Mytilene, 5,9 km sydost om Pámfylla. Kommentarer Källor
Moni Timiou Stavrou

Moni Timiou Stavrou (griechisch Μονή Τιμίου Σταυρού ‚Heilig-Kreuz-Kloster‘) ist ein griechisch-orthodoxes Männerkloster im Zentrum der Insel Samos, einer der griechischen ostägäischen Inseln. Moní Timíou Stavroú liegt auf einer Höhe von 180 Metern und befindet sich in der Nähe der Orte Chora und Koumaradei sowie circa 3,5 km nördlich von Myli. Das Kloster wurde 1592 gegründet. 1604 wurde von dem Mönch Nilos eine erste Klosterkirche gebaut. Auf diesen Fundamenten wurde 1838 eine größere Basilika mit drei Schiffen errichtet. Die Zellentrakte entstanden im 19. Jahrhundert. Der Südflügel des Klosters brannte 1950 ab. Der Zugang zum Innenhof des Klosters ist durch ein rotes Holztor möglich. Im Innenhof ist ein Garten angelegt mit Orangen und Zitronen, Oliven und Geranien; Säulenstümpfe zeugen von einer frühchristlichen Basilika. In der Klosterkirche befindet sich eine 1854 gefertigte bekannte handgeschnitzte Ikonostase. Fresken zeigen Kirchenfeste und Szenen aus der Passionsgeschichte Jesu wie Abendmahl und Kreuzigung. Byzantinisch gemalte Ikonen mit Goldhintergrund zeigen Heilige und Apostel. In der Kirche befinden sich zwei kostbare Kronleuchter, die vom Patriarchen Kyrillos II. (1845–1872) gestiftet wurden. Patrozinium und Kirchweihfest ist am 14. September (Kreuzerhöhung). Ein Teil des Klosters ist morgens und abends für die Öffentlichkeit zugänglich. Einzelnachweise
Astypalaia

Astypalaia (druhý pád Astypalaias) (řecky Αστυπάλαια) je řecký ostrov v souostroví Dodekany, který leží na východě Egejského moře 44 km jihozápadně od ostrova Kós, 41 km jihovýchodně od Amorgu a 45 km severovýchodně od Anafi. Leží tak na rozhraní Kyklad a Dodekan. Spolu s blízkými ostrůvky tvoří stejnojmennou obec. Ostrov Astypalaia má rozlohu 96,42 km² a obec 114,077 km². Obec je součástí regionální jednotky Kalymnos v kraji Jižní Egeis. Obyvatelstvo V roce 2011 žilo v obci 1334 obyvatel, všichni na hlavním ostrově. Hlavním sídlem ostrova je město Astypalaia. Celý ostrov tvoří jednu obec, která se nečlení na obecní jednotky a komunity a skládá se přímo z jednotlivých sídel, tj. měst a vesnic. V závorkách je uveden počet obyvatel jednotlivých sídel. obec, obecní jednotka a komunita Astypalaia (1334) sídla na hlavním ostrově — Analipsi (159), Astypalaia (1055), Vathi (10), Livadia (110). okolní ostrovy — Agia Kiriaki (0), Adelfoi (0), Aigo (0), Fokionisia (0), Glino (0), Chondro (0), Chondronisi (0), Katsagrelli (0), Kounoupoi (0), Koutsomiti (0), Mesonisi (0), Ofidoussa (0), Plakida (0), Pontikousa (0), Stefania (0), Sirna (0), Tigani (0), Zaforas (0). Geografie Vlastní ostrov je protáhlý z jihozápadu na severovýchod. Uprostřed je zúžený a jedná se tak vlastně o dva poloostrovy, které jsou spojené úzkou šíjí. Ostrov má velmi nepravidelné pobřeží s mnoha chráněnými zátokami. Ostrov je kopcovitý. Jeho nejvyšší bod Vardia má nadmořskou výšku 482 m a nachází se v západní části ostrova. Nejvyšší bod východní části je o 100 m nižší. Ekologická mobilita Dne 4. října 2020 podepsal koncern Volkswagen s řeckou vládou memorandum, na základě které se má ostrov Astypalaia stát příkladem ekologické mobility. Během sedmi let mají být čtyři naftové generátory, které na ostrově slouží k výrobě elektrické energie, nahrazeny větrnými a solárními zdroji. Volkswagen má na ostrově vybudovat síť 230 dobíjecích stanic a zhruba 1500 místních aut se spalovacími motory má být nahrazeno dodávkou elektromobilů a sdílením automobilů a také skútrů na elektrický pohon. Odkazy Reference V tomto článku byly použity překlady textů z článků Astypalaia na anglické Wikipedii a Astypalea na německé Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Astypalaia na Wikimedia Commons Popisy památek na ostrově Astypalaia
Astipálea

Astipálea er en lille græsk ø i Dodekaneserne. De største øer i Dodekaneserne er Rhodos og Kos. Tidligere var øen besat af tyrkerne til 1912, senere besat af italienerne og under 2. verdenskrig besat af englænderne, der efter krigen overgav alle øerne i Dodekaneserne til Grækenland. Det er en nøgen klippeø med frugtbare dale. Der dyrkes majs og citron. Fåreavlen giver også en osteproduktion. Astipálea er 97 km², har 1100 indbyggere og ligger mellem Dodekaneserne og Kykladerne. Der er færgeruter til Kalymnos og Piræus.
Astipalea

Astipalea (en griego: Αστυπάλαια) es una isla griega del archipiélago del Dodecaneso localizada en el mar Egeo, también llamada Astropalea y conocida por su nombre medieval de Estampalia. Tiene unos 1300 habitantes, 18 km de largo, 13 km de ancho y una superficie de 95 km². Es una de les doce islas principales del grupo del Dodecaneso. La ciudad principal es Astipalea en la parte oeste de la bahía del sur. Tiene un pequeño aeropuerto. La ciudad tiene muchas iglesias y capillas y se conservan las ruinas de antiguos templos, así como columnas y otros restos. Astipalea tiene conexiones por ferry con el Pireo y otras islas del Dodecaneso y conexiones aéreas con Atenas. La isla está formada por dos masas de roca unidas en el centro por un istmo. Antiguamente fue posesión de Caria y se llamaba Pirra, y más tarde Pilea. Administrativamente, Astipalea es también un municipio de la unidad periférica de Kálimnos de la periferia de Egeo Meridional. Historia En la mitología griega, Astipalea fue una mujer seducida por Poseidón en la forma de un leopardo marino alado con cola. Fue una colonia de Megara y Ovidio la menciona como una de las islas sujetas a Minos (Creta). Formó parte de la Liga de Delos puesto que aparece en registros de tributos a Atenas entre 454/3 y 428/7 a. C.​ Pausanias menciona un templo de Atenea en Astipalea y menciona que también se le rendía culto como héroe a Cleomedes, un campeón de los Juegos Olímpicos del año 492 a. C. que fue despojado de su título.​ En el 105 a. C. los romanos firmaron una alianza con Astipalea seguramente a causa de sus buenos puertos y su posición central. Durante el Imperio romano fue una ciudad libre. Los romanos utilizaron la isla como base estratégica contre los piratas. Parece ser que fue lugar de nacimiento del filósofo cínico Onesícrito. En el 1207 fue cedida a Venecia por el emperador latino y dada en feudo a la familia Querini. La rama que gobernó la isla fue conocida como Querini-Estampalia. En el 1522 los otomanos ocuparon Rodas y unos años después (1537) fue ocupada la isla de Astipalea. Desde el 1646 al 1668, durante la guerra de Creta o Candia, la isla volvió a estar bajo influencia veneciana, pero al final permaneció en manos de los otomanos. En esa época gozó de gran autonomía bajo dependencia del Pachá de Rodas y pagando un pequeño tributo anual de 9.500 piastras. Desde 1821 a 1828 se unió a los insurgentes durante la guerra de independencia de Grecia. En 1912 fue cedida a Italia y formó parte del territorio del Dodecaneso. Los italianos la llamaban Stampalia. En 1947, después de la Segunda Guerra Mundial, fue transferida a Grecia junto con el resto de las islas del grupo. Véase también Museo Arqueológico de Astipalea Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Astipalea.
Stampalia

Stampalia (in greco Αστυπάλαια?, Astypálea, probabilmente dall'espressione άστυ + παλαιός, àstu + palaiòs, vale a dire "città antica") è un'isola dell'Egeo. È l'isola più occidentale del Dodecaneso. Geograficamente e storicamente è anche considerata parte delle Cicladi. Geografia L'isola ha una forma di farfalla, le cui due ali sono unite da un breve istmo. Dista 23 miglia nautiche dall'isola di Anafi nelle Cicladi. L'isola è la più occidentale delle isole del Dodecaneso, a circa Km 30 a ovest di Coo e ad altrettanti a sud-est dell'isola greca di Amorgos. Consta di due parti unite da un sottile istmo, in modo da formare ai due lati di questo due baie, la Baia Sant'Andrea a nord e la Baia della Maltesana a sud. Ha una lunghezza di Km. 18 e una larghezza massima di Km. 13, con una superficie di km². 99. L'isola è montuosa e si eleva fino a metri 506 nel M. Sant'Elia. Ha coste sviluppate e frastagliatissime. Una caratteristica dell'isola è l'assenza di serpenti e la presenza di qualche coniglio. Storia Secondo la mitologia, Astipalea era sorella di Europa e figlia di Agenore e di Telefassa, dalla cui unione con Poseidone nacque Euripilo re dell'isola di Coo. L'isola, il cui toponimo originario significa "città antica", fu invasa dai Dori che vi trovarono una precedente colonia fenicia. In età storica fu colonia di Argo e poi di Megara. In epoca ellenistica fece parte del regno dei Tolomei d'Egitto. Fu sottomessa dai Romani e con la spartizione dell'impero romano del IV secolo passò sotto l'impero bizantino di cui seguì le sorti fino al 1204, anno in cui, in seguito agli eventi della IV crociata entrò nell'orbita della Repubblica di Venezia, diventando per più di tre secoli feudo della famiglia veneziana dei Querini. Nel 1537 fu espugnata dai turchi ottomani che la tennero fino al 1912, anno in cui in seguito alla guerra italo-turca passò sotto dominio italiano insieme alle altre isole del Dodecaneso. I tedeschi la occuparono il 22 ottobre 1943 e la tennero fino alla fine della guerra, nel maggio 1945. Passò poi sotto occupazione britannica e nel marzo del 1947, per effetto del trattato di Parigi, entrò a far parte della Grecia. Amministrazione L'isola costituisce un comune della periferia dell'Egeo Meridionale (unità periferica di Calimno) con 1 238 abitanti al censimento 2001. Chora è il centro maggiore, costruita ad anfiteatro intorno alla collina su cui sorge il castello veneziano. Ha un aspetto tipicamente cicladico con candide case e qualche mulino a vento. Note Voci correlate Fondazione Querini Stampalia Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Stampalia Wikivoyage contiene informazioni turistiche su Stampalia Collegamenti esterni Sito ufficiale, su astypalaia.com.
Astypalaia

Astypalaia (Grieks: Αστυπάλαια) is een klein bergachtig eiland behorend tot de Dodekanesos, in de Egeïsche Zee. Astypalaia is een gemeente (dimos) in de Griekse bestuurlijke regio (periferia) Zuid-Egeïsche Eilanden. Omschrijving Het eiland bestaat feitelijk uit twee (met een smalle landstrook verbonden) kleine eilanden. Astypalaia ligt tussen de ten oosten gelegen eilandengroep Dodekanesos en de Cycladen eilanden in en zou ook tot de Cycladen kunnen worden gerekend (bijvoorbeeld vanwege de witte huizen) maar valt onder de Dodekanesos. Chora is de hoofdstad van Astypalaia. Deze kleine plaats is amfitheatrisch gebouwd tegenop een heuvel met witte huizen. Op de top staat een groot Venetiaans fort met Griekse windmolens. Binnenin het fort bevinden zich nog twee kerken. Vlak onder het fort aan de zuidzijde ligt de witte kerk van Panagia Portaitissa. Pera Gialo is de naam van de haven en deze ligt onderaan de heuvel van Chora. In de oudheid was er op Astypalaia een heldencultus rond Kleomedes van Astypalaia, een olympisch bokser die zestig kinderen had vermoord. Transport Er is een luchthaven op dit eiland en vanuit Athene zijn er vluchten naar het eiland. Bezienswaardigheden Vlak bij Chora ligt het strand van Livadi en er zijn nog andere stranden welke met de boot zijn te bereiken. De stranden bij de smalle strook die de twee eilanden met elkaar verbindt hebben ondiep water en liggen in een groene omgeving. In de nabijgelegen grot van de Draak bij Vathi zijn stalactieten en stalagmieten te zien. Important Bird Area Het eiland is samen met omliggende kleine eilandjes aangewezen als Important Bird Area door BirdLife International vanwege het belang voor significante populaties van de Audouins meeuw, Eleonora's valk en yelkouanpijlstormvogel.
Astipalea

Astipalea (gr. Αστυπάλαια) – grecka wyspa na Morzu Egejskim, należąca do archipelagu Dodekanez. Leży w administracji zdecentralizowanej Wyspy Egejskie, w regionie Wyspy Egejskie Południowe, w jednostce regionalnej Kalimnos, w gminie Astipalea. Powierzchnia wyspy wynosi około 97 km², a populacja 1238 mieszkańców (2001). Do wyspy należy również kilka niezamieszkanych wysepek, z których największymi są Sirna oraz Ofidusa. Astipalea jest głównie górzystą wyspą ze wzniesieniami nawet do 500 m n.p.m. Zbudowana jest z wapieni i fliszu. Na wyspie znajdują się także nieliczne plaże kamieniste. Stolicą wyspy jest Astipalea, gdzie znajduje się port obsługujący promy do Pireusu oraz głównych wysp archipelagu Dodekanez. Na wyspie dostępne są połączenia lotnicze między Astipaleą a Atenami. Ludność wyspy zajmuje się rybołówstwem oraz uprawą jęczmienia, fasoli i drzew cytrusowych. Na wyspie rozwinęła się turystyka. Historia W mitologii greckiej Astipalea miała być kobietą porwaną przez boga mórz Posejdona. W starożytności wyspa została skolonizowana przez miasto-państwo Megara, a następnie osiedlanie na wyspie kontynuowali Rzymianie. W średniowieczu Astipalea należała do Bizancjum, którzy byli we władaniu wyspy aż do roku 1207 kiedy po IV wyprawie krzyżowej wyspa przeszła we władanie weneckiej rodziny Qerini. W roku 1522 Astipalie zajęli Turcy, którzy władali wyspą aż do roku 1912, z wątkiem lat 1821–1828 kiedy zajęli ją Grecy w trakcie trwania greckiej wojny o niepodległość. Turcy utracili wyspę w 1912 na rzecz Włochów po przegranej w Wojnie włosko-tureckiej. Astipalea pozostawała w rękach włoskich do roku 1947, kiedy oficjalnie wyspa została przekazana Grecji. Dodatkowe informacje o wyspie Niezamieszkane wyspy wchodzące w skład wyspy: Sirna, Ofidusa, Awgo, Zilano, Ajia Kiriakí, Kutsomiti Miasta: Astipalea (1038 mieszkańców), Anagipsi (149 mieszkańców), Liwadi (39 mieszkańców), Vati (14 mieszkańców) Przypisy Bibliografia Bertarelli, L.V. (1929). Guida d'Italia, Vol. XVII. Consociazione Turistica Italiana, Milano
Astipaleia

Astipaleia ou Astypalaia (em grego: Αστυπάλαια) é uma ilha grega do arquipélago do Dodecaneso, no mar Egeu. Tem cerca de 1300 habitantes, 18 km de comprimento e 13 km de largura, com área de 96 km². É uma das doze ilhas principais do Dodecaneso. A cidade principal é Astipaleia, na parte oeste da baía sul. Tem um pequeno aeroporto. Há muitas igrejas e capelas e conservam-se as ruínas de antigos templos, bem como de colunas e outros restos. Astipaleia tem ligações por ferry com o Pireu e com outras ilhas do Dodecaneso e aéreas com Atenas. A ilha é formada por duas massas de rocha unidas no centro por um istmo. Antigamente foi possessão da Cária e chamava-se Pirra, e mais tarde Pilea. Na mitologia grega, Astipaleia foi uma mulher seduzida por Posidão na forma de um leão-marinho alado com cauda. Foi colónia de Mégara, e Ovídio menciona-a como uma das ilhas sujeitas a Minos (Creta). Tinha bons portos e posição central. Durante o Império Romano foi uma cidade livre. Os romanos utilizaram a ilha como base estratégica contra os piratas. Em 1207 foi cedida a Veneza pelo imperador latino e dada em feudo à família Querini. O ramo que governou a ilha era o Querini-Estampalia. Em 1522 os otomanos ocuparam Rodes e depois (1537) foi ocupada a ilha de Astipaleia. De 1646 a 1668, durante a guerra de Creta ou Candia, a ilha voltou a estar sob influência veneziana, mas no final permaneceu em mãos otomanas. Sob estes teve grande autonomia, sob o paxá de Rodes, a quem pagava um pequeno tributo anual de 9500 piastras. De 1821 a 1828 uniu-se aos revoltosos durante a guerra de independência da Grécia. Em 1912 foi cedida à Itália e fez parte do território do Dodecaneso. Em 1947, depois da Segunda Guerra Mundial, foi transferida para a Grécia juntamente com o resto do arquipélago. Ilha sustentável Em 2020 a Volkswagen assinou um contrato com o governo Grego para transformar a mobilidade da ilha, substituindo os veículos a combustão por veículos elétricos. Ao executivo grego cabe a função de substituir os geradores a gasóleo da ilha por aparelhos mais recentes, alimentados com energias renováveis. O objetivo é tornar Astypalea numa ilha verde e autossuficiente em termos energéticos e prevê um investimento de dez milhões de dólares. Durante os próximos anos, a Volkswagen irá substituir os 1.500 veículos existentes por cerca de mil carros e motas elétricas que poderão ser partilhados. A empresa alemã vai também criar 230 postos de abastecimento elétrico. Referências
Астипалеа

Астипалеа или Астипалаја (грчки грч. Αστυπάλαια) је једно од острва у групацији Додеканеза у источној Грчкој. Управно острво припада округу Калимнос у оквиру Периферије Јужни Егеј, где са околним острвцима и хридима чини посебну општину. Главно место на острву је истоимени градић Астипалеа. Природни услови Астипалеа је једно од најзападнијих острва Додеканеза и подједнако је удаљено од Аморгоса (припада Кикладима) и од најближег додеканешког острва, Коса. Острво је средње величине, каменито. Обала острва је веома разуђена. Заправо острво је са два наспрамна залива подељено на источни и западни део. Астипалеа има бројне мале плаже. Клима острва је средоземна са дугим, сушним летима и благим и кишовитим зимама. Недостатак воде је значајно ограничење, будући да Астипалеа није близу копна тако да постоји и недостатак подземних извора. Због тога је биљни и животињски свет су особени за ову климу, а од гајених култура доминирају маслина и винова лоза. Историја Астипалеа је насељена још током праисторије. Током старе Грчке Астипалеа је био један од малих полиса у веома важном делу Грчке. После тога острвом је владао стари Рим, а затим и Византија. 1204. године после освајања Цариграда од стране Крсташа Астипалеа потпада под власт Млечана, под којима остају дуго, до 16. века, када нови господар постаје османско царство. Становништво Астипалее је било укључено у Грчки устанак 20их година 19. века, али није било прикључено новооснованој Грчкој. 1912. године острво запоседа Италија, која га губи после Другог светског рата. Последњих деценија ово је донекле умањено развојем туризма. Становништво Главно становништво на Астипалеи су Грци. Астипалеа спада у ретко насељена острва међу значајинијим острвима Додеканеза, али је развој туризма протеклих 20ак година допринео просперитету острва и смањењу пада броја становника. Привреда Данас се привреда Астиапалее све више заснива на туризму и поморству, а све мање на традициналној пољопривреди (маслине, винова лоза, мање јужно воће). Спољашње везе www.astypalaia.gr Званична страница општине Астипалеа