NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Crkva Svetog Dimitrija (Solun)

Crkva Svetog Dimitrija u Solunu je najvažnija i najveća crkva u Solunu. Sveti Dimitrije je zaštitnik grada Soluna. Crkva datira iz vremena Vizantijskog carstva kada je Solun bio drugi po veličini grad u Vizantiji odmah posle Konstantinopolja (Carigrada). Crkva se nalazi na svetskoj kulturnoj baštini od izuzetnog značaja od 1989. godine. Istorija Prva crkva sagrađena je oko četvrtog veka, na mestu rimskog kupatila. Nekoliko puta je razarana od požara, a na kraju je crkva sagrađena kao petobrodna bazilika (629—634), ovo je oblik crkve koji se zadržao do danas. Mozaici koji se danas nalaze u crkvi predstavljaju retke primere umetnosti preživele iz doba Ikonoborstva. Nakon osvajanja Soluna od strane Turaka 1430. godine, crkva je pretvorena u džamiju. Nakon oslobađanja Soluna u balkanskim ratovima Crkva Svetog Dimitrija je osveštana i ponovo joj je vraćeno zvono. Crkva je nažalost razorena 1917 u Velikom solunskom požaru, ali je restaurirana između 1926. i 1948. godine. Prilikom funkcionisanja crkve kao džamije i velikog oštećenja u požaru iz 1917, najveći deo mozaika iz vizantijskog perioda je izgubljen. Kasnija iskopavanja su otkrila delove rimskog kupatila, koji se i danas mogu videti unutar crkve, gde su Rimljani držali Svetog Dimitrija i pogubili ga. Unutar crkve nalazi se sarkofag sa moštima Svetog Dimitrija. Crkva danas predstavlja jedan od najlepših primera paleohrišćanskih i vizantijskih spomenika kulture u Solunu. Crkva se nalazi u Istoimenoj ulici. Vidi još Dimitrije Solunski Žitije Svetog Dimitrija Literatura References Spoljašnje veze Grčki web sajt posvećen crkvi sv Dimitrija u Solunu Detalji i kontakt crkve
Свети Николай Анапавсас

„Свети Николай Анапавсас“ (на гръцки: Μονή Αγίου Νικολάου Αναπαυσά) е един от шестте действащи православни манастири на Метеора, Гърция. Намира се върху отвесна скала между руините на манастирите „Христос Пантократор“, Свети манастир, „Свети Йоан Кръстител“ и Дупянския скит, югозападно от Големия Метеор и Варлаам. История Днешният манастир е построен в края на ХV век върху руините на стария манастир, построен в края на ХІІІ век. За името Анапавсас има множество тълкувания, като най-вероятно обителта е получила името си по името на някой ктитор, с чиито средства е издигнат първоначално манастирът. Тясната и ограничена площ на скалата е причината различните помещения на манастира да не са на едно равнище, а да са разположени на етажи, един върху друг. Така на първото равнище са храмът и трапезарията, а над тях са килиите на монасите. В началото но ХХ век манастирът е изоставен и започва да се руши. С оглед опазването им повечето ценни ръкописи са предадени за съхранение в манастира Света Троица. След 1960 г. Свети Никола Анапавса е обновен от Гръцката археологическа служба, като са реставрирани и почистени стенописите. Манастирът отново става действащ. Католикон Централният храм (католикон) на манастира е посветен на Свети Никола и е разположен на първия етаж. Представлява малка правоъгълна сграда, прилепена към южната стена на манастира и следва формата на скалата. Храмът започва да се строи няколко години след 1510 г. с паричната помощ на митрополит Дионисий Лариски, и на йеромонах Никонор – архиерейски екзарх на Стаги (днес град Каламбака). Портретите на двамата ктитори са изписани в нартекса на църквата. Според надпис над входа на църквата от 1527 г. църквата е изографисана от прочутия зограф Теофан Критски. Галерия Вижте също Свети Йоан Предтеча (манастир в Метеора) Литература Проватакис, Теохарис: Метеора. История на манастирите и монашеството, изд. „Михалис Тубис“, Атина, с.69-70 Външни препратки Монастырь Святого Николая Анапавсаса (Каламбака) Бележки
Monastýr Agios Nikolaos Anapafsa

Monastýr Agios Nikolaos Anapafsa (Klášter sv. Mikuláše Anapafsy; řecky Μονή Αγίου Νικολάου Αναπαυσά) je pravoslavný monastýr, který je součástí klášterního komplexu Meteora v oblasti Thesálie v Řecku, poblíž města Kalambaka. Nachází se na vrcholu skály. Pojmenován je po svém pololegendárním zakladateli, středověkém asketovi Mikuláši. Monastýr je jedním ze šesti, které nadále působí v Meteoře, která je od roku 1988 zařazena na seznam světového dědictví UNESCO. Stavba je přizpůsobena malé náhorní plošině, na které je postavena. Ve spodním patře monastýru je kaple sv. Antonína ze 14. století se stopami nástěnných maleb a krypta. V nejvyšším patře je katholikon. V jednom patře je kostnice a kaple sv. Jana. Monastýr byl přestavěn v prvním desetiletí 16. století metropolitou Larissy sv. Dionysiem Milosrdným a jeromonachem Nikanorem. Fresky v katholikonu vytvořil krétský malíř Theofanis Strelitza v roce 1527. Patří k nejvýznamnějším památkám postbyzantského malířství. V první polovině 20. století byl klášter opuštěný a byl poškozen za druhé světové války. V 60. letech 20. století byl pak restaurován. Odkazy Reference V tomto článku byly použity překlady textů z článků Monastery of St. Nicholas Anapausas na anglické Wikipedii a Μονή Αγίου Νικολάου Αναπαυσά na řecké Wikipedii. Související články Východní křesťanství Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Monastýr Agios Nikolaos Anapafsa na Wikimedia Commons
Monastery of St. Nicholas Anapausas

The Monastery of Saint Nicholas Anapausas (Greek: Μονή Αγίου Νικολάου Αναπαυσά) is a former Greek Orthodox monastery near the town of Kalambaka, in the Thessaly region of central Greece. It is located at the top of a rocky precipice over 415 metres (1,362 ft) above the Pineios valley floor. It is one of twenty-four monasteries that were originally built at Meteora. Founded at the end of the 14th century, the Nicholas Anapausas monastery is one of the oldest existing of the Meteora monasteries. Collectively titled Meteora, in 1988 the extant six monasteries were inscribed on the UNESCO World Heritage List. Geography Twenty-four monasteries were built on rock cliffs in the deltaic plains of Meteora. The cliffs rise to a height of more than 400 metres (1,300 ft). The monasteries are situated in the Pineios Valley within the Thessalian plains, close to the town of Kalambaka. The rock cliffs, dated by chemical analysis to be 60-million years old, were created during earthquakes, and are of sandstone and conglomerate formations caused by fluvial erosion. The sediments were once in an inland sea during the Pliocene epoch. The cliffs rose as a cone during the earthquakes, forming steep rock columns, known as "heavenly columns". The area is hilly and forested, with river valleys, and a protected area known as Trikala Aesthetic Forest. Most of the monasteries were located near the Saint Nicholas Anapausas Monastery; however, both the monasteries of Saint Stephen and Holy Trinity are located further to the south. History The history of building monasteries on top of perilous cliffs near Meteora occurred between the 14th and 15th centuries. Even prior to this, in the 11th century, religious communities had established hermitages at the foot of these cliffs. In the 14th century, the titular emperor of Serbs and Greeks, John Uroš, became a monk and moved to Meteora; he endowed, rebuilt and established monasteries here. During the political upheavals in the region during this century, monks retreated to the safe haven offered by the cliffs. By end of the fifteenth century, there were 24 such monasteries, such as St. Nicholas Anapausas, Rousanou–Saint Barbara, and Great Meteoron. As of December 2025, St. Nicholas Anapafsas and Rousanou monasteries were extant, yet inactive; and four of the original monasteries were occupied and in use, including the Great Meteoron, Holy Trinity (Aghia Trias), St. Stephen (Aghios Stephanos), and the Varlaam Monastery; and together the six monasteries make up the UNESCO World Heritage Site, named Meteora; inscribed in 1988. See also Church of Greece List of Greek Orthodox monasteries in Greece Notes References External links Media related to Moni Agiou Nikolaou (Meteora) at Wikimedia Commons
Monasterio de San Nicolás (Meteora)

El monasterio de San Nicolás (Μονή Αγίου Νικολάου Αναπαυσά en griego) es un monasterio ortodoxo, situado al norte de Grecia, en la llanura de Tesalia, en las proximidades de Kalambaka, en el valle del río Peneo. Forma parte de un grupo de seis monasterios denominados Monasterios suspendidos en los aires o Monasterios en el cielo situados en Meteora, que fueron clasificados como Patrimonio de la Humanidad por la Unesco desde el año 1988.​ Se encuentra en la parte occidental de los riscos de Meteora, sobre el pueblo de Kastraki, en la cima de una formación rocosa de 80 metros de altura. Para ascender a este monasterio hay que recorrer un camino escarpado, muy cercano al acantilado, que está compuesto por 143 escalones y por una escalera con 85 escalones tallados en la propia pared rocosa. El Monasterio de San Nicolás se distingue por su diseño, adaptado a la pequeña extensión del espacio en el que está construido, con pisos sucesivos. En la planta baja del monasterio se encuentra la capilla de San Antonio, del siglo XIV, con vestigios de hagiografías y una cripta. En la primera planta está el katholikón. La decoración de esta parcela es obra de Teófanes de Creta. En el piso superior se encuentran el archonaki (banco antiguo), el osario y una capilla dedicada a Juan el Bautista. Las fechas de su construcción son desconocidas, se cree que un primer núcleo de edificios data del siglo XIII, por un anacoreta llamado Nicanor Anapavsas. Fue reconstruido en la primera década del siglo XVI por el obispo metropolitano de Larisa, Agios Dionysios. Los frescos y pinturas hagiográficas son uno de los conjuntos más importantes de pintura postbizantina en Grecia. Debido a la pequeña superficie disponible en las paredes del templo, muchas representaciones tienen un tamaño de imagen portátil. Se muestran imágenes como la Asunción, escenas de diversos santos y de Cristo. En la cúpula de la iglesia principal se encuentra un pantocrátor. Durante la Segunda Guerra Mundial el monasterio sufrió daños. En los años 1960 comenzaron los trabajos de restauración que duraron hasta el final del siglo. No hay información sobre cuántos monjes vivieron allí en sus momentos de esplendor. Actualmente, sólo un monje guarda sus tesoros. Galería de imágenes Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Monasterio de San Nicolás.
Monastère Agios Nikolaos

Le monastère Agios Nikolaos Anapausas (en grec moderne : Μονή Αγίου Νικολάου Αναπαυσά, Saint Nicolas) est un monastère chrétien orthodoxe ou catholicon, qui fait partie des monastères des Météores, situés en Grèce, dans la vallée du Pénée en Thessalie. Le couvent a été décoré par Théophane, célèbre peintre crétois du XVe siècle. Voir aussi Articles connexes Monastères des Météores Parc national de Tzoumérka-Achelóos-Ágrafa-Météores Liens externes Portail du monachisme Portail de l’architecture chrétienne Portail de la Grèce Portail du christianisme orthodoxe
Monastero Agios Nikolaos

Il monastero Agios Nikolaos (in greco Μονή Αγίου Νικολάου Αναπαυσά?, Moni Agiu Nikolau Anapafsa) è un monastero ortodosso del nord della Grecia. È il più piccolo di quelli ancora attivi. Posizione Sorge nella parte occidentale delle falesie di Meteora sopra il villaggio di Kastraki, in cima a una formazione rocciosa alta 80 metri. L'accesso agli edifici è costituito da un sentiero che accede ai piedi della rupe con 143 gradini e di una scala di 85 gradini scavati nella parete rocciosa. Dal monastero si gode una vista mozzafiato. Storia Le date della sua edificazione sono sconosciute, si ritiene che un primo nucleo di costruzioni risalga al tredicesimo secolo, ad opera di un anacoreta chiamato Nicanor Anapavsas. Le successive fasi di edificazione, visto l'esiguo spazio a disposizione, si sono sviluppate in altezza. Nel sedicesimo secolo si edificò al piano superiore la chiesa di San Nicolao e vari edifici monastici che vennero abbandonati agli inizi del ventesimo secolo. Durante la seconda guerra mondiale subì danneggiamenti. Negli anni sessanta iniziarono i lavori di restauro che durarono fino alla fine del secolo. Non vi sono informazioni su quanti monaci vi vivevano nei suoi momenti di splendore. Attualmente un solo monaco ne custodisce i tesori. Architettura Gli esigui spazi a disposizione degli edificatori in cima a questa formazione rocciosa hanno costretto gli stessi a sviluppare le costruzioni sfruttando ogni minima sporgenza della roccia, in parte ricavando spazio con degli scavi. Il tutto si sviluppa per ovvi motivi in altezza, rendendo ancora più vertiginoso il già ripido paesaggio. Al primo livello si trova la cappella di Sant'Antonio con affreschi del quattordicesimo secolo, di soli quattro metri quadrati che permette la presenza in pratica di una sola persona e di una cripta ove venivano custoditi le reliquie e i manoscritti. Al secondo livello si trova la chiesa (Katolikon) di San Nicola del sedicesimo secolo, interamente decorata da affreschi del famoso pittore di scuola cretese Théophane Strelítzas (Θεοφάνης Στρελίτζας) del 1527. Essi mostrano diverse scene della Bibbia, come Giona nella bocca della balena, le Nozze di Cana e varie immagini di santi, il Cristo pantocratore nella cupola, la dormizione di Maria e le tentazioni di Cristo. Nel piccolo Nartece vi si trova il dipinto di Adamo che dà il nome agli animali in particolare vi si vedono un elefante, un cavallo, un leopardo e un gatto e vari animali favolosi come il drago e il basilisco. Il terzo livello è costituito dal refettorio, pure affrescato, dall'ossario e dalla cappella di San Giovanni Battista. Galleria d'immagini Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Monastero Agios Nikolaos
Klasztor Świętego Mikołaja Odpoczywającego

Klasztor Świętego Mikołaja Odpoczywającego (gr. Μονή Αγίου Νικολάου Αναπαυσά = Moni Ajiu Nikolau Anapafsa) – grecki monastyr, najmniejszy ze współcześnie działających klasztorów w Meteorach. Położenie Położony jest w zachodniej części Meteorów, tuż ponad wioską Kastraki, na szczycie wąskiej 80-metrowej skały, pomiędzy ruinami monasterów św. Jana Chrzciciela i Pantokratora. Prowadzi do niego osiemdziesiąt bardzo stromych stopni. Dość trudne, strome podejście oraz maleńkie rozmiary budowli sprawiają, że należy on do rzadziej odwiedzanych przez turystów. Słynie (oprócz typowych zabytków) z niezwykłych pejzaży formacji skalnych, których widok roztacza się z jego tarasu. Historia Zorganizowane życie monastyczne pojawiło się tutaj w pierwszej połowie XIV w., a klasztor istniał już pod koniec XIV w. Cerkiew św. Mikołaja została wybudowana i pokryta malowidłami w XVI w. W 1909 w klasztorze nikt nie mieszkał, a mury niszczały. W pierwszych latach II wojny światowej został uszkodzony przez niemieckie bomby. W latach sześćdziesiątych XX w. rozpoczęto renowację, ukończoną na początku XXI w. Oczyszczono wtedy freski, wzmocniono budynki oraz zbudowano kamienny chodnik, wiodący do furty klasztornej przez zarośla. Brak jest informacji na temat, ilu mnichów zamieszkiwało klasztor w czasach świetności. Współcześnie żyje tu tylko jeden mnich – archimandryta Polikarp. Architektura Jego układ architektoniczny charakteryzuje się nietypową konstrukcją. Usytuowanie na szczycie iglicy skalnej wymusiło piętrowy układ budynków, wtopionych częściowo w skałę. Na pierwszym poziomie znajduje się maleńka kaplica św. Antoniego z malowidłami z XIV w. oraz krypta, w której niegdyś przechowywano kodeksy i relikwie. Na następnym poziomie jest katolikon pod wezwaniem św. Mikołaja z malowidłami z 1527 wykonanymi przez młodego Teofanisa Strelitzasa z Krety. Jego obrazy przedstawiają rozmaite sceny biblijne (np. Jonasz w paszczy wieloryba, Sąd Ostateczny, Wesele w Kanie Galilejskiej, Modlitwę Dziewicy) i pełnopostaciowe wizerunki świętych. Do najcenniejszych malowideł należą: Bogurodzica (w sanktuarium), Pantokrator (w kopule) oraz Zaśnięcie św. Mikołaja i Kuszenie Chrystusa. W niewielkim narteksie znajduje się malowidło przedstawiające Adama nadającego nazwy zwierzętom. Fresk ten pozbawiony jest bizantyjskiej powagi, a obok słonia, konia, pantery, koguta i kilku innych zwierząt widnieją baśniowe stwory w rodzaju bazyliszka. Na trzecim, ostatnim poziomie jest stary refektarz pokryty freskami, dziś zamieniony w salę przyjęć, a także ossuarium i kaplica św. Jana Chrzciciela. Freski klasztorne – galeria Bibliografia Degiorgio L., Święte Meteory. Państwo mnichów na skałach, Holy Meteora, 1987, s.22–23, ISBN 960-7449-06-1 Rusin W., Grecja. Praktyczny Przewodnik, Wydawnictwo Pascal sp. z o.o., Bielsko-Biała 2007, s.257–258, ISBN 978-83-7304-753-2 Linki zewnętrzne Strona internetowa monastyru (gr.)
Agios Nikolaos Anapafsas

Agios Nikolaos Anapafsas är ett kloster i världsarvet Meteora i Grekland som byggdes på 1500-talet av Sankt Dionysious Metropolit i Larissa. Klostret övergavs av 1900 och förföll tills det renoverades på 1960-talet. Namnet "Anapafsas" är av okänt ursprung; det kan vara efternamnet av en tidig munk eller grundare. Här finns väggmålingar från 1500-talet av den kretensiske ikonografen Theophanis Bathas-Strelitzas. Idag bor en munk i klostret. Referenser
Métropole de Mistra

La Métropole de Mistra, en grec Μητροπολιτικός, « Metropolis », est le siège de l'évêché de ville médiévale de Mistra en Laconie dans le Péloponnèse en Grèce. L'ensemble architectural est composé de la cathédrale Agios Dimitrios, Αγίου Δημητρίου et du palais épiscopal qui abrite désormais le Musée Archéologique de Mistra. Histoire La cathédrale orthodoxe a été construite vers 1240 par le Métropolite Eugène. Description Quelques vues de l'église Pièces exposées Le Musée Archéoligique de Mistra qui occupe actuellement les bâtiments de la Métropole de Mistra, présente quelques pièces archéologiques et historiques remarquables. Références Articles connexes Église des Saints-Théodore Église Sainte-Sophie de Mistra Évangélistria Église de l'Hodighitria Liens externes Portail de l’architecture chrétienne Portail de la Grèce Portail du christianisme orthodoxe
Chiesa di San Demetrio (Mistra)

La chiesa di San Demetrio (in greco Άγιος Δημήτριος?, Agios Dimitrios) è una chiesa ortodossa di Mistra, nel comune di Sparta, in Grecia. Il complesso contiene al suo interno il palazzo Metropolita, che ospita il Museo archeologico di Mistra, ed è incluso insieme all'intero sito archeologico tra i patrimoni dell'umanità. Storia La costruzione della chiesa iniziò probabilmente nel XIII secolo ad opera dell'igumeno Eugenio nel 1270, per esser poi ampliata sotto il metropolita di Lacedomonia Niceforo Moschopoulos intorno al 1291-1292, stando alle iscrizioni rinvenute. Infatti sull'architrave dell'entrata principale si trova un'iscrizione che ricorda Niceforo, il fondatore della chiesa, un'altra nella prima colonna a destra entrando nell'edificio, risale al 1311-1312, afferma che Niceforo è il fondatore della chiesa, che restaurò i mulini di Magoula, piantò ulivi e comprò le case vicino alla chiesa. Questi interventi del XIII secolo coincisero con lo spostamento della sede della diocesi da Sparta a Mistra, divenuta il centro del Peloponneso bizantino. Successivamente nel XV secolo la costruzione originaria fu ampliata, con l'aggiunta di un bassorilievo di pietra in memoria dell'incoronazione dell'ultimo imperatore bizantino Costantino XI Paleologo. Descrizione La chiesa è un peculiare esempio di commistione tra una basilica a tre navate e la tradizionale chiesa bizantina a croce greca inscritta in un quadrato. Gran parte del complesso circostante risale invece al rifacimento del XV secolo e al periodo ottomano. Nel XV secolo, Matteo, vescovo di Lacedemonia, adottò il piano della Pantanassa per la metropoli, e fece rimuovere il tetto per aggiungere un piano e cinque cupole. L'edificio conserva la sua pianta basilicale al primo piano e ha una pianta a croce al secondo piano. Questa combinazione, insolita nell'arte bizantina, si trova invece frequentemente a Mistra. Gli interni sono decorati con numerosi affreschi, molti dei quali distrutti con gli interventi edilizi del XV secolo: nella navata centrale si trovano scene della vita di Cristo, nella navata sinistra scene di vita di Demetrio di Tessalonica e nella navata destra la vita di Maria; nell'abside del Santissimo Sacramento vi è una rappresentazione della Vergine Maria con il bambino, nel diaconicon la Trinità e rappresentazioni del Giudizio Universale e dei concili ecumenici. Per quanto riguarda le sculture, è difficile identificare un'unità di stile o di periodo, poiché la maggior parte delle sculture provengono da altre parti e sono semplicemente riutilizzate qui. Per esempio, i quattro capitelli delle colonne più occidentali sono paleocristiani, con motivi floreali, mentre le altre due colonne sono solo imitazioni successive. Sul muro esterno meridionale, un fregio contiene elementi di diversi periodi e stili che sembrano provenire, almeno in parte, dall'antica chiesa di Sparta. Incastonato nel pavimento vi è un bassorilievo di pietra con l'aquila bicipite, lo stemma dei Paleologi, in memoria dell'incoronazione dell'ultimo imperatore bizantino Costantino XI. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su chiesa di San Demetrio
Ватийски мост

Ватийският мост (на гръцки: Γεφύρι Της Βαθιάς) е каменен мост в Егейска Македония, Гърция. Мостът е разположен на малката река Ватия, приток на Праморица, на километър от село Хрисавги (Мирали) по пътя за Корифи. Мостът е изграден през юли 1795 година според надписа „1795 ΜΙΝΥ ΙΟΥΛΙΟΥ“, който е преместен на изградения до него нов мост. Мостът е с един отвор и е имал каменен парапет, от който са запазени остатъци. Бележки
Sofia Befon Palaio Faliro Indoor Hall

Sofia Befon Palaio Faliro Indoor Hall (alternate spelling: Sophia Mpefon) (Greek: Κλειστό Γυμναστήριο Σοφία Μπεφόν), is an indoor sporting arena that is located in Palaio Faliro, a suburban town in the Athens agglomeration, Greece. The arena is named in honor of Sofia Befon. It is mainly used to host gymnastics, and basketball, volleyball, and handball games. The seating capacity of the arena is 772 people in the permanent upper tier, and 1,204 people with the retractable seats in the lower tier. History Sofia Befon Indoor Hall opened in 2017. It has been used as the home arena of the Greek professional basketball clubs Palaio Faliro, Panionios, and Ionikos Nikaias. References External links Image 1 of Sofia Befon Indoor Hall Exterior Image 2 of Sofia Befon Indoor Hall Exterior Image 1 of Sofia Befon Indoor Hall Interior Image 2 of Sofia Befon Indoor Hall Interior Image 3 of Sofia Befon Indoor Hall Interior Image 4 of Sofia Befon Indoor Hall Interior Image 5 of Sofia Befon Indoor Hall Interior Video of Sofia Befon Indoor Hall Το κλειστό γήπεδο "Σοφία Μπεφόν" στο Π. Φάληρο θα είναι η νέα έδρα του Πανιωνίου (in Greek)