NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Кефалония

Кефалония̀ (на гръцки: Κεφαλλονιά) е гръцки остров в Йонийско море, най-големият от групата на Йонийските острови с площ 734 km². География Дължината му от север на юг е 40 km, а широчината достига до 24 km. На североизток протока Итака (минимална ширина 3 km) го отделя от остров Итака, а на 15 km на юг е разположен остров Закинтос. Бреговата му линия, особено на запад, север и изток е силно разчленена, като тук дълбоко в сушата се врязват заливите Ливади, Мирто и Сами. Изграден е предимно от варовици, образуващи обширно плато и къси хребети със стръмни склонове. Максимална височина връх Енос 1627 m, издигащ се в южната му част. Намира се в силна сеизмична зона. В 1953 г. пострадва значително от опустошително земетресение. Покрай брега се простира тясна крайбрежна равнина. Големи участъци от острова са обрасли с вечнозелени и листопадни храсти и малки борови горички. Отглеждат се маслини, тютюн, лозя и овощни градини. Най-големият град и столица на едноименната провинция е Аргостоли. Населението на острова е 35 800 души (2011 г.). История Според една от версиите островът получил името си от митологическия герой Кефал (Cephalus). Кефал бил син на Хермес. След като Кефал помогнал на Амфитрион във война и за награда той му дал острова, който днес носи неговото име. Според друга версия името означава – „остров с глава“ и е свързано с името на скалата Кефалус. През XII – XV век островът е феодално владение, ведно със съседния Закинтос – графство Кефалония и Закинтос. В края на XIX век на острова се преселва италианско население – рибари и търговци от южна Италия и Сицилия. В годините на Втората световна война остров Кефалония е окупиран през 1941 година от италианската армия. През септември 1943 година Италия капитулира и след подписаното примирие обявява война на Германия. На остров Кефалония пристигат германски части. Намиращата се на острова италианска Тридесет и трета пехотна дивизия „Акуи“ командвана от генерал Антонио Гандин отхвърля ултиматума даден и от германските части на подполковник Ханс Барге за разоръжаване и капитулация и води 7 дневни успешни боеве на острова срещу германските войски потапяйки два германски кораба, но на 21 септември 1943 година на Кефалония са прехвърлени крупни германски планински поделения командвани от майор фон Хиршфелд и италианските войски попадат в обкръжение и са пленени. Германците разстрелват 8400 италианци от дивизията „Акуи“ в това число и генерал Антоно Гандин, чието тяло е хвърлено в морето. Други части от италианските войски на острова са въдворени във военнопленнически лагери а трета част от италианците се сражава заедно с гръцките партизани от ЕЛАС и на 29 септември 1944 година след съвместна италиано-гръцка офанзива Кефалония е освободена от германска окупация. В литературата и изкуството „Мандолината на капитан Корели“ Вентури, Марчело „Бял флаг над Кефалония“ „Кефалония“ – италиански игрален филм 2005 г., с участието на Лука Дзингарети „Капитан Корели“ – игрален филм, САЩ, 2001 г. с участието нa Никълъс Кейдж и Пенелопе Крус. Източници
Kefalonia

Kefalonia (řecky Κεφαλλονιά) je největší ostrov v Jónském moři a šestý největší ostrov patřící Řecku. Hlavní město Kefalonie je Argostoli. Má rozlohu přibližně 780 km² (v závislosti na zdroji 730 km² až 800 km²). Nejvýznamnějšími městy ostrova jsou Argostoli, Lixouri, Paliki, Antipata, Sami, Asos a Skala. Administrativní dělení Na ostrově Kefalonia žije 35 801 obyvatel (k roku 2011). Ostrov je zároveň stejnojmennou regionální jednotkou v kraji Jónské ostrovy s hlavním městem Argostolion. K regionální jednotce náleží také několik menších neobydlených ostrovů. Regionální jednotka Kefalonia se člení na 3 obce, které jsou všechny na hlavním ostrově. Ty se dále člení na 8 obecních jednotek. Geomorfologie Krajina ostrova je hornatá. Nejvyšší nadmořské výšky dosahuje hora Ainos (1628 m). Zajímavá a známá je jeskyně Melissani s jezírkem, která se nachází 3 km od města Sami. Další významnou jeskyní je jeskyně Drogarati. Nachází se necelé 4 km od města Sami. Ostrov má, kromě jeskyní a hor, krásné i pláže. Nejhezčí pláží tohoto ostrova je pláž Myrthos. Je to jak nejhezčí pláž ostrova, tak i jedna z nejhezčích z celého Řecka. Další pěkné pláže se nachází ve městech Skala a Lourdata. Flóra a fauna Na ostrově se pěstuje vinná réva, fíky, olivy a také je rozvinuté rybářství. Historie Ostrov byl pojmenován Kefalénie po antickém hrdinovi Kefalovi, který ho dostal za pomoc ve válce od krále Amfitryóna. Ve druhé světové válce 24. září 1943 bylo na ostrově zavražděno více než 5 000 italských vojáků, když se vzdali po italské kapitulaci po boji proti Němcům. Popravu nařídil Adolf Hitler a tato událost se stala jedním z největších masakrů druhé světové války. Na pozadí válečných událostí se odehrává román Mandolína kapitána Corelliho, který je předlohou stejnojmenného filmu. Zajímavosti Nedaleko obce Markopoulo stojí pravoslavný chrám Přesvaté Bohorodice. Zajímavostí jsou hadi žijící v jeho okolí, které věřící identifikovali jako naplnění biblického proroctví z Mk 16, 17–18 (Kral, ČEP). Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Kefalonia na polské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kefalonia na Wikimedia Commons
Kefalonia

Kefalonia/Kefallinia er den største joniske ø, på 734.014 km² med 36.450 indbyggere. Øen er tyndt befolket; den er grøn, men ikke frugtbar overalt. Der er flere hundrede vilde blomsterarter og over 60 forskellige orkidéarter. Eksterne kilder/henvisninger Concise statistical yearbook of Greece. 2009
Kefalonija

Kefalonija (grčki: Κεφαλλονιά, Κεφαλονιά) je grčki otok u Jonskom moru. Vjeruje se da je otok nazvan prema mitološkoj figuri Kefalusu (Cifalis). Postoji vjerovanje da naziv potiče zbog izgleda otoka pa se naziva i "otok s glavom" (gr: κεφάλι - glava). Zemljopis Kefalonija je najveći otok iz grupe Jonskih otoka. Otok Kefaloniju, uz otok Itaku čini prefekturu Kefalonija i Itaka, čiji je glavni grad Argostoli. Populacija otoka je blizu 45000. U pogledu populacije, to je jedna od najviše rastućih regija Grčke, sa stopom rasta od 35% do 40% tijekom 1990-ih. Argostoli je mjesto u kome živi trećina stanovništva otoka. Liksuri je drugo po veličini naselje na otoku. U ova dva gradića živi skoro dvije trećine stanovništva cijelog otoka. Sjeverno od Kefalonije nalazi se Itaka, otok koje duguje svoju slavu grčkim mitovima. Poznato je širom svijeta po Homerovim epovima Ilijadi i Odiseji, kao postojbina grčkog heroja Odiseja. Izvori Vanjske poveznice
Kefaloniá

Kefaloniá (korábban Kefalónia, görög írással Κεφαλονιά vagy Κεφαλλονιά) a Jón-szigetek legnagyobb tagja Görögország nyugati részén. Területe 781 km², lakossága 35 800 fő (2011), népsűrűsége kb. 50 fő/km². Székhelye Argosztóli. Magas hegyláncok, tágas öblök, zöld, buján tenyésző vegetáció jellemzi a szigetet. Az Odüsszeia a homéroszi hagyomány szerint Szamé néven említi. Éghajlat Kefalóniára meleg, napsütéses nyarak és enyhe, esős telek jellemzőek. Az éves átlagos csapadékmennyiség Argosztóliban 780 mm körüli, melynek zöme októbertől áprilisig hull le. A nyári hónapokban általában igen kevés vagy egyáltalán nincs csapadék. Történelem Az ókorban a sziget négy fő településből állt: Krané, Palé, Proné, Szamé. Számos, a késő mükénéi kultúrából származó sírlelet a sziget korabeli virágkorát valószínűsíti (Kr. e. 1500 körül). Korinthosz és Korfu vitája idején Korinthosz oldalára állt, majd belekényszerült a peloponnészoszi háborúba (Kr. e. 5. század). Kr. e. 225-től az aitolok szövetségese, majd Kr. e. 189-ben római kézre került. Lakóinak a kora középkorban mindig más uralomnak kellett engedelmeskedniük, míg 1500 körül velencei fennhatóság alá nem került. 1797-ben átmenetileg a franciákhoz, majd az angol védnökség után végérvényesen Görögországhoz csatolták. 2014. januárjában 5,8-as erősségű földrengés rázta meg. Galéria Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben a Cephalonia című angol Wikipédia-szócikk fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként. Jegyzetek Források Frauke Burian: Korfu, Jón-szigetek (Pegazus, 1996) ISBN 9637598308
Kefalinia

Kefalinia (ngr. Κεφαλονιά Kefaloniá, stgr. Κεφαλληνία Kefallenía, wł. Cefalonia) – wyspa grecka na Morzu Jońskim, największa spośród Wysp Jońskich. Powierzchnia 773 km² (zależnie od źródeł 730 km²– 800 km²). Kefalinia należy do administracji zdecentralizowanej Peloponez, Grecja Zachodnia i Wyspy Jońskie, w regionie Wyspy Jońskie, w jednostce regionalnej Kefalinia, w gminie Kefalinia. Głównym miastem wyspy jest Argostoli, odległe o 7 km od jedynego lotniska na wyspie. Przeważa surowy krajobraz górzysty z górą Enos jako najwyższym szczytem (1628 m n.p.m.), z tamtejszym rezerwatem jodły greckiej (Abies cephalonica). Na terenach rolniczych prowadzona jest uprawa winorośli, figowców i oliwek, naturalnie rozwinięte jest rybołówstwo. Historia Wyspa została zasiedlona w II tys. p.n.e., co potwierdzją odkrycia nekropolii z epoki mykeńskiej 1160–1100 p.n.e. (według Homera należąca do Odyseusza), oraz ruin murów obronnych w miejscowościach Kastron, Kranea i Sami. W późniejszych czasach mieszkańcy wyspy brali udział po stronie Aten w wojnie peloponeskiej (431–404 p.n.e.). W 189 p.n.e. Kefalinia została podbita przez Rzymian i włączona do prowincji Epir. Po podziale cesarstwa w 395 r. znalazła się w Cesarstwie Bizantyńskim. W 1082 r. opanował ją Robert Guiscard. W latach 1350–1479 i 1500–1797 należała do Republiki Weneckiej, a w okresie 1479–1500 do Imperium Osmańskiego. W latach 1800–1807 była częścią Republiki Siedmiu Wysp, a w 1864 r. wraz z Wyspami Jońskimi weszła w skład niepodległego państwa greckiego. Podczas II wojny światowej wyspa była okupowana głównie przez wojska włoskie. Po kapitulacji Włoch wobec sił alianckich we wrześniu 1943 r. i po przejęciu wyspy przez Niemców, doszło do masowej zbrodni wymordowania 5000 włoskich żołnierzy przez oddziały Wehrmachtu. Kompletne zniszczenie miast i wsi nastąpiło podczas wielkiego trzęsienia ziemi w rejonie Morza Jońskiego, które dotknęło wyspę w sierpniu 1953 r. Sławne postacie Na wyspie urodzili się m.in.: sławni greccy politycy gen. Joanis Metaksas i jego przodek Andreas Metaksas, znany historyk sztuki, pisarz i kolekcjoner Christian Zervos, kompozytor i dyrygent Andiochos Ewangelatos, wybitni archeolodzy Spiridon Marinatos i Nikolaos Platon; jest to też miejsce narodzin XIX-wiecznego misjonarza i dyplomaty papieskiego, biskupa Buhadgiara. W kulturze współczesnej Dokonana przez hitlerowski Wehrmacht masakra włoskich jeńców znalazła odbicie w wydanej w 1963 r. powieści włoskiego neorealisty Marcello Venturiego Bandiera bianca a Cefalonia (Biała flaga nad Kefalinią). Okres włoskiej okupacji wyspy oraz te tragiczne wydarzenia stały się również kanwą wojennego melodramatu Kapitan Corelli (Captain Corelli’s Mandolin) z 2001 r., w reżyserii Johna Maddena, opartego na powieści Louisa de Bernièresa pod tym samym tytułem i zrealizowanego w całości na wyspie. Wyspę umieszczono również w grze Assassin’s Creed Odyssey. Przypisy Bibliografia Mark Ellingham, Marc Dubin, Natania Jansz, John Fisher: Grecja. Praktyczny przewodnik. Bielsko-Biała: Wydawnictwo Pascal, 2000, s. 901–906, ISBN 83-87696-97-8. Linki zewnętrzne Strona internetowa o Kefalinii
Cefalônia

Cefalônia (português brasileiro) ou Cefalónia (português europeu) (em grego Κεφαλληνία) é uma ilha e uma unidade regional da Grécia, localizada na região das Ilhas Jônicas. Sua capital é a cidade de Argostoli. Está separada de Ítaca pelo estreito de Ítaca. O seu ponto mais alto é o monte Ainos. Mitologia O nome da ilha é derivado de Céfalo, filho de Deioneu; exilado de Atenas por ter matado sua esposa Prócris, ele ajudou Anfitrião a destruir os teléboas e passou a habitar esta ilha, que recebeu o nome de Cefalênia por causa dele. História moderna Durante a Segunda Guerra Mundial, a ilha foi ocupada pelos italianos em 1 de maio de 1941 como parte da campanha da Grécia. Depois do armistício de 8 de setembro de 1943, as forças de ocupação italianas recusaram-se a entregar as armas e munições a seus ex-aliados alemães e foram atacadas com a perda de cerca de milhares de homens. Dos sobreviventes, outros milhares foram executados em represália (14-22 de setembro de 1943). Ver também Captain Corelli's Mandolin (O capitão Corelli) - filme ambientado na ilha, que retrata o episódio da retirada italiana, durante a Segunda Guerra Mundial. Referências
Cefalonia

Cefalonia (în greacă Κεφαλληνία, transliterat: Kephalinia) este o prefectură greacă, și o insulă aflată în Marea Ionică. Insula Itaca, aflată în nord-estul insulei Cefalonia, aparține aceleiași prefecturi. Din insula Cefalonia este originar bunicul marelui dramaturg român Ion Luca Caragiale, pe nume Ștefan, și tatăl lui Panait Istrati. Municipalități și comunități Note Legături externe Serpii Maicii Domnului - Kefalonia, 19 iulie 2011, Teodor Dănălache, CrestinOrtodox.ro
Kefalinia

Kefalinia eller Cephallenia, Cephallonia, Kefallinia, Kefallonia och Kefalonia (klassisk grekiska: Κεφαλληνία, Kefallinía, nygrekiska: Κεφαλονιά, Kefaloniá) är en grekisk ö i Joniska havet, störst av de joniska öarna utanför Greklands västkust. Ön är belägen mittemot Patrasviken och skiljs i öster från Ithaka genom det 7 km breda Viskardosundet. Ön är till större delen uppfylld av kalkberg; det högsta heter Ainos och når en höjd av 1 628 meter. Huvudstaden är Argostoli, som ligger på öns västra sida. Troligen är det denna ö som hos Homeros kallas Same eller Samos och betecknas som tillhörande Odysseus rike. I senare tid har man till och med velat identifiera ön med Odysseus hemö Ithaka. Ön beskrivs även i romanen "Kapten Corellis mandolin" av Louis de Berniéres. Historia Under den historiska forntiden bildade Kefalinia en tetrapolis, det vill säga var delat mellan fyra sinsemellan oberoende städer: Same, Pale, Krane och Pronnoi, som gemensamt dyrkade Zeus Ainesios på toppen av Ainos. Städerna höjde sig dock aldrig till större betydenhet och var tidtals underkastade främmande välde, och av dem och andra antika bosättningar finns nu blott ruiner kvar. Under det peloponnesiska kriget 431-404 f.Kr. intogs ön av atenarna, men gick snart åter förlorad för dem. Av den romerske kejsar Hadrianus skänktes den åter till Aten. Från 395 e.Kr. tillhörde den det östromerska kejsardömet, och i sammanhang med upprättandet av Latinska kejsardömet år 1204 kom den under Republiken Venedigs skydd. 1479 erövrades den av Osmanska riket men återtogs 1500 av venetianerna, vilka den sedan tillhörde under nära tre århundraden. Efter den venetianska republikens upplösning 1797 har Kefalonia delat samma öden som de övriga joniska öarna. Referenser Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från Nordisk familjebok, Kefallenia, 19 juli 1910. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Kefalinia. expressen.se : Kefalonia, det goda Grekland
Кефалонія

Кефало́нія (грец. Κεφαλονιά) — острів біля західних берегів Греції. Найбільший з Іонічних островів. Площа — 752 км². 6-й найбільший острів Греції. Складова периферії Іонічні острови. Належить муніципалітету (ному) Кефалінія цієї периферії. Складений з вапнякових плато і масивів висотою до 1 628 м (гора Енос). Середземноморські чагарники, ділянки лісів. Маслинові гаї. Вирощується тютюн, розташовані виноградники. Найвища гірська вершина — гора Енос. Більша частина гірського пасма має правовий статус національного парку. Центральний населений пункт — портове містечко Аргостоліон. Етимологія Кефалонія (грец. Κεφαλονιά, Kefalonia; лат. Cephalonia; італ. Cefalonia) — сучасна назва острова. Згідно з легендою походить від міфічного героя Кефала (Цефала), який допоміг володарю Амфітріону у війні проти тафійців і телебоанів. У нагороду за службу герой отримав острів Саме, який відтоді став зватися Кефалонія. Кефаллінія, або Кефалленія (грец. Κεφαλληνία, Kefallinia; лат. Cephallenia) — антична і сучасна грецька назва. Географія Головним островом регіону є Кефалонія і має розмір 773 км², з щільністю населення 55 осіб на км². У місті Аргостоліон проживає третина жителів острова. Ліксоріон є другим великим поселенням, два міста разом складають майже дві третини населення префектури. Населення Найбільший за площею острів Іонічного архіпелагу зафіксував, згідно з даними перепису 2021 року, 36 291 жителів. Громада зосереджена навколо адміністративного центру Аргостоліон та містечка Ліксуріон. Основними сферами зайнятості місцевого населення є морське судноплавство, традиційне тваринництво, бджільництво та екологічний туризм. Попри географічну розсередженість, острів демонструє стійкі показники та низькі темпи відтоку жителів. Адміністративний поділ Самі (Кефалонія) Інфраструктура Міжнародний аеропорт острів Кефалінія Персоналії Ніколаос Платон — грецький археолог, відкрив мінойський палац у Закросі, останній серед відкритих на острові Крит палаців. Георгіос Бонанос — грецький скульптор початку 20 століття. У поп-культурі Відеоігри Assassin's Creed Odyssey (2018) Примітки Література Географический энциклопедический словарь. Москва. «Советская энциклопедия». 1989. стор. 231(рос.) Acta Archaeologica, Volume 73/2, 2002.12. Leontsini, Maria. The Ionian Islands During the Byzantine Period: An Overview of their History and Monuments // Hirst, Anthony; Sammon, Patrick (eds.). The Ionian Islands: Aspects of their History and Culture. Cambridge Scholars Publishing, 2014. pp. 26–63. Soustal, Peter; Koder, Johannes. Tabula Imperii Byzantini, Band 3: Nikopolis und Kephallēnia (in German). Vienna: Verlag der Österreichischen Akademie der Wissenschaften, 1981. Посилання Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Кефалонія
Lac de Koumoundoúros

Le lac de Koumoundoúros, en grec moderne : Λίμνη Κουμουνδούρου, est un lac naturel de l'Attique, dans le district régional d’Athènes-Ouest, situé aux limites des dèmes de Chaïdári et d'Asprópyrgos, en Grèce. Il s'agit essentiellement d'une lagune, car elle est située au niveau de la mer, tout près des rives de la baie d'Éleusis. Aujourd'hui, elle en est séparée par la route nationale Athènes-Corinthe. Son eau est saumâtre car l'eau de mer y pénètre. Le lac a été formé artificiellement dans l'Antiquité, probablement durant la période classique, lorsque l'ouverture de l'ancienne route a bloqué le passage des eaux des sources adjacentes vers la mer. Dans l'Antiquité, un ensemble de deux lacs était appelé Rití (el) (Ρειτοί), en référence à l'ancienne source adjacente appelée Ritá, d'où provient l'eau du lac. Selon les croyances des anciens habitants d'Éleusis, l'eau de ces lacs était considérée comme sacrée. Le lac du nord, asséché de nos jours, était dédié à la déesse Déméter, tandis que le lac du sud, correspondant à l'actuel lac de Koumoundoúros, était dédié à sa fille Perséphone. Seuls les prêtres d'Eleusis avaient le droit de pêcher dans le lac. Le lac est situé à proximité de réservoirs de produits pétroliers provenant des industries et des raffineries voisines, tandis qu'un camp où sont stockés des combustibles liquides se trouve à une courte distance, de même que la décharge d'Áno Liosía. Il est désormais considéré comme un marais toxique. Le nom actuel du lac pourrait provenir des propriétaires fonciers du lieu au XIXe siècle, ou bien du Premier ministre Aléxandros Koumoundoúros. Notes et références (el) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en grec moderne intitulé « Λίμνη Κουμουνδούρου » (voir la liste des auteurs). Voir aussi Portail des lacs et cours d'eau Portail de la Grèce
Кумундурон

Кумундурон (греч. Λίμνη Κουμουνδούρου) — небольшое озеро в Греции, в Аттике, на границе общин Аспропиргос и Хайдарион. Представляет собой лагуну. Расположено на берегу бухты Элефсис, восточнее дороги EO8 из Дафниона в Элефсис. Название получило от расположенного по соседству имения, ранее принадлежавшего Александросу Кумундуросу. В античности солёных водоёмов было два и они назывались Риты от одноимённого солёного источника на востоке, северное было посвящено Деметре, южное — Персефоне. Воды озёр использовались для очищения во время поклонения богиням. От озёр начиналось Рарийское поле. Рыбная ловля разрешалась только жрецам двух богинь. Примечания
Kraftwerk Florina

Das Kraftwerk Florina bzw. Kraftwerk Meliti ist ein im Jahr 2003 fertiggestelltes Braunkohlekraftwerk bei Florina in Griechenland. Es hat eine installierte Leistung von 330 MW und ist das erste thermische Kraftwerk in Griechenland mit einer Rauchgasentschwefelungsanlage. Das Kraftwerk soll spätestens im Jahr 2023 im Rahmen des griechischen Kohleausstiegs stillgelegt werden. Die Stilllegung wurde aufgrund der Energiekrise auf Ende 2025 verschoben. Zeitweise wurde am Standort ein zweiter Block mit 440 MW erwogen. Der Neubau wurde jedoch aufgrund fehlender Umweltgenehmigungen im Januar 2020 vom Obersten Verwaltungsgericht Griechenlands untersagt. Siehe auch Liste von Kraftwerken in Griechenland Weblinks Artikel zum Baufortschritt per Ende April 2000, mit Bildern Artikel zur Fertigstellung im Oktober 2003, mit Bildern Einzelnachweise
Crànios

Crànios (grec antic: Κράνιοι, llatí: Cranii) va ser una ciutat de l'illa de Cefal·lènia situada al fons de la badia d'Argostoli, dalt d'un pujol. Es va aliar a Atenes l'any 431 aC junt amb les altres tres ciutats de l'illa, Same, Pronnes i Pale, segons que diu Tucídides. També diu que hi va haver una expedició de Corint contra l'illa l'any 430 aC en la qual van desembarcar prop de Crànios, però els habitants els van atacar per sorpresa els van vèncer i els van fer partir. L'any 421 aC, després de la Pau de Nícies, els atenesos van establir a la ciutat a petició dels lacedemonis als habitants de Pilos quan aquesta fortalesa es va rendir. Titus Livi parla de la conquesta de Cefal·lènia per Marc Fulvi Nobílior l'any 189 aC, i diu que Crànios es va rendir sense combatre. També en parlen Estrabó, que diu que al seu temps era una ciutat sense gaire importància, i Plini el Vell. Les seves restes es troben a la moderna ciutat d'Argostoli, on es conserven restes de les muralles. Referències
Krane (Stadt)

Krane (in der Antike auch altgriechisch Κράνιοι Kranioi, neugriechisch Κράνη (f. sg.) Krani) war eine Stadt auf Kefalonia und in der Antike Teil der Tetrapolis auf der Insel. Im Peloponnesischen Krieg stand Kranioi auf der Seite Athens, das dort 421 v. Chr. aus Pylos geflohene Messenier ansiedelte. Krane lag östlich, oberhalb der Koútavos-Lagune an der Bucht von Argostóli. Die historischen Quellen sind ebenso spärlich wie die Überreste. Man geht davon aus, dass sich hier bereits in mykenischer Zeit eine Befestigung befand; noch in Römischer Zeit waren die Münzen von Kráne im Umlauf. Erhalten ist eine polygonale Mauer, die vermutlich aus dem 4./3. Jh. v. Chr. stammt. Sie verläuft in West-Ost-Richtung den Hügel entlang, auf dem einst die Akropolis über der Stadt thronte. Auch in byzantinischer Zeit war Kráne noch bewohnt und diente als Vorposten für die Festung Ágios Geórgios. Auf dem wesentlich niedrigeren Gipfel findet man noch Reste der byzantinischen Befestigungsanlage, die auf den Ruinen der früheren Mauer errichtet worden war. Der Name der Stadt geht vermutlich auf Kranios zurück, den Sohn von Kephalos, dem Namensgeber der Insel. Gesicherte Erkenntnisse dazu gibt es allerdings nicht. Aufgrund der Malaria musste die Stadt aufgegeben werden. 1,5 km entfernt wurde die neue Stadt Argostoli gegründet. Das ehemalige Stadtgebiet ist heute eine archäologische Ausgrabungsstätte. Literatur Daniel Strauch: Kranioi. In: Der Neue Pauly (DNP). Band 6, Metzler, Stuttgart 1999, ISBN 3-476-01476-2, Sp. 789. Weblinks Η αρχαία Κράνη και το οχυρωματικό τείχος στα Ραζάτα, 35. Ephorie für Prähistorische und Klassische Altertümer (griechisch) Krane bei Pleiades (englisch) Anmerkungen