NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Fondazione Theocharákis

La Fondazione Theocharákis (in greco Ίδρυμα Θεοχαράκη?) è una fondazione no-profit con sede ad Atene, in Grecia. Storia La fondazione ha sede ad Atene, in Grecia, ed è stata fondata nel 2004 dai coniugi Vassílis e Marína Theocharákis. L'inaugurazione ufficiale ha avuto luogo il 5 dicembre 2007, con una mostra retrospettiva di opere del pittore greco Spýros Papaloukás · . L'obiettivo della fondazione è promuovere la musica e le arti visive, con particolare attenzione all'arte moderna, agli artisti greci e alle collaborazioni con organizzazioni simili in Grecia e all'estero. Le attività della Fondazione Theocharákis comprendono mostre, concerti, visite guidate, dibattiti e conferenze sulla musica e sulle arti visive. Nel corso della sua esistenza, ha organizzato mostre tematiche e retrospettive su personalità del mondo della letteratura e dell'arte e ha collaborato con musei e collezioni greche e straniere. Particolare attenzione è rivolta all'educazione e alla familiarizzazione dei giovani con le arti, l'educazione estetica e i musei. Le collezioni della fondazione comprendono una serie di opere del pittore greco Spýros Papaloukás, donate nel 2006 dalla figlia dell'artista, Mína Papaloukás · . La fondazione ha sede in un edificio privato degli anni Venti, progettato dall'architetto greco Vassílios Tsagrís e noto come Palazzo Réntis · . L'edificio dispone di sale per eventi e programmi educativi per tutte le età, di un'area per la ristorazione ed è accessibile anche alle persone a mobilità ridotta. Galleria d'immagini Note Voci correlate Palazzo Réntis Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Fondazione Theocharákis Collegamenti esterni (EN, EL) Sito ufficiale, su thf.gr.
Fundação Theocharákis

A Fundação Theocharákis (em grego: Ίδρυμα Θεοχαράκη) é uma fundação sem fins lucrativos com sede em Atenas, na Grécia. História A fundação está sediada em Atenas, na Grécia, e foi fundada em 2004 por Vassílis e Marína Theocharákis. Foi oficialmente inaugurado em 5 de dezembro de 2007 com uma exposição retrospetiva de obras do pintor grego Spýros Papaloukás · . O objetivo da fundação é promover a música e as artes visuais, com ênfase na arte moderna, nos artistas gregos e nas parcerias com organizações semelhantes na Grécia e no estrangeiro. As actividades da Fundação Theocharákis incluem exposições, concertos, visitas guiadas, debates e palestras sobre música e artes visuais. Ao longo da sua existência, organizou exposições temáticas e retrospectivas sobre personalidades do mundo da literatura e da arte e colaborou com museus e colecções na Grécia e no estrangeiro. É dada especial atenção à educação e à familiarização dos jovens com as artes, a educação estética e os museus. As colecções da fundação incluem uma série de obras do pintor grego Spýros Papaloukás, doadas em 2006 pela filha do artista, Mína Papaloukás · . A fundação está instalada num edifício privado dos anos 20, concebido pelo arquiteto grego Vassílios Tsagrís e conhecido como Palácio Réntis · . O edifício tem salas para eventos e programas educativos para todas as idades, uma área de restauração e é também acessível a pessoas com mobilidade reduzida. Galeria Notas e referências Referências Apêndices Artigos relacionados Palácio Réntis
Неделкова къща

Неделкова къща (на гръцки: Κτίριο Νεδέλκου, Οικία Νεδέλκου) е историческа постройка в град Солун, Гърция. Местоположение Сградата е разположена на площад „Агия София“. История Построена е в 1924 година за настаняване на семейство Неделкос, тъй като къщата на доктор Йоанис Неделкос на главната улица „Егнатия“ в крайна сметка е превърната в клиника. Архитект на сградата е Ксенофон Пеонидис. Към началото на XXI век като търговски магазин е активен само приземният етаж на сградата. Архитектура В архитектурно отношение е триетажна къща с партер в еклектичен със силни неокласически елементи. Състои се от три части, с централна, многоъгълно проектирана ос и симетрия от двете страни. Отворите показват симетрия по вертикалната ос и върховете им са от неокласически тип. Бележки
Неделкова клиника

Неделкова къща (на гръцки: Κτίριο Νεδέλκου, Οικία Νεδέλκου, Κλινική Νεδέλκου) е историческа постройка в град Солун, Гърция. Местоположение Сградата е разположена на главната улица на града „Егнатия“ № 109, на кръстовището с „Константинос Палеологос“. История Построена е в 1909 година за доктор Йоанис Неделкос (1867 - 1950). На приземния етаж се помещават аптека, кръчма, както и офисът и лекарският кабинет на Йоанис Неделкос. Синът му Константинос Неделкос (1904 - 1987) превръща сградата в клиника в 1930 година, като добави друга сграда в двора на къщата. Солунското земетресение в 1978 година сериозно поврежда къщата, тя е обявена за опасна, семейство Неделкови я напуска и общината започва процес по отчуждаване, за да може да се отвори улица „Патриархис Йоаким“ и да има видимост между „Свети Георги“, „Свети Пантелеймон“ и „Света София“. Константин Неделкос се опитва да я дари на общината, която обаче отказва да я приеме и в 1980 година започва поетапно разрушаване на къщата от покрива надолу. В 1983 година обаче къщата е обявена за защитен паметник от Министерството на културата. В 1984 година общината сменя плана си, тъй като междувременно жилищното строителство променя възможността за видима комуникация между трите паметника, но сградата без покрив се руши. В 1994 година общината приема дарението на Неделкос, но сградата продължава да се руши. В 1997 година Солун е културна столица на Европа и в сградата е реновирана. В 2001 година къщата е отстъпена на Светогорското огнище, организация, чийто съоснователи са община Солун и Света гора. Архитектура В архитектурно отношение е сграда с приземен етаж, проектиран за търговска употреба и жилищен етаж. Автор е архитект Ксенофон Пеонидис. Архитектурата е еклектична, със силни елементи от барок, османско и неокласическо влияние. Сградата има османски чардаци, бароков фронтон с релефни ангели, косници, врати с антемиони, релефни барокови маски и неокласически фалшиви колони. За съжаление фасадите на сградата са единственото запазено от оригинала. В мазето има запазен кладенец, както и основния камък на сградата. Чугунените колони, които се откриват в сградата, се наблюдават и в Копринената фабрика „Бенузилио“, Сградата в пристанището, Бирарията „Зитос“ в Лададика, Болницата „Свети Димитър“ и Кирцис хан. Бележки
Кирцис хан

Кирцис хан (на гръцки: Κύρτση Χάνι, на турски: Kirci Hanı) е историческа постройка в град Солун, Гърция. Местоположение Сградата е разположена на улица „Едеса“ № 5, във Франкомахала, срещу Бенсусан хан и до Емниет хан и Стоа „Кирцис“. История Построена е в 1868 година за богатия бизнесмен Кирцис. Кирцис е активен член на Солунската гръцка община и улицата носи неговото име. Ханът оцелява след пожара в 1917 година и през годините сменя много приложения и собственици. В 1983 година е обявен за паметник на културата. В 2017 година е обновен изцяло от заведението „Ипсилон“. Архитектура В архитектурно отношение е двуетажна сграда с неокласически елементи и правоъгълен план. От особен интерес са отделните морфологични елементи на сградата, като фалшивите колони, които обрамчват големите правоъгълни отвори на приземния етаж и поддържат прост линеен антаблеман, малките колони, които поддържат линейния антаблеман на етажа, малкият триъгълен фронтон на върха и други. Мраморните фалшиви пиластри и входната веранда от прохода са обработени в началото на XXI век. В ключа, който се намира над кованата входна врата, все още виждаме инициалите на собственика „Κ.Γ.“. Входът води към портик, който води до стълбище към първия етаж. Пред стълбището вдясно и вляво има отвори, които водят към просторните стаи на приземния етаж. В зоните на приземния етаж правят впечатление чугунените колони, които поддържат таванското помещение. Такива колони има в още няколко сгради в града - Неделковата къща, Къщата на улица „Навархос Воцис“ № 3, Бирарията „Зитос“ в Лададика, Болницата „Свети Димитър“. Бележки
Стоа „Кирцис“

Стоа „Кирцис“ (на гръцки: Στοά Κύρτση) е историческа постройка в град Солун, Гърция. Местоположение Сградата е разположена във Франкомахала, между улиците „Едеса“ и „Викторио Юго“. Сградата има два входа един от „Викторио Юго“ и един към сокак, пряка на „Едеса“. До нея е Емниет хан, а през сокака на „Едеса“ - Кирцис хан. История Построена е вероятно в 1868 година за богатия бизнесмен Кирцис заедно с Кирцис хан. Кирцис е активен член на Солунската гръцка община и улицата носи неговото име. Между 1905 и 1909 година в сградата е настанена Банк д'Ориан, преди да се премести на улица „Агиос Минас“. Сградата оцелява след пожара в 1917 година. Архитектура В архитектурно отношение е двуетажна неокласическа сграда. Характеризира се със симетрия в организацията на фасадите. Интерес представляват фалшивите колони, които поддържат линейния антаблеман, декоративните ленти и венецът на сградата. Бележки
Къща на улица „Филипос“ № 69

Къщата на улица „Филипос“ № 69 (на гръцки: Κτίριο στη Φιλίππου 69) е историческа постройка в град Солун, Гърция. Местоположение Сградата е разположена на улица „Филипос“ № 69, на кръстовището с „Христопулос“. История Построена е в 1896 - 1906 година за българина Петров. Първоначално е част от четири еднакви сгради. След Междусъюзническата война в 1913 година семейство Петров емигрира в София. През април 1917 година гръцката държава изземва имотите под предлог, че са изоставени. Те са дадени под наем на гърци бежанци от България и Османската империя. В 1922 година собствениците на имотите от България заявяват собствеността си чрез Гръцко-българската имиграционна комисия. В 1928 година обаче имотите стават собственост на гръцката държава. През 1968 година хунтата ги дава на гръцката църква, която пък ги дава под наем на частни лица, които ги използват за складове за строителни материали. През 50-те години са разрушени останалите сгради за построяването на кооперация. И по време на окупацията през Втората световна война и по време на хунтата сградата е използвана за център за задържане. Архитектура В архитектурно отношение е едноетажна с еклектични декоративни ориентири - фалшиви колони, косници, декоративни рамки на прозорци, украсени парапети. Сградата не се поддържа и интензивното й използване я натоварва морфологично и функционално. Вътре килиите и центровете за задържане са запазени. Бележки
Воспорио

„Воспорио“ (на гръцки: Μέγαρο «Βοσπόριο», в превод Имение „Босфор“) е емблематична сграда в град Солун, Гърция. Местоположение Имението е разположено на улица „Аристотел“ № 8. История Сградата е построена в 1922 година от солунския инженер Жак Моше. Зданието е обявено за културна ценност и е включено в списъка в 1983 година. В началото на XXI век в него се помещават предимно офиси и магазини. Архитектура В архитектурно отношение се състои от партер и четири етажа. По същество това са две побратимени сгради, сходни както по фасадата, така и по конфигурацията си. Планът е с П-образна форма, с централен коридор от двете страни на който са развити двете сгради. Подовете са свързани с балкон. Фасадата е организирана симетрично, от двете страни на централната ос, с две секции от три части. Централната ос на всяка сграда е подчертана чрез поставяне на многоъгълна арка на третия етаж, който създава покрит балкон на четвъртия етаж. Сградата е в еклектичен стил с неовизантийски и ар нуво влияния. В интериорно отношение са особено интересни входните врати на всяка от двете сгради. Стълбището с парапети е в стил ар нуво, наблюдават се релефни декорации по таваните на общите площи, релефна декоративна лента, която следва наклона на стълбището, двукрили дървени входни врати към апартаментите, украсени прегради. В сградата е монитран първият в града асансьор. Бележки
Мегали Вретания (хотел в Солун)

„Мегали Вретания“ (на гръцки: «Μεγάλη Βρετανία») е исторически хотел в град Солун, Гърция. Местоположение Хотелът е разположен на главната солунска улица „Егнатия“ № 48 в центъра на града. История Сградата на хотела е построена в 1924 година по проект на архитект Максимилиан Рубенс и е собственост на Адам Ладенис, И. Цаликидис и братя Сократ и Константинос Петридис. Първоначално в нея се помещават частни жилища и офиси. В зданието се помещава кметството на Солун от 1927 до 1931 година, а след това работи като първокласен хотел с името „Великобритания“ и е един от около 80 хотела, работещи в града след 1920 година. Той е обявен за културна ценност и е включен в списъка в 1983 година. Днес в него се помещава Факултетът по журналистика и масови комуникации на Солунския университет. Архитектура В архитектурно отношение сградата е образец на еклектичната архитектура. Първоначално се състои от партер и три етажа. Някъде след 1957 година е добавен още един етаж – факт, който е видим, ако се обърне внимание на корниза между третия и четвъртия етаж. Скоро след това е добавен и пети етаж, за да се задоволят нуждите на университета, който се помещава по това време в сградата. Визуално зданието е разделено на пет вертикални зони и съчетава неокласически елементи (мазилка, балюстрада), но също така и ренесансови елементи (табла, растителни декорации, гирлянди по парапетите). Всеки етаж е декориран по различен начин отвън, което става веднага очевидно, ако наблюдаваме дограмата. Четвъртият етаж е диференциран, с два балкона, които се отдръпват навътре в сградата и стълбове, които се опитват да запазят вече съществуващите линии на останалите етажи. Последният етаж следва модерни архитектурни линии. Бележки
Кастория (хотел)

„Кастория“ (на гръцки: «Καστοριά») е хотел в град Солун, Гърция. Местоположение Хотелът е разположен в центъра на града на улица „Леон Софос“ № 17, на пресечката с главната солунска улица „Егнатия“. История Сградата на хотела е построена в 1925 година по проект на архитект Максимилиан Рубенс по поръчка на К. Пантаджович и Гр. Димитриадис. От самото начало зданието е предназначено за хотел. Първоначално името на хотела е „Партенон“ (Παρθενών), но бързо е сменено по името на родния град Костур (Кастория) на следващия собственик. След смяна на управлението на хотела, той е превърнат в младежки хостел. Използва се за военен щаб от германски офицери по време на германската окупация на Гърция. Сградата на хотела е обявена за културна ценност и е включена в списъка в 1983 година. Сградата на хотела е част е от забележителните архитектурни постижения от междувоенния период в Солун. Архитектура В архитектурно отношение сградата се състои от четири етажа и е в еклектичен стил. В разрешителното и в плана има предвиден четвърти етаж, който да е короната на сградата, с диференциация на морфологичните характеристики. Състои се от две страни, организирани с хоризонтални и вертикални зони на отвори. Централната ос на всяка страна е подчертана от леко извит перваз, както и по-големи балкони. На централния балкон на първия етаж от двете страни има балюстради вместо парапети с геометрични шарки. Вертикалните зони са разделени от фалшиви колони, централните балкони се поддържат от сложни хребети, а леко изпъкналият корниз се поддържа от малки корнизи. Под корниза се спуска назъбена декоративна лента. Вътрешно помещенията са организирани около покрит със стъкло вътрешен двор, който осигурява много естествена светлина. Сградата отвътре е със запазено стълбище, парапети и интериорни врати. Централната ос на зданието е подчертана от извитата си конфигурация, което е честа практика на Рубенс, както например в хотел „Илисия“ и къща „Ахилион“. Бележки
Псомова къща

Псомовата къща (на гръцки: Μέγαρο «Ψωμά») е емблематична сграда в град Солун, Гърция. Местоположение Имението е разположено на пресечката на улица „Караолис ке Димитриос“ № 11 с улица „Гладстонос“. История Сградата е построена в 1927 година по проект на архитект Максимилиан Рубенс. Зданието е обявено за културна ценност и е включено в списъка в 1983 година. Архитектура В архитектурно отношение е типичен пример за архитектурата от междувоенния период, с неокласически елементи. Състои се от партер и три етажа. Двете страни на зданието са организирани в шест вертикални зони, като при оформянето на техния ъгъл се създава трета зона с по-малка ширина. Отворите на последния етаж са полукръгли. Декорацията на лицето на сградата се допълва от гравюри, ключове, релефни геометрични фигури и парапети с геометрични шарки. Сградата запазва двукрилата облицована със стъкло и капандур врата, която е обрамчена от релефни растителни елементи. Вътре са запазени циментовите плочки на общите части, стълбището с дървените перила, двукрили врати със стъкло на входовете на апартаментите, както и релефни тавани. Стълбището е добре осветено с естествена светлина, с двойни отвори в задната част на сградата. Бележки
Стоа „Кастория“

Стоа „Кастория“ (на гръцки: Στοά «Καστοριά») е емблематична сграда, стоа в град Солун, Гърция. Местоположение Сградата е разположена на пресечката на улица „Елевтериос Венизелос“ № 46 и улица „Дионисиос Соломос“ № 28. История Сградата е построена в 1926 година по проект на архитект Максимилиан Рубенс. Постройката е обявена за културна ценност и е включена в списъка в 1983 година. Архитектура В архитектурно отношение се е предвиждало изграждането на сграда, която да се състои от сутерен, партер и един етаж, въпреки факта, че в черновите има два етажа и накрая са построени два етажа. На приземния етаж сградата има ъглов вътрешен коридор, който свързваше улица „Елевтериос Венизелос“ с улица „Дионисиос Соломос“. Около този вътрешен коридор и отстрани на сградата на улиците „Соломос“ и „Венизелос“ са организирани тринадесет магазина с различни размери. На всеки от етажите има седем офиса. Фасадата на сградата е организирана в три вертикални секции на улица „Венизелос“ и в четири на улица „Соломос“ и е с богато украсени парапети, с декоративни ключове и панделки и други. Бележки
Сграда с двуглав орел

Сградата с двуглавия орел (на гръцки: Κτήριο με τον «Δικέφαλο αετό») е емблематична сграда в град Солун, Гърция. Местоположение Сградата е разположена в центъра на града на улица „Егнатия“ № 34. История и архитектура Сградата е построена в 1925 година по проект от 1924 година на архитект Максимилиан Рубенс. Основната характеристика на сградата е извитият фронтон, който се оформя в най-високата точка, завършвайки със статуя на двуглав орел, символ на Византийската империя. Разрешението за строеж се отнася до сграда с мазе, партер с четири магазина и четири етажа, със седем офиса. В крайна сметка са построени само партер и два етажа. Реализираният фронтон се различава от това на одобрените чертежи, според което фронтонът е разделен на три вертикални зони с най-широката и особено подчертана централната от тях. В крайна сметка фасадата е организирана в пет зони, разделени от шест фалшиви пиластра, като централната е особено подчертана, както поради по-малките си размери, така и поради извития фронтон, който се формира в горната точка. Бележки
Зенит (къща)

„Зенит“ (на гръцки: Μέγαρο «Ζενίθ») е емблематична сграда в град Солун, Гърция. Местоположение Имението е разположено на улица „Елевтериос Венизелос“ № 10 и улица „Митрополис“. История Сградата е построена в 1924 година от солунския инженер Жак Моше. Половината от сградата е на собствениците братя Исакино и Роберто, синове на Хаим Г. Ботон, които по това време са притежатели на най-големия бижутерски магазин в Солун „Зенит“, откъдето идва и името на сградата. Другата половина е собственост на другите собственици на земята - Йосиф Сакитуди, Леон Йомтов, Зозеф Нисим. В зданието се помещава кметството на града в периода от 1943 до 1958 година, когато е преместено в Караван сарай. В началото на XXI век постройката е бизнес сграда. Архитектура Сградата е триетажна, с партер и таванско помещение. Типичен пример за еклектиктична постройка с неокласически и барокови влияния. Разделена е на три различни хоризонтални зони (основа-ствол-корона в неокласицически стил). В короната на втория етаж наблюдаваме фронтони, чиято структура е прекъсната от балконите на третия етаж. Фасадите са доминирани от единадесетте колони от коринтски тип, които ги разделят на вертикални зони. Има силно декоративно настроение, което се изразява и с релефни изображения на растителни елементи. Във външния ъгъл на терасата в миналото има изградена полуоткрита галерия, която се срутва при земетресението от 1978 година. Бележки
Андромеда (хотел в Солун)

„Андоромеда“ или бивш „Континентал“ (на гръцки: Ξενοδοχείο «Ανδρομέδα», «Κοντινεντάλ») е емблематичен хотел в град Солун, Гърция. Местоположение Имението е разположено на улица „Комнини“ № 5 и улица „Калапотакис“, по диагонал от хотел „Луксемвурго“. История Сградата е построена в 1929 година по проект на солунския инженер Жак Моше в изискан хотелски район, който обаче е опустошен от Солунския пожар в 1917 година. Оригиналните собственици са братята Давид и Яков Йомтов Бенвенисте, търговци. Построен е за хотел под името „Континентал“, за каквато цел служи и към началото на XXI век. Принадлежи към хотелите от клас „А“ заедно с „Виени“, „Мегали Вретания“, „Минерва“, „Атлас“ на улица „Егнатия“ и „Неа Митрополис“ на улица „Сингрос“. В 1983 година е обявен за защитен обект, но в 1998 година решението е изменено, за да се ограничи запазването само до фасадите на сградата, което ги прави единствената автентична част от оригиналната сграда. Архитектура Сградата се състои от партер и три етажа. Съгласно разрешението за строеж от 1924 година, сградата се състои от партер и два етажа. От описателния доклад става ясно, че на приземния етаж ще има магазини и че трите етажа, които са внедрени, ще се използват за хотелската част. Според черновите всеки етаж включва тринадесет стаи. Фасадите на черновите описват различна сграда от тази, която е построена, въпреки че основните принципи на организацията са запазени. По този начин основната фасада на сградата на улица „Комнини“ е организирана в три части с подчертана централна вертикална ос. В основата стои монументалният сводест вход на хотела, защитен от изпъкналата централна част на балкона на първия етаж, поддържан от вградени колони и защитен от парапет с колони. Първите два етажа са организирани между два изпъкнали периметърни корниза, в ширината на които са включени всички балкони на първия и третия етаж. Вертикалните корнизи на двата етажа са разделени от фалшиви колони с йонийски капители. Бележки
Скумско езеро

Скумското езеро (на гръцки: Λίμνη Βράχου, Лимни Враху) е изкуствено езеро, разположено в Северна Гърция, на територията на дем Хрупища (Аргос Орестико). Местоположение Езерото е разположено на приток на река Галешово в севернните склонове на планината Одре (Ондрия), на височина от 950 m в областта Костенария (Кастанохория), на 24 km югозападно от Хрупища (Аргос Орестико). Носи името на разположеното на километър западно от него село Скумско (Врахос). Характеристики Езерото е създадено в 2010 година с цел да се решат проблемите с водоснабдяването и напояването в района, но с появата му се създадава уникална зона за отдих и то подпомага туристическото развитие на района. Площта на язовира е 6500 декара. Изградена е и специална станция за филтриране на водата. Най-голямата дълбочина на езерото е 35 m. Бележки