NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Света Троица (Вронду)

„Света Троица“ (на гръцки: Αγίας Τριάδας) е средновековна православна църква край Вронду, Егейска Македония, Гърция, част от Китроската, Катеринска и Платамонска епархия. Местоположение Църквата е разположена на 4 km над селото, на височина от 420 m, на изхода Вронденския пролом на река Порос от Олимп. Построена е на една скала над стръмен склон през ΧIV век. История В храма има два стенопистини слоя – като по-късния е от XVII век. Църквата се споменавана за първи път в 1597/1598 година и е разширена в 1758 година, според надпис над входната врата с годината 1758 и името на епископ Зосим (ζωcιΜ). В архитектурно отношение е еднокорабна църква. Първоначално е кръстообразна сграда, а в 1758 година е разширена на запад. Зидарията е от груби камъни, покривът е покрит с каменни плочи. В южната част ниска врата води до малък балкон, заобиколен от железен парапет. Оригиналната част е предимно запазена в първоначалното си състояние. Стените и куполът са изцяло изписани, главно с библейски мотиви, както и геометрични мотиви. На някои места горният слой мазилка липсва и се виждат старите стенописи, датиращи от XVI век. Горните стенописи, вероятно рисувани от македонски художници, са датирани около 1761 година по надпис, скрит под слой хоросан, с датата 23 август 1761 година, като дата на приключване на работата. Дървеният иконостас на места е украсен с дърворезба, част от него е изписана. В купола е изобразен Христос, заобиколен от своите ученици. Бележки
Agia Triada (Vrondou)

Die Kirche Agia Triada in Vrondou (griechisch Αγία Τριάδα) ist ein gut erhaltenes byzantinisches Monument auf dem Olymp in Griechenland. Lage Die Kirche befindet sich in rund 400 m Höhe auf einem Felsen über einer Schlucht, 4,7 Kilometer südwestlich der Ortschaft Vrondou und ist rund 15 Kilometer südwestlich von Katerini gelegen. Geschichte Die 1597/1598 erstmals erwähnte Kirche wurde 1758 erweitert. Eine Inschrift über der Eingangstür zeigt die Jahreszahl 1758 und den Namen des Bischofs Zosim[a] (ζωcιΜ[α]). Gebäude Es handelt sich um eine einschiffige Kirche. Ursprünglich bestand sie nur aus einem kreuzförmigen Gebäude. Im Jahr 1758 wurde der Vorbau errichtet. Das Mauerwerk besteht aus groben Feldsteinen, das Dach ist mit Steinplatten gedeckt. Am südlichen Teil führt eine niedrige Tür zu einem kleinen Balkon, der von einem eisernen Geländer umfasst wird. Der ursprüngliche Teil ist überwiegend im Originalzustand erhalten. Die Wände und die Kuppel sind komplett bemalt, vorwiegend mit biblischen Motiven, sowie geometrischen Mustern. Die an manchen Stellen fehlende obere Verputzschicht gibt darunter liegende Fresken frei. Die ältere Malerei stammt aus dem 16. Jahrhundert. Die darüber liegenden, wahrscheinlich von makedonischen Künstlern gemalten Fresken, werden um das Jahr 1761 datiert. Eine, unter einer Mörtelschicht verborgene, Inschrift gibt den 23. August 1761 als Datum der Beendigung der Arbeiten an. Die hölzerne Ikonostase ist stellenweise mit Schnitzwerk geschmückt, teilweise ist sie bemalt. In der Kuppel ist Christus abgebildet, der von seinen Jüngern umringt ist. Der Anbau ist inzwischen modern gestaltet. Der Boden ist mit Steinplatten belegt, die von Terrakottafliesen eingerahmt werden. An den östlichen und westlichen Wänden sind Bänke; die Wände sind verputzt, weiß gestrichen und mit Ikonen geschmückt. Der Raum wird bei Bedarf von Öllampen und Kerzen erleuchtet. Weblinks Ausfuehrlicher allgemeiner Reisefuhrer fur die Prafektur Pieria, Herausgeber Entwicklungsgesellschaft für Pieria (Πιερική Αναπτυξιακή Α.Ε. 2005 – 2018) GESCHICHTE - ARCHAEOLOGIE, BYZANTINISCHE UND NEUZEITLICHE DENKMALER. Abgerufen am 14. Dezember 2020. Olymp - Antike Stätten, Museen, Klöster und Kirchen. Abgerufen am 14. Dezember 2020 (Ausführlicher, eher kulturell orientierter, Reiseführer über die Olymp-Region als kostenloses E-Book). Quelle Efi Doulgkeri: Η Μονή της Αγίας Τριάδας στην Βροντού Ολύμπου. 27. Ephorie für Altertümer, Abteilung byzantinische Altertümer, Katerini Anmerkungen
Свети Николай (Еани)

„Свети Николай“ (на гръцки: Αγίου Νικολάου) е късносредновековна православна църква в Република Гърция, разположена в паланката Еани (Каляни), област Западна Македония, част от Сервийската и Кожанска епархия на Вселенската патриаршия. Разположена е на 2 km югоизточно от Еани на няколко метра от църквата „Свети Архангел Михаил“. Храмът има фрески от 1552 година, изработена от свещеника Захарий, според запазения надпис и платени от първенеца Столис и жена му. В 1995 година храмът е пострадва при Гревенското земетресение. Бележки
Света Троица (Еани)

„Света Троица“ (на гръцки: Αγίας Τριάδας) е православна църква в Гърция, разположена в паланката Еани (Каляни), област Западна Македония, част от Сервийската и Кожанска епархия на Вселенската патриаршия. Църквата е гробищен храм, разположен югоизточно от Еани, на 300 m от „Свети Атанасий“ и до храмовете „Свети Архангел Михаил“ и „Свети Николай“. Представлява еднокорабен храм, разширен в 1962 година на запад. На източната и част от северната стена на светилището има стенописи от XVI век. В 1997 година храмът е обявен за защитен паметник. Бележки
Свети Николай (Едирнеджик)

„Свети Николай“ (на гръцки: Άγιος Νικόλαος) е възрожденска църква в македонската паланка Едирнеджик (Адриани), Гърция, част от Драмската епархия. Църквата е построена от камък в 1884 година на мястото на по-стар полувкопан храм. Плоча вградена над вратата на нартекса информира за годината на построяване, владиката – Герман Драмски, и архитекта – Дукас Лазаролитис. Средствата за изграждането на храма са събрани от християните от района. В архитектурно отношение храмът е класическата за епохата трикорабна базилика с нартекс и женска църква. В началото на XX век са пристроени и две камбанарии на ъглите на нартекса. Ктиторският надпис над западния вход гласи: Бележки
Успение Богородично (Дилофо)

„Успение на Пресвета Богородица“ (на гръцки: Ναός Κοίμησης της Θεοτόκου Διλόφου) е възрожденска православна църква в населишкото село Дилофо (Либохово), Егейска Македония, Гърция. История Храмът е разположен на централния площад на селото. Датира от 1845 година според двата релефни надписа над касата на вратата на южния вход. Построена е на мястото на по-стара църква от XVIII век, издигната вероятно веднага след 1770-1772 година, когато в Либохово пристигат бежанци от повторно разрушеното от албанци село Церо. Според турския ферман новата църква е ремонтирана и се придържа като размери изцяло към старата. Официалното освещаване на църквата е на 18 октомври 1845 година от архиерей Григорий и свещеник Николай според надписа върху иконата на евангелиста Лука. Църквата е трикорабна базилика с притвор, женска църква, купол, и деветстранна апсида отвън. Изписана е в XIX век от зографа К. Белциос. Дървеният иконостас е дело на Анагностис Цюфас и майстор от Селица, а иконите на него са дело на зографа Адам Анагност. Иконите на Христос Вседържител и Света Богородица (1749) са дело на зографа Алексиос от Янина. В 1923 година до църквата е издигната камбанария от дялани камъни. Паметникът пострадва значително от опустошителното земетресение от 13 май 1995 г. и по-късно е възстановен. В 1996 година църквата е обявена за защитен паметник. Бележки
Животворящ източник (Йерисос)

„Животворящ източник“ (на гръцки: Ζωοδόχου Πηγής) е православен манастир край градчето Йерисос, Халкидики, Гърция, част от Йерисовската, Светогорска и Ардамерска епархия. Манастирът е метох на светогорския Хилендарски манастир. Разположен е на 9 km северно от Йерисос на пътя към Стратони, преди моста Кокинолакос. Еднокорабният параклис във византийски стил е издигнат на върха на една скала, в подножието на планината Какаво, над малко изкуствено езеро. Църквата е построена в средата на XX век. Бележки
Света Богородица Евраидска

„Света Богородица Животворящ източник Евраидска“ (на гръцки: Παναγίας Ζωοδόχου Πηγής Εβραΐδος) е православна църква в град Костур (Кастория), Егейска Македония, Гърция. История Храмът е изграден и изписан в края на XVIII или XIX век и е параклис на митрополитската църква „Успение Богородично“. Главен храм е на стара енория в Костур. В 1991 година храмът е обявен за исторически паметник. Във второто десетилетие на XXI век е свалена външната мазилка на храма, за да се вижда оригиналната зидария. Архитектура В архитектурно отношение представлява трикорабна базилика с дървен покрив и с нартекс от юг. Зографски надпис няма. Според сравнителния анализ на стенописите църквата е изписана от Наум Махерас в средата на XVIII век, заедно с иконите на резбования позлатен иконостас от XVIII век. Една от иконостасните икони, копие на иверската „Света Богородица Вратарница“, има надпис с дата 1753: Втора от иконостасните икони с надпис с дата 1756: В храма има Служба на Свети Климент Охридски от 1742 година и Служба на Светите Петнадесет тивериополски мъченици от 1741 година. На Службата на Свети Климент има надпис „Ετούτη εί φνλάδα είναι τής παναγίας μαχαλάς" τζωμάρι[α;]3 4/ νπάρχον παπά κόστα μαχαλά Τρηαντάφηλος ήερεύς. χηλιωτώ : Ιανουάριου /1742“, а на тази на Тивериополските мъченици „15 Μαρτύρων: 1893“. Бележки
Свети Николай (Кожани)

„Свети Николай“ (на гръцки: Άγιος Νικόλαος) е православна църква в град Кожани, Егейска Македония, Гърция, катедрален храм на Сервийската и Кожанска епархия. История Според надписа над главния вход църквата е изградена в 1664 година за нуждите на около две хилядите християни в града. Основен ктитор е първенецът Харисиос Трандас, който избира мястото на храма и успява да издейства султански ферман за строежа. Бързото развитие на Кожани в началото на XVIII век води до спешната необходимост да се издигне нов, по-голям храм. Така през 1721 година, след земетресение, епископ Захарий издейства нов ферман и църквата е разрушена и построена на ново, този път в настоящите, по-големи размери. Изписана е в 1730 година. Женското отделение е добавено в главната църква няколко години по-късно. С последвалото изграждане на параклиса „Свети Йоан Кръстител“ от западната страна църквата взима окончателната си форма. В 1916 година митрополит Фотий Сервийски и Кожански добавя два купола на храма, премахнати в 1974 година. С указ от 27 октомври / 6 ноември 1926 година църквата е обявена за исторически и археологически паметник. В 1986 година и екстериорът и интериорът на църквата са реставрирани. Архитектура Като екстериор църквата не се отличава по нищо от останалите поствизантийски църкви в Северна Гърция – представлява частично вкопана трикорабна базилика, настлана с мрамор, с двускатен островърх покрив, покрит първоначално с плочи, а по-късно с керемиди. В страничните кораби са параклисите „Свети Йоан Кръстител“ и „Света Богородица“. Осветлението е оскъдно през малки прозорци. Това, което впечатлява е богатият интериор. Живописта е изработена в 1730 година от братята Николаос и Теодорос от Янина. Женската църква е изписана по-късно от художник от Самарина. Владишкият трон, царският трон, амвонът и балдахинът на олтара са от XVII и XVIII век, резбовани и ползатени, и предлагат впечатляваща комбинация между градски и пасторален стил. Камбанария Според запазения надпис в 1855 година на север от църквата е построена кулата камбанария. В 1867 година на източната ѝ страна е поставен часовник и кулата става обществена. В 1939 година е построен нов, седми етаж и е добавен часовник на четирите ѝ страни, а в 1954 година е възстановен куполът. Двадесет и шестметровата камбанария е символ на града. Бележки
Успение Богородично (Енидже Вардар)

„Успение Богородично“ или „Света Богородица“ (на гръцки: Κοίμηση Θεοτόκου) е възрожденски православен енорийски храм в южномакедонския град Енидже Вардар (Яница), Гърция, част от Воденската, Пелска и Мъгленска епархия. История В първата половина на XIX век в Енидже Вардар няма християнска църква и православното население се черкува в „Свети Атанасий“ в Пилорик. Султанският ферман за построяване на църквата е получен трудно в 1858 година, тъй като Енидже Вардар е свещен град за мюсюлманите. С труда на местните жители храмът е завършен в 1860 година. Разположена е върху семеен имот основно на Хаджидимитрови между Божковата къща на юг, на изток се намира пътят, на запад са къщите на Стоян Кусиколчев (Κουσε-Κόλτσε Στουγιαv) и на Георче Димче (Γεωργίου Δίμτσε), а на север тази на Васил Кърджа (Βασιλείου Κιρίτς). В 1924 – 1932 година църквата е катедрала на Ениджевардарската и Гумендженска епархия. Църквата е обявена за исторически паметник на 2 юни 1987 година. Описание В архитектурно отношение е трикорабна базилика с по-голям централен кораб и с размери 32 m на 24 m на 10 m. Храмът има и голяма женска църква. На запад, север и юг има отворен трем с арки на квадратни колони 0,6 на 0,6 m, а на изток храмът завършва с петстранна апсида. Стените са дебели 0,85 m, а в източната част е вграден античен релеф. Входовете са три - от север, запад и юг, а прозорците са малки, правоъгълни. Покривът е двускатен със скосяване на запад и изток и покритието е с керемиди. Оригиналният под е бил с керамични плочки, които сега са запазени само в трема, а останалата част на храма е покрита с мозаечни плочки. Таванът е дървен таблиран. Стенописите в храма са нови, но в храма са запазени ценни икони от XIX и началото на XX век. Иконите са: „Разпятие Господне“ (3 март 1865), „Свети Антоний“ (3 септември 1860), „Свети Харалампий“ (5 май 1863), „Въведение Богородично“ (11 март 1865), „Трима Светители“ (24 май 1870), „Рождение на Йоан Предтеча“ (1869), „Петдесетница“ (9 март 1869), „Вси Светии“ (1865), „Свети Атанасий“, „Влизане в Йерусалим“, „Томино Неверие“, „Свети Григорий Палама“, „Свети Четиридесет мъченици“, „Св. св. Константин и Елена“, „Свети Георги“, „Въздвижение на Светия Кръст“, „Рождество Христово“, „Свети Николай“. В църквата работи зографът Божин Стаменитов (Емануил Стаматиадис). По-късно е добавена кулообразна камбанария на югоизточния ъгъл на храма, която в 1880 година получава камбана, излята в Одеса. Бележки
Ахмед паша медресе

Ахмед паша медресе (на гръцки: Μεντρεσές του Αχμέτ Πασά; на турски: Ahmet Paşa Madrasah) е медресе в западномакедонския град Костур, Гърция. Местоположение Медресето е разположено в Стария град, на улица „Диокитирио“ № 3. История Медресето е построено от Ахмед паша Дефтердар, син на Садък ага от Костур, който след 1731 – 1732 година става събирач на данъци в Морея (Пелопонес). Документ от 5 ноември 1859 година показва, че вакъфът Ахмед паша има 15 магазина в Костур, но не е получил нито един наем от тях за предишните 7 години. Медресето е обявено за паметник на културата. Описание Медресето се състои от 14 позлатени стаи, всички с куполи, разположени около вътрешен двор. Една от стаите е стая за молитви, а останалите са били използвани като турска баня. Първоначално структурата има само една врата, а втората е добавена по-късно. Оригиналната врата е силно декорирана с геометрични и флорални мотиви, изработени от мозаечни камъни. Една стара снимка на медресето показва, че стените му са били шпакловани. При строежа са е използвана комбинация от камък и тухла, като най-горните фронтони и куполите имат ред тухли с назъбени ръбове. Оцелели са високите комини. Горните части на прозорците са сводести. Бележки
Света Троица (Ругуновец)

„Света Троица“ (на гръцки: Αγίας Τριάδος Πολυκάστρου) е православна църква в македонското градче Ругуновец (Поликастро), Гърция, част от Гумендженската, Боймишка и Ругуновска епархия на Вселенската патриаршия. След заселването на гърците бежанци в Ругуновец през 20-те години на XX век, те построяват своя енорийска църква „Света Троица“, успоредна на съществуващата „Свети Атанасий“. В края на века църквата става малка за нарасналото население на града и след като сградата пострадва сериозно при земетресение в 1991 година, е решено тя да бъде разрушена и на нейно място да се издигне нова, по-голяма. Темелният камък е поставен на 31 август 1998 година, а е завършена и осветена в 2013 година. Църквата заема площ повече от 900 m2 и има П-образна галерия, която служи за женска църква. Бележки
Успение Богородично (Каландра)

„Успение Богородично“ или „Света Богородица“ (на гръцки: Κοίμηση της Θεοτόκου) е възрожденска православна църква, разположена на полуостров Касандра в село Каландра. Църквата е главен енорийски храм на селото. Основният камък е положен в 1820 година, а е открита на 29 април 1860 година. В 2001 година е обновена и изписана и наново открита през януари 2002 година от митрополит Никодим Касандрийски. Базилика е и има интересна архитектура. Царските икона са „Христос Вседържител“ (1864), „Света Богородица Елеуса“ (1864), „Успение Богородично“ (края на XIX век), „Свети Йоан Предтеча“ (1865), „Преображение Господне“ (1868), „Свети Николай“ (1865), „Въведение Богородично“ (1876) и „Свети Трима Светители“ (1876). Иконата на владишкия трон „Христос Велик архиерей“ е от 1898 година. В 1994 година църквата е обявена за паметник на културата. Бележки
Свети Николай (Литохоро)

„Свети Николай“ (на гръцки: Aγίου Nικολάου) е православна църква в Литохоро, Егейска Македония, Гърция, част от Китроската, Катеринска и Платамонска епархия. Църквата е един от двата енорийски храма на градчето и е разположена на централния площад. Първоначално е гробищен храм. В архитектурно отношение представлява трикорабна базилика с еклектични и неокласически декоративни елементи. Храмът съществува в 1870 година. В 1878 година е изгорен по време на Литохорското въстание. В 1996 година храмът е обявен за защитен паметник на културата. Бележки
Баир джамия

Баир джамия (на турски: Bayır Camii; на гръцки: Μπαΐρ Τζαμί) е бивш мюсюлмански храм в южномакедонския град Бер (Верия), Гърция. Джамията е разположена на пресечките на улиците „Танталос“ и „Смирни“. След обмяната на населението между Гърция и Турция в 1920-те години е превърната в частна къща. В сградата на втория етаж са запазени различни архитектурни и декоративни елементи от различните строителни фази. В 1995 година е обявена за паметник на културата. Бележки
Успение Богородично (Кондариотиса)

„Успение Богородично“ (на гръцки: Κοίμησης Θεοτόκου) е православна църква в катеринското село Кондариотиса, Егейска Македония, Гърция. Църквата е изградена в началото на XI век. Църквата е разположена на хълм извън селото. Тя е с рядък архитектурен тип и ограничена декорация. Има купол и два странични параклиса на западния портик. При изграждането на храма са използвани материали от античния град Дион. Църквата е обявена за защитен паметник на културата в 1967 година. Бележки
Kimisis tis Theotokou (Kondariotissa)

Die Kirche Kimisis tis Theotokou (griechisch Κοιμήσεως της Θεοτόκου), auch Panagia Kondariotissas (Παναγία Κονταριώτισσας) ist ein sehr gut erhaltenes byzantinisches Monument am Ortsrand von Kondariotissa in der zentralmakedonischen Gemeinde Dion-Olymbos. Lage Auf einem Hügel am nordwestlichen Ortsrand des Dorfes Kondariotissa, rund 6,5 Kilometer südwestlich von Katerini. Die Kirche Nach der Gestalt des Gebäudes zu urteilen wurde sie zur Zeit des Ikonoklasmus oder etwas früher erbaut. Der Baubeginn wird auf das 7. Jahrhundert datiert, bauliche Veränderungen erfolgten im 11. Jahrhundert und im 15, Jahrhundert wurde das Bauwerk restauriert. An Teilen der Außenwand sind verschiedene Stile von Steinmetzarbeiten zu erkennen. Die Errichtung der Kirche soll mit der zeitgleichen Zerstörung und der Aufgabe des antiken Dion in Zusammenhang stehen. Das Gebäude trägt eine zylindrische Kuppel, die von vier runden Pfeilern getragen wird und besitzt im Nord und Südteil jeweils eine Kapelle. Die von einer geschnitzten, hölzernen Ikonostase abgegrenzte Apsis im östlichen Teil der Kirche wird von einem dreiteiligen Fenster begrenzt. Apsis, Kuppel und Teile der Wände sind mit Wandmalereien versehen. Von der ursprünglichen Ausstattung ist nichts mehr erhalten, die sichtbaren Fresken stammen aus dem 15. Jahrhundert. Einige der Terrakotta-Bodenfliesen sind mit dem Namen „Dion“ gekennzeichnet. Die frühen Teile des Bauwerks ähneln der Basilika Hagia Sophia in Thessaloniki. Gleiche Baumerkmale wurden in anderen griechischen Kirchen des 8. und 9. Jahrhunderts festgestellt. Möglicherweise wurde die Kirche als Klosterkirche genutzt. Literatur Helen Glykatzi: The Splendour of Orthodoxy: Thousand Years of History, Monuments and Art. Band 2, Ekdotike Athenon, Dezember 2000, ISBN 960-213-399-6 Tania Velmans (Hrsg.): Ikonen: Ursprung und Bedeutung. Belser, Stuttgart 2002, ISBN 3-7630-2405-0 Slobodan Ćurčić: Architecture in the Balkans. From Diocletian to Suleyman the Magnificent. Yale University Press, New Haven and London 2010, ISBN 978-0300115703 Quellen Efi Doulgkeri: BΥΖΑΝΤΙΝΟΣ ΝΑΟΣ ΠΑΝΑΓΙΑΣ ΚΟΥΝΤΟΥΡΙΩΤΙΣΣΗΣ. 27. Ephorie für Altertümer, Abteilung byzantinische Altertümer, Katerini, Griechenland Αριστοτέλης Μέντζος: Η εκκλησιαστική αρχιτεκτονική της Πιερίας στην πρώϊμη βυζαντινή περίοδο. In: Η Πιερία στα Βυζαντινά και Νεώτερα χρόνια. Επιστημονικό Συνέδριο. 1, Θεσσαλονίκη 1985, S. 160–161.
Panagia Kontariotissa

The Panagia Kontariotissa (Greek: Παναγία Κονταριώτισσα), also spelled as the Panagia Kountouriotissa (Παναγία Κουντουριώτισσα), and officially the Holy Church of the Dormition of the Virgin Mary (Ιερός Ναός Κοιμήσεως της Θεοτόκου), is a former Greek Orthodox church, located in the Pieria region of Central Macedonia, Greece. Completed in the c. 7th – c. 11th centuries, during the Byzantine era, the well-preserved monument has subsequently been repurposed for cultural use. The monument is located on a hill on the northwestern outskirts of the village Kontariotissa, approximately 6.5 kilometres (4.0 mi) southwest of Katerini on the slopes of Mount Olympus. Nearby is the Monastery of Saint Ephraim the Syrian. The name "Kontariotissa" refers to the name of the modern community that originated near the former church. Use as a church Judging by the morphology of the building, it was built at the time of the Byzantine Iconoclasm or earlier. The construction is dated from the 7th century, structural changes took place in the 11th century and in the 15th century the building was restored. Parts of the exterior wall show various styles of stonework. The construction of the church is said to be related to the simultaneous destruction and abandonment of ancient Dion. The building has a cylindrical dome supported by four round pillars and has a chapel in the north and south. The apse, delimited by a carved wooden iconostasis, in the eastern part of the church, is bounded by a three-part window. Apse, dome and parts of the walls are decorated with murals. Nothing is left of the original decor, the visible frescoes date back to the 15th century. Some of the terracotta floor tiles are labeled "Dion". The early parts of the structure are similar to the basilica of Agia Sophia in Thessaloniki. Similar features were found in other Greek churches of the 8th and 9th centuries. Possibly the church was used as a monastery church (katholikon). Gallery See also Church of Greece List of Eastern Orthodox church buildings in Greece List of monasteries and churches at Mount Olympus References Sources Doulgkeri, Efi (Archaeologist). BΥΖΑΝΤΙΝΟΣ ΝΑΟΣ ΠΑΝΑΓΙΑΣ ΚΟΥΝΤΟΥΡΙΩΤΙΣΣΗΣ - ΚΟΝΤΟΥΡΙΩΤΙΣΣΗΣ (in Greek). Katerini, Greece: Ephorate, Department Byzantine Monuments. p. 27. Μέντζος, Α. (1985). "Η Πιερία στα Βυζαντινά και Νεώτερα χρόνια 1". Η εκκλησιαστική αρχιτεκτονική της Πιερίας στην πρώϊμη βυζαντινή περίοδο (in Greek). Θεσσαλονίκη: Επιστημονικό Συνέδριο. p. 160-161. Further reading Glykatzi, Helen (December 2000). The Splendour of Orthodoxy: 2000 years history, monuments, art. Vol. 2. Ekdotike Athenon. ISBN 960-213-399-6. Velmans, Tania, ed. (2002). Ikonoklasmus: Ikonen: Ursprung und Bedeutung (in German). Stuttgart: Belser. ISBN 3-7630-2405-0. Curcic, S. (2010). Architecture in the Balkans. From Diocletian to Suleyman the Magnificent. New Haven and London: Yale University Press. ISBN 978-0300115703. External links Media related to Church of Panagia Kondariotissa at Wikimedia Commons