NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Archaeological site of Terpsithea Square

The Archaeological site of Terpsithea Square is an archaeological site which formed part of the urban fabric of the ancient settlement of Piraeus located in Attica, Greece History The street plan was laid out to the design of Hippodamus who was a philosopher, urban planner and meteorologist. The street plan separates a private residential zone from the naval station and the commercial and sacred areas of the port. Each urban block measured 40.37m by 47.40m and was divided into two rows of four houses. The urban blocks formed neighbourhoods known as synoikies, which comes from the word synoecism (or synoikismos, Greek: συνοικισμός), which means the merging of smaller communities into one larger community. Each of these neighbourhoods was accessed by a street with a width of 5m to 5.20m. These were known as Small Roads and were linked to peripheral streets with a width of 8m to 8.2m, known as Medium Roads. The whole city was bisected by two main streets of 16.5m known as plateies odoi, or Large Roads. These linked the public areas of the city with the main entrances to the city. Location and discovery The site belongs to the Organization of School Buildings (Organismos Scholikon Ktirion) and excavations were undertaken during the building of the Ralleios School, in 1995-6 and 200–2001. The excavations revealed an entire urban block of the Classical Period together with different types of underground cisterns showing the evolution of the city's drainage system which included a sewerage pipeline. The excavated site has two parallel Small Roads, one to the south with urban blocks located either side of it, and one to the north. The Small Road to the south runs parallel to the present-day Skouze Street. Roman Period During the Roman period some of the plots on the eastern part of the site were consolidated and a large Roman mansion was built. The mansion covered the same area as four classical houses. This mansion has an atrium with a central peristyle and pebble floor. A portico gives access to the rooms of the mansion. The mansion was probably destroyed during the Sack of Athens (267 AD), based on the evidence of the many coins found on the site and which date from this time. Finds A votive naiskos of Cybele, marble statuettes of Aphrodite and clay figurines of Eros have been found on site. These indicate that the Mother of Gods and Aphrodite were household cults. Other coins found on the site date from the fifth century BC to the 4th century AD. Gallery References
Асикева къща

Асикевата къща (на гръцки: Οικία Aσίκη) е къща в град Лерин, Гърция. Местоположение Къщата е разположена във Вароша, на булевард „Елевтерия“ № 51, край река Сакулева. Собственост е на Михалис Асикис. История Собственост е на Михалис Асикис. В 1987 година къщата е обявена за паметник на културата. Бележки
Сосидева къща (1873)

Сосидевата къща (на гръцки: Αρχοντικό Σωσσίδη) е историческа постройка в костурското село Невеска (Нимфео), Егейска Македония, Гърция. Построена е в 1873 година и е собственост на Йоанис Сосидис. Къщата е обявена за защитен паметник в 1997 година като „забележителна сграда за района, важна за изучаването на историята на архитектурата“. Вижте също Джон Сосидис Бележки
Пападопулова къща (Невеска)

Пападопуловата къща (на гръцки: Οικία Παπαδόπουλου) е къща в леринското влашко село Невеска (Нимфео), Гърция. Къщата е собственост на Димитриос Пападопулу. Сградата е с традиционна архитектура. Построена е в края на XIX век и има забележителни стенописи и дърворезбовани елементи. В 1992 година къщата е обявена за паметник на културата. Бележки
Леринско кметство

Леринското кметство (на гръцки: Δημαρχείο Φλώρινας) е историческа постройка в град Лерин (Флорина), Гърция, която е седалище на дем Лерин. История След като Лерин попада в Гърция след Балканските войни, първата гръцка общинска власт с кмет Тего Сапунджиев се помещава в турския конак, разположен на кръстовището на улиците „Константинос Палеологос“ и „Мегалос Александрос“. В 1917 година имението на Абди Юсуф бей, което се намирало срещу османските училища, е наето от община Лерин. Сградата става общинста собственост след размяната на населението на Гърция и Турция. От 1924 година в нея се помещава кметството. Архитектура Това е типична градска къща от началото на XX век. Входът към основната зала на приземния етаж е навътре и две кръгли колони ограничават отвора, създавайки форма на пропилеи. Три вътрешни стълби водят до по-високото ниво на залата, а в другия край е внушителното вътрешно стълбище. Ъглите на сградата са подчертани с фалшиви пиластри, които разделят повърхността на фасадата. Отворите на сградата са организирани, симетрично по вертикалната ос на главния вход. Балконът в центъра на етажа е по-късно допълнение. Бележки
Сапунджиева къща (Тего Сапунджиев)

Сапунджиевата къща (на гръцки: Οικία Σαπουντζή) е къща в град Лерин, Гърция. Дом на андартския капитан и кмет на Лерин Тего Сапунджиев, къщата е обявена за паметник на културата. Местоположение Къщата е разположена във Вароша, на южния бряг на река Сакулева, на булевард „Елевтерия“ № 49. История Построена е в 1920 година от майстори от Бел камен. В 2015 година къщата е обявена за паметник на културата. Архитектура В архитектурно отношение е неокласическа сграда с еклектични елементи, типичен пример за архитектурата от междувоенния период, в която има силни европейски влияния. Фасадата е триделна с ъглови тристранни издатини. Има сводести декоративни ниши, полуколони с капители, бароков фронтон, мозаечно поставени камъни, балюстри и пиластри в отворите. Зидарията е от мрамор от Корча във вид на мозайка (кошери), а крайъгълните камъни са оформени от светла облицовка. Рамките на прозорците също са от корчански камък. Бележки
Св. св. Константин и Елена (Суровичево)

„Св. св. Константин и Елена“ (на гръцки: Ιερός ναός Αγίων Κωνσταντίνου και Ελένης) е православна църква в леринското градче Суровичево (Аминдео), Гърция, част от Леринската, Преспанска и Еордейска епархия на Вселенската патриаршия. Църквата е бивш храм на Българската екзархия. История Църквата е построена от Суровичевската българска община и е екзархийска. В 1972 година, в похода си срещу българското наследство в епархията, леринският митрополит Августин Кандиотис решава да разруши и тази българска църква, като за целта са използвани танкове. Бележки
Church of Saint Athanasius (Metaxades)

The Church of Saint Athanasius is a post-Byzantine church located in Metaxades, Greece. It is located on the southeast side of the village and was probably built around 1695. It is one of the three post-Byzantine churches in the area, of which the other two are the Church of Saint Athanasius located in Alepochori and the Church of Saint Pantaleon in Paliouri. History The church is almost unknown in the scientific literature, the cemetery, however, which extends to its north and east, is considered the oldest and best preserved in Evros, with the oldest inscription bearing the date 1691. According to other sources, the frescoes of the temple were probably created by a refugee from Constantinople, before or after the Fall, and that the temple may be much older, from the 11th century. Evidence that verifies these dates is the icon of Virgin Mary of Metaxades from the 15th century and the Cross from the 16th century, which testify to the long history of the church that connects it to the history of the Byzantine Empire. Today, an important part of its hagiographies has been destroyed by time and by human interventions, while the walls of the temple began to recede and from the roof, where water enters. In 2020, a team of the Ministry of Culture and Sports visited the site for the restoration and restoration project of the three post-Byzantine churches in the Metaxades area. In 2023 the projects joined the Recovery Fund. Architecture The church is semi-subterranean, introverted and no external feature reveals its use as a place of religious worship. It is a rectangular building, which the visitor enters by a ladder with a depth of 1.40m. The folklorist Georgios Megas analyzes the reasons that justify the architectural choices in the buildings of this period, saying that the shape of the churches is a result of the residents' fear of provoking the wrath of the Ottomans, as they often fell victim to the janissaries and delibasis that ravaged the region of Thrace with Constantinople as a springboard. References
Notio Pilio

Notio Pilio (griechisch Δήμος Νοτίου Πηλίου ‚Süd-Pilio‘) ist eine griechische Gemeinde. Sie umfasst den südlichen Teil der Pilio-Halbinsel in der griechischen Region Thessalien. Sie wurde durch die Verwaltungsreform 2010 aus fünf Vorgängergemeinden neu geschaffen. Verwaltungssitz ist Argalasti. Gemeindegliederung Die Einwohnerzahlen stammen aus den Ergebnissen der Volkszählung 2011; die Gemeindebezirke entsprechen den Gemeinden, die von 1997 bis 2010 bestanden. Einzelnachweise
South Pelion

South Pelion (Greek: Νότιο Πήλιο, Notio Pilio) is a municipality in the Magnesia regional unit, Thessaly, Greece. The seat of the municipality is the town Argalasti. The municipality has an area of 368.539 km2. It comprises the southern part of Mount Pelion. Municipality The municipality South Pelion was formed at the 2011 local government reform by the merger of the following 5 former municipalities, that became municipal units: Afetes Argalasti Milies Sipiada Trikeri References
Pelión del Sur

Pelión del Sur (en griego: Νότιο Πήλιο) es un municipio de Grecia situado en la periferia de Tesalia, en la unidad periférica de Magnesia. En el censo de 2001 su población era de 10.745 habitantes. La sede del municipio es la ciudad de Argalasti.​ Comprende la parte meridional del monte Pelión. El municipio fue creado como resultado de la reforma administrativa del Plan Calícrates en vigor desde enero de 2011.​ Referencias
Pélion-du-Sud

Le Pélion-du-Sud (en grec moderne : Νότιο Πήλιο) est un dème (municipalité) grec situé dans le district régional de Magnésie, en Thessalie. Le siège du dème se trouve dans la ville d'Argalastí. Il comprend la partie sud de la péninsule du mont Pélion. La péninsule du mont Pélion possède un patrimoine naturel riche et sauvage. Une grande variété de sites aux intérêts écologiques, faunistiques et floristiques sont répartis sur un territoire encadré par la mer Égée à l'est et par le golfe Pagasétique à l'ouest. Les paysages alternent entre forêts d'épineux, zones arides rocheuses, étendues de garrigues, oliveraies, vignobles, villages et hameaux séculaires, plages, criques et ports de pêche. Les anciens chemins pavés, les kalderímia (grec moderne : καλντερίμια), qui reliaient les villages entre eux sont encore praticables mais seulement utilisés par les randonneurs aujourd'hui. Municipalité Le dème est créé lors de la réforme d'administration locale de 2011 par la fusion des 5 anciens dèmes suivants, qui deviennent des districts municipaux : Afétes Argalastí Miliés Sipiáda Tríkeri Notes et références Portail de la Grèce
Notio Pilio

Notio Pilio (in greco Νότιο Πήλιο?) è un comune della Grecia situato nella periferia della Tessaglia (unità periferica della Magnesia) con 10.745 abitanti secondo i dati del censimento 2001 Il comune è stato istituito a seguito della riforma amministrativa detta Programma Callicrate in vigore dal gennaio 2011 che ha abolito le prefetture e accorpato numerosi comuni. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Notio Pilio Collegamenti esterni (EL) Sito ufficiale, su dnpiliou.gov.gr.
Notio Pilio

Notio Pilio (Grieks: Νότιο Πήλιο) is sedert 2011 een fusiegemeente (dimos) in de Griekse bestuurlijke regio (periferia) Thessalië. De vier deelgemeenten (dimotiki enotita) van de fusiegemeente zijn: Afetes (Αφέτες) Argalasti (Αργαλαστή) Milies (Μηλιές) Sipiada (Σηπιάδα) Trikeri (Τρίκερι)
Notio Pilio

Notio Pilio (gr. Δήμος Νοτίου Πηλίου, Dimos Notiu Piliu) – gmina w Grecji, w administracji zdecentralizowanej Tesalia-Grecja Środkowa, w regionie Tesalia, w jednostce regionalnej Magnezja. W 2011 roku liczyła 10 216 mieszkańców. Powstała 1 stycznia 2011 roku w wyniku połączenia dotychczasowych gmin: Argalasti, Afetes, Milies i Sipiada oraz wspólnoty Trikeri. Siedzibą gminy jest Argalasti. Przypisy
Нотио-Пилио

Нотио-Пилио (греч. Δήμος Νοτίου Πηλίου — «Южный Пилион») — община (дим) в Греции. Входит в периферийную единицу Магнисия в периферии Фессалия. Население 10 216 человек по переписи 2011 года. Площадь общины — 368,539 квадратного километра. Плотность — 27,72 человека на квадратный километр. Административный центр — Аргаласти, исторический центр — Трикерион. Димархом на местных выборах в 2019 году избран Михаил Мидзикос (Μιχαήλ Μιτζικός). Община Нотио-Пилио создана в 2010 году (ΦΕΚ 87Α) по программе «Калликратис» при слиянии упразднённых общин Аргаласти, Афете, Милеэ, Сипиас, а также сообщества Трикерион. Община (дим) Нотио-Пилио делится на пять общинных единиц. Примечания Ссылки dnpiliou.gov.gr — официальный сайт общины Нотио-Пилио
Dimos South Pelion

Dimos South Pelion (South Pelion) är en kommun i Grekland. Den ligger i prefekturen Nomós Magnisías och regionen Thessalien, i den centrala delen av landet, 150 km norr om huvudstaden Aten. Antalet invånare är 10 745. Arean är 369 kvadratkilometer. Terrängen i Dimos South Pelion är varierad. Kommentarer Källor
Благовещение Богородично (Атина)

„Благовещение Богородично“ (на гръцки: Καθεδρικός Ναος Ευαγγελισμού της Θεοτόκου) е православна църква в столицата на Гърция Атина, катедрален храм на Църквата на Гърция. История Крайъгълният камък на строежа е положен от крал Отон I Гръцки и кралица Амалия Олденбургска на Великден – 1842 г. За украса е използван мрамора от разрушените 72 средновековни църкви на Атина. Архитектурният проект е дело на общо четирима архитекти – Теофил фон Хансен (1842 – 1843), Димитриос Зезос (1846 – 1857), Франсоа Буланже и Панайотис Калкос (1857 – 1862). На площада пред катедралния храм се намират две статуи – на император Константин XI Палеолог и на архиепископ Дамаскин Гръцки. Галерия Източници
Kathedrale Mariä Verkündigung (Athen)

Die Kathedrale Mariä Verkündigung (griechisch Καθεδρικός Ναός Ευαγγελισμού της Θεοτόκου Kathedrikós Naós Evangelismoú tis Theotókou), umgangssprachlich Metropolis (griechisch Μητρόπολις Mitrópolis), in der griechischen Hauptstadt Athen ist der Sitz des orthodoxen Erzbischofs von Athen. Sie befindet sich im Stadtzentrum zwischen der Akropolis und dem Syntagma-Platz. Geschichte Nach der Griechischen Revolution wurde 1830/32 ein Teil des heutigen Griechenland vom Osmanischen Reich unabhängig. Otto von Bayern wurde zum König des neuen Königreichs Griechenland bestimmt. Bereits 1833 erklärte sich die orthodoxe Kirche des Landes für autokephal, also rechtlich unabhängig vom Ökumenischen Patriarchat in Konstantinopel. Im Rahmen eines umfassenden Bauprogramms, das Otto in der neuen Hauptstadt durchführen ließ und das von einem klassizistischen Griechenlandideal bestimmt war, begannen auch die Planungen über eine neue Kathedrale für die Hauptstadt des nach fast 400-jähriger Besetzung wiedergegründeten griechischen Staates. Den Grundstein legte der König 1842. Am 21. Mai 1862 wurde sie in Anwesenheit des Königspaars geweiht. Am 14. Mai 1962 heiratete Sophia von Griechenland in der Kathedrale den spanischen Thronfolger Juan Carlos de Borbón y Borbón. Das Gebäude wurde beim Erdbeben von 1999 beschädigt, es wurde infolgedessen abgestützt und eingerüstet. Die Sanierung und Behebung der Bauschäden ist inzwischen abgeschlossen. Rechts neben der Kirche befindet sich die Panagia Gorgoepikoos, auch Kleine Mitropolis genannt, ein byzantinisches Kirchlein aus dem 13. Jahrhundert mit zahlreichen antiken Spolien. Architektur Die Mariä-Verkündigungs-Kathedrale wurde von Theophil Hansen in einem gemischt romanisch-Renaissance-byzantinischen Stil entworfen. Nachdem Hansen Athen verlassen hatte, wurden seine Entwürfe von dem griechischen Architekten Dimitrios Zesos in einem „griechisch-byzantinischen“ Stil abgewandelt. An der Ausführung beteiligt waren auch François Boulanger und Panagiotis Kalkos. Baumaterial ist Marmor, der aus 72 zerstörten Kirchen zusammengetragen wurde. Die Kathedrale folgt dem Basilikaschema mit dreischiffigem Langhaus, Querhaus, Chor und Apsis. Die Vierung krönt eine byzantinisierende Kuppel. Die Portalfront wird von zwei Glockentürmen flankiert. Ausstattung Das Innere ist reich mit Fresken, Ikonen und Steinmetzarbeiten geschmückt, deren Stil sich an den byzantinischen Formenkanon anlehnt. Wichtige Heiligtümer sind die Schreine der heiligen Philothea († 1589) und des Patriarchen Gregor V. († 1821), die als Märtyrer für die Freiheit Griechenlands und der Orthodoxie verehrt werden. Weblinks www.iaath.gr – Offizielle Website der Kathedrale von Athen bei der Kirche von Griechenland
Metropolitan Cathedral of Athens

The Metropolitan Cathedral of the Annunciation (Greek: Καθεδρικός Ναός Ευαγγελισμού της Θεοτόκου, romanized: Kathedrikós Naós Evangelismoú tis Theotókou), popularly known as the Metropolis or Mitropoli (Greek: Μητρόπολη, romanized: Mitrópoli), is the cathedral church of the Archbishopric of Athens and all of Greece. History Construction of the cathedral began on Christmas Day, 1842 with the laying of the cornerstone by King Otto and Queen Amalia. Construction started under the architect Theophil Hansen and was continued by Dimitris Zezos, Panagis Kalkos and François Boulanger. Workers used marble from 72 demolished churches to build the cathedral's immense walls. Three architects and 20 years later, it was completed. On 21 May 1862, the completed cathedral was dedicated to the Annunciation of the Mother of God (Ευαγγελισμός της Θεοτόκου) by the King and Queen. The cathedral is a three-aisled, domed basilica that measures 130 feet (40 m) long, 65 feet (20 m) wide, and 80 feet (24 m) high. Inside are the tombs of two saints killed by the Ottoman Turks during the Ottoman period: Saint Philothei and Patriarch Gregory V. Saint Philothei built a convent, was martyred in 1589, and her bones are still visible in a silver reliquary. She is honoured for ransoming Greek women enslaved in Ottoman Empire's harems. Gregory V the Ethnomartyr, Patriarch of Constantinople, was hanged by order of Sultan Mahmud II and his body thrown into the Bosphorus in 1821, in retaliation for the Greek uprising on 25 March, leading to the Greek War of Independence. His body was rescued by Greek sailors and eventually enshrined in Athens. To the immediate south of the cathedral is the little Church of St. Eleftherios also called the "Little Mitropoli". In the Mitropoleos Square in front of the cathedral stand two statues. The first is that of Constantine XI, the last emperor of the Eastern Roman Empire. The second is a statue of Archbishop Damaskinos who was Archbishop of Athens during World War II and was Regent for King George II and Prime Minister of Greece in 1946. The Metropolitan Cathedral remains a major landmark in Athens and the site of important ceremonies with national political figures present, as well as weddings and funerals of notable personalities. Gallery Sources Sacred Destinations Church of Greece
Cathédrale de l'Annonciation d'Athènes

La cathédrale métropolitaine d’Athènes ou cathédrale de l’Annonciation (grec moderne : Καθεδρικός Ναός Ευαγγελισμού της Θεοτόκου) est l’église orthodoxe cathédrale de l’archevêque d’Athènes et primat de toute la Grèce. Histoire La construction de la cathédrale commence le 25 décembre 1842 et ce sont le roi Othon Ier et la reine Amélie de Grèce qui en posent la première pierre. Lors des travaux, on utilise le marbre de soixante-douze églises démolies pour édifier les murs immenses du bâtiment. Trois architectes et vingt années sont nécessaires pour l’achever. Enfin, le 21 mai 1862, la cathédrale est dédiée à l’Annonciation par le roi Othon et son épouse. En 1999, la cathédrale est endommagée par un tremblement de terre et une opération de restauration doit être menée. Début 2009, l’archevêque Hiéronyme II d'Athènes annonce officiellement que le bâtiment sera fermé durant un an dans le but d’y réaliser des travaux. Architecture La cathédrale d’Athènes est une basilique à trois bas-côtés surmontée d’un dôme. Elle mesure 40 mètres de longueur, 20 de largeur et 24 de hauteur. Reliques La cathédrale d’Athènes abrite les reliques de deux saints tués durant l’occupation ottomane : Sainte Philothée d'Athènes (1528-1589). Honorée pour avoir racheté des jeunes chrétiennes mises en esclavage dans des harems turcs, elle fut martyrisée par les Ottomans. Le patriarche Grégoire V de Constantinople (1746-1821), pendu sur ordre du sultan Mahmoud II en représailles contre le soulèvement des Grecs. Place de la cathédrale La place de la cathédrale abrite deux statues. La première est dédiée à l’empereur byzantin Constantin XI, ethnomartyr de l’Église orthodoxe grecque, mort lors de la prise de Constantinople par les Ottomans. La seconde statue est celle de l’archevêque Damaskinos d'Athènes, régent durant l’exil du roi Georges II de Grèce et Premier ministre en 1946. Galerie Voir aussi Bibliographie Panayota Volti, « La cathédrale de l'Annonciation d'Athènes, chantier fondateur de l'architecture néo-byzantine. Une dynamique plurielle diachronique" », Histoire de l'art, vol. 86, no 2 « Grèce(s) »,‎ 2021, p. 207-221 Articles connexes Petite Métropole Cathédrale catholique d'Athènes Liens externes (el) Site officiel Ressource relative à l'architecture : Structurae Notes et références Portail de l’architecture chrétienne Portail d'Athènes et de l'Attique Portail du christianisme orthodoxe
Grote Metropolitaan

De Grote Metropolitaan (Grieks: Καθεδρικός Ναος Ευαγγελισμού της Θεοτόκου of Megalí Mitrópoli) is de kathedraal van het aartsbisdom Athene. Het is de populaire naam van de metropolitane kathedraal van Athene, die officieel Verkondiging aan de Moeder Gods-kathedraal heet (Grieks: Καθεδρικός Ναος Ευαγγελισμού της Θεοτόκου). De eerste steen werd gelegd op 25 december 1842 door koning Otto I van Griekenland en zijn vrouw Amalia van Oldenburg. Binnenin zijn de graven van Gregorius V van Constantinopel en Sint-Philothei te vinden. Naast deze kathedraal staat de veel kleinere Kleine Metropolitaan.
Katedra Zwiastowania Matki Bożej w Atenach

Katedra Zwiastowania Matki Bożej (gr. Καθεδρικός Ιερός Ναός Ευαγγελισμού της Θεοτόκου), znana także jako Katedra Metropolitalna – katedra prawosławna w Atenach, główna świątynia Greckiego Kościoła Prawosławnego, siedziba arcybiskupa Aten i całej Grecji. Jest to trójnawowa bazylika, z kopułą. Jej budowę rozpoczęto w Boże Narodzenie 1842 z inicjatywy króla Ottona von Wittelsbach i królowej Amelii von Oldenburg. Prócz ułożenia kamienia węgielnego, fundatorzy zadecydowali o zniszczeniu 72 świątyń bizantyńskich, używając ich elementów do budowy katedry – miejsca przyszłych uroczystości koronacyjnych i pogrzebowych władców. Dzieło zakończono w 1863, czyli wkrótce po detronizacji Ottona. Nad placem, przed świątynią, znajduje się pomnik arcybiskupa Damaskina. Galeria Przypisy Linki zewnętrzne szersza informacja (ang.)
Catedral Metropolitana de Atenas

A Catedral da Anunciação, da Igreja Ortodoxa, é a Catedral Metropolitana de Atenas, na Grécia, também conhecida popularmente como Mitrópoli de Atenas. Localiza-se na Praça Mitropóleos, no bairro de Plaka. Sua construção iniciou no natal de 1842, com a pedra fundamental lançada pelo rei Oto I e sua consorte Amália. O material para a construção veio da demolição de 72 outras igrejas, e as obras se prolongaram por vinte anos. Foi consagrada no dia 21 de maio de 1862, e dedicada à Anunciação. A planta possui três naves, separadas por colunatas duplas sob arcos, e coroadas por uma cúpula. No interior há dois túmulos de santos mártires da Igreja Ortodoxa Grega, mortos pelos turcos durante a ocupação: Santa Filoteia e o Patriarca de Constantinopla São Gregório V. A decoração interna é rica em ícones, com destaque para a bela iconóstase. A Catedral está em reparos desde o terremoto de 1999. Referências Sacred Destinations Ver também Theophil von Hansen