NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Rodini Park

Der Rodini Park (Πάρκο Ροδίνι Parko Rodini) ist ein Park auf der griechischen Insel Rhodos im südlichen Teil von Rhodos (Stadt), etwa 3 Kilometer vom Stadtzentrum entfernt. Der Park wurde in seiner heutigen Form von den Italienern in der Zeit der Besetzung in einer Schlucht angelegt, deren Eingang sich an der Straße nach Lindos befindet. Im Park, entlang des Baches, gibt es antike Grabdenkmäler und Höhlen, die als Kultstätten oder Nymphäen (Brunnenhäuser) dienten und im 3. und 2. Jahrhundert v. Chr. entstanden sind. Es war die antike Nekropole von Rhodos, die heute bekannt ist als Nekropole Korakonerou, die in der hellenistischen und römischen Zeit genutzt wurde. Der Landschaft ist von einer besonderen natürlichen Schönheit. Die Italiener führten 1924 eine archäologische Untersuchung in der Gegend durch und restaurierten die Gräber der Ptolemäer und das römische Aquädukt, das sich neben dem Eingang zum Park befindet. 1929 verwandelten sie das Tal in einen Park, indem sie Dämme, künstliche Seen, Kanäle und Brücken bauten, Wege entlang des Baches anlegten und Springbrunnen, Pavillons und Bänke installierten. Sie gestalteten auch das bestehende Café um und bauten ein Café-Restaurant, das 1939 erweitert und zu einem Unterhaltungszentrum wurde. Die Arbeiten zur Gestaltung des Parks wurden 1930 abgeschlossen. Sie brachten Fische, Schildkröten, Enten und Pfauen in den Park und errichteten einen kleinen Zoo. Der Park wurde nach den Bombenangriffen der Alliierten im Zweiten Weltkrieg restauriert. Unter den archäologischen Denkmälern im Rodini-Park sticht das Grab der Ptolemäer hervor. Es handelt sich um ein quadratisches Mausoleum mit den Maßen 28,5 mal 28,5 Meter, das in den Fels gehauen wurde. Es verfügt über ein längliches Vestibül und eine rechteckige Kammer, in die Stellplätze für die Sarkophage eingemeißelt sind. Zu den weiteren Denkmälern gehört das sogenannte korinthische Grab, das aus drei in den Fels gehauenen unterirdischen Kammern mit Nischen besteht, in denen Statuetten, Sockel und Altäre aufgestellt wurden. Von 2018 bis 2020 wurden im Rodini Park im Rahmen eines EU-Förderprojektes die Gehwege saniert, Brücken repariert, Aufräumarbeiten durchgeführt und Wegweiser installiert. Einzelnachweise Weblinks Rodini Park. In: rhodos-entdecker.com. Abgerufen am 19. Oktober 2024.
Grande Albergo delle Rose

Grande Albergo delle Rose (griechisch Ξενοδοχείο των Ρόδων Xenodochío ton Ródon) ist ein 5-Sterne-Hotel in der Stadt Rhodos auf der Insel Rhodos in Griechenland. Das Hotel wurde zwischen 1925 und 1927 nach den Plänen des italienischen Architekten Florestano Di Fausto erbaut. Das Hotel blieb bis in die 1970er Jahre in Betrieb, wurde dann aufgegeben und 2002 wiedereröffnet. Im Jahr 1994 erhielt das Hotel eine Lizenz zum Betrieb eines Casinos. Ursprünglich wurde das Hotel im Stil des orientalischen Eklektizismus erbaut. Damals versuchte der italienische Gouverneur der Dodekanes, Mario Lago, Rhodos zu einem weltbekannten Touristenziel zu machen. Zu den Besonderheiten des entlang der Küstenstraße errichteten Gebäudes gehören der Kuppelturm und der unterteilte Baukörper sowie die Hinzufügung von Nebengebäuden für Gästehäuser, Restaurants sowie ein Garten. Ursprünglich war die Außenseite des Gebäudes reich mit Stuck verziert, doch der Nachfolger im Amt des Gouverneurs Cesare Maria De Vecchi beschloss bei seinem Amtsantritt im Jahr 1936, alle orientalischen Ornamente von der Fassade des Gebäudes zu entfernen, einschließlich der Bögen und der Kuppel, um dem Gebäude eine strengere Form zu verleihen und es den Prinzipien der italienischen faschistischen Architektur entsprechend zu gestalten. Am 12. Januar 1949 begannen in diesem Hotel die Verhandlungen zwischen Ägypten und Israel zur Beendigung des arabisch-israelischen Krieges von 1948. Sie endeten am 24. Februar 1949 durch die Unterzeichnung eines Waffenstillstandsabkommens zwischen den beiden Parteien. Weblinks Einzelnachweise
Hôtel des Roses

L'hôtel des Roses (grec moderne : Ξενοδοχείο των Ρόδων, italien : Grande Albergo delle Rose) est un hôtel situé dans la ville de Rhodes, sur l'île du même nom, en Grèce. L'hôtel est construit pendant la période entre 1925 et 1927, selon les plans de l'architecte italien, Florestano di Fausto. L'hôtel reste en activité jusque dans les années 1970, date à laquelle il est abandonné, avant d'ouvrir de nouveau en 2002. En 1994, une licence d'opération d'un casino est accordée à l'hôtel. Au départ, l'hôtel des Roses est construit dans le style de l'éclectisme oriental À l'époque, le gouverneur italien du Dodécanèse, Mario Lago (en), tente de faire de Rhodes une destination touristique de renommée mondiale. Les caractéristiques du bâtiment, construit le long de la route côtière, comprennent la tour en forme de dôme et les volumes divisés, la présence de bâtiments annexes pour les pensions, les restaurants, ainsi qu'un jardin. Initialement, l'extérieur du bâtiment est richement décoré de plâtres, cependant, son successeur, Cesare Maria de Vecchi, à sa prise de fonction en 1936, décide la suppression de l'intégralité des ornements orientaux des façades du bâtiment, y compris les arches et le dôme, afin de rendre le bâtiment plus austère et conforme aux principes fascistes. Le 12 janvier 1949, les négociations entre l'Égypte et Israël, afin de mettre fin à la guerre israélo-arabe de 1948, débutent au sein de l'hôtel et se concluent le 24 février 1949 par la signature d'un accord de cessez-le-feu entre les deux parties. Notes et références (el) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en grec moderne intitulé « Ξενοδοχείο των Ρόδων » (voir la liste des auteurs). Portail de l’hôtellerie Portail du tourisme Portail de la Grèce Portail de l’Italie
AHEPA University Hospital

The AHEPA University General Hospital (Greek: Πανεπιστημιακό Νοσοκομείο ΑΧΕΠΑ), also known as AHEPA Hospital, is considered one of the biggest hospitals in Greece, based in Thessaloniki. The hospital has 680 beds and all the spectrum of medical and surgical specialities of medicine as well as the psychiatric sector. It is associated with the 4th Health District of Health Services of Macedonia and Thrace as an independent service, with administrative and economic autonomy. The central service of AHEPA hospital is located in the territory of Aristotle University of Thessaloniki, within the administrative region of the municipality of Thessaloniki. It is a major teaching hospital and part of the ESY (Greek: ΕΣΥ - Εθνικό Σύστημα Υγείας), the National Healthcare System of Greece. The structured areas of the hospital cover 50,000 sqm, built in several time points, to cope with the emerging needs. History AHEPA University Hospital was founded in 1947 with the economic support of the AHEPA, which is a Greek organization in the United States of America. It opened for the public in 1951, during the celebration of the 25th anniversary of Aristotle University of Thessaloniki. Practically though, the hospital started its normal operation in March 1953. In 1955, the Swedish philanthropic organisation Rädda Barnen (Swedish chapter of Save the Children) made a new donation to the hospital. This donation was used in order to construct the Paediatric pavilion with a total of 100 beds. The university's paediatric clinic was settled in this new pavilion in 1958. References External links Official website http://www.ahepahosp.gr/en_index.asp
Hospital de AHEPA

Hospital De la Universidad de AHEPA (en griego: Πανεπιστημιακό Νοσοκομείον ΑΧΕΠΑ), también conocido como hospital de AHEPA, es uno de los hospitales más grandes del norte de Grecia, famoso en el conjunto de Grecia y basado en Tesalónica. Asociado de cerca a la Universidad de Aristotle de Thessaloniki, AHEPA está situado dentro del área extendida de la universidad. Es un hospital y una parte de enseñanza importantes del ESY, el Sistema Nacional de Salud de Grecia. El hospital de la universidad de AHEPA fue fundado en 1947 con la ayuda econσmica del AHEPANS; una organizaciσn griega de los Estados Unidos de América.​ Referencias
Ospedale universitario AHEPA

L'ospedale universitario AHEPA di Salonicco (Πανεπιστημιακό Νοσοκομείο ΑΧΕΠΑ), conosciuto anche come AHEPA Hospital, è uno dei più grandi ospedali della Grecia del nord, famoso in tutto il Paese. Legato strettamente all'Università Aristotele di Salonicco (Αριστοτέλειο Πανεπιστήμιο της Θεσσαλονίκης), è situato all'interno della vasta zona universitaria. Oltre a essere un importante ospedale universitario, è parte del sistema sanitario nazionale greco (ESY). L'ospedale universitario AHEPA è stato fondato nel 1947 con il supporto economico dell'AHEPANS (American Hellenic Educational Progressive Association), un'organizzazione per gli scambi culturali greco-statunitensi. Voci correlate Salonicco Collegamenti esterni (EL) Sito ufficiale, su ahepahosp.gr.
STASY

Urban Rail Transport S.A. (Greek: Σταθερές Συγκοινωνίες, romanized: Statheres Synkoinonies, ΣΤΑΣΥ - pronounced as στάση "bus/train stop" Greek pronunciation: [ˈstasi]), commonly abbreviated as STASY, is a Greek public transport operator of the Athens Metro and the Athens Tram. It is the metro and tram subsidiary of Transport for Athens (OASA S.A.), and is responsible for the operation and maintenance of the metro and tram network, including rolling stock, 59 tram stops, and 62 of the 66 metro stations. STASY was created in 2011, as a merger of the Athens–Piraeus Electric Railways (ISAP), the Attiko Metro Operation Company (AMEL), and Tram S.A., and its logo is an amalgamation of the oval-shaped format of ISAP's logo, and the blue and green colours from AMEL's logo. History On 28 February 2011, the Greek Government enacted Law 3920/2011, which allowed the Attiko Metro Operation Company (AMEL) to merge with the Athens–Piraeus Electric Railways (ISAP) and Tram S.A. to form Urban Rail Transport S.A., or STASY as it is commonly known. The merged company, which came into effect on 17 June 2011 under Ministerial Decree 28737/2637, became a subsidiary of Transport for Athens (OASA). ISAP's headquarters at 67 Athinas Street, near Omonoia Square, became the headquarters of STASY. Three different companies used to operate and maintain the Athens Metro and Athens Tram network before the creation of STASY: Line 1 of the Metro used to be operated by the Athens–Piraeus Electric Railways (Greek: Ηλεκτρικοί Σιδηρόδρομοι Αθηνών Πειραιώς; ISAP): ISAP was created as a public company on 1 January 1976, to replace the privately owned Hellenic Electric Railways (EIS). ISAP came under the authority of OASA in 1998. Lines 2 and 3 of the Metro used to be operated by the Attiko Metro Operation Company (Greek: Αττικό Μετρό Εταιρεία Λειτουργίας; AMEL): AMEL was created on 15 February 2001, as an operational subsidiary of public transport developer and constructor Attiko Metro (now Elliniko Metro), instead of OASA. The Athens Tram used to be operated by Tram S.A. (Greek: ΤΡΑΜ Α.Ε.). Founded in March 2001, Tram S.A. was also a subsidiary of Attiko Metro, instead of OASA. Operations STASY is responsible for the operation and maintenance of the Athens Metro and the Athens Tram, including the infrastructure, rolling stock, 59 tram stops and 62 of the 66 metro stations. GAIAOSE and Greek Railways own and maintain the surface section of Line 3 between Doukissis Plakentias and Athens Airport, and the operator of the Athens International Airport manages the Airport station. See also Elliniko Metro Transport for Athens (OASA) References
STASY SA

La STASY SA ou Statherés Sygkinoníes SA (en grec moderne : ΣΤΑΣΥ ΑΕ ou Σταθερές Συγκοινωνίες ΑΕ) est une société anonyme grecque, responsable du fonctionnement de toutes les formes de transport en commun en site propre (notamment métro et tramway) dans l'agglomération d'Athènes, du Pirée et de leurs banlieues. Histoire La création de l'entreprise est née de la volonté du gouvernement grec de réorganiser la gestion des transports en commun d'Athènes, en regroupant par fusion les différentes entreprises responsables des réseaux, pour en diminuer le coût de l'exploitation. La Statherés Sygkinoníes SA est créée le 17 juin 2011 par la fusion de plusieurs entreprises. Caractéristiques Notes et références Voir aussi Articles connexes Métro d'Athènes Tramway d'Athènes OASA Attiko Metro SA Liens externes (en) « Urban Rail Transport S.A », sur STASY SA Portail du chemin de fer Portail des transports en commun Portail d'Athènes et de l'Attique Portail des entreprises
Кула на Свети Георги

Кулата на Свети Георги (на гръцки: Πύργος Αγίου Γεωργίου Χιλανδαρίου, на сръбски: Пирг Светог Ђорђа) е средновековно отбранително съоръжение, разположено в Хилендарския манастир на полуостров Света гора, Халкидики, Гърция. Местоположение Кулата е една от двете кули на крепостната стена на Хилендар, разположена от южната страна. От източната страна е по-голямата Кула на Свети Сава. История Първоначалната строителна фаза на кулата вероятно се отнася към края на XI - началото на XII век. Втората строителна фаза също включва едноименния параклис на върха на кулата, който е бил изписан със стенописи около 1260 година. Бележки
Saint George Tower, Hilandar

Saint George Tower (Serbian: кула Светог Ђорђа, romanized: kula Svetog Đorđa, Greek: Πύργος του Αγίου Γεωργίου) is a medieval defensive structure dedicated to Saint George, located in Serbian Orthodox Hilandar Monastery in Mount Athos, Greece. Location The tower is one of two towers on Hilandar's fortress wall, located on the south side. On the eastern side is the larger Tower of Saint Sava. History The initial construction phase of the tower probably refers to the end of the 12th century by Serbian Grand Prince Stefan Nemanja. The second construction phase also includes the chapel of the same name at the top of the tower, which was frescoed around 1260. See also Milutin Tower Saint Sava Tower References
Кула на Свети Сава

Кулата на Свети Сава (на гръцки: Πύργος Αγίου Σάββα Χιλανδαρίου, на сръбски: Пирг Светог Саве) е средновековно отбранително съоръжение, разположено в Хилендарския манастир на полуостров Света гора, Халкидики, Гърция. Местоположение Кулата е една от двете кули на крепостната стена на Хилендар, разположена от източната страна. От южната страна е по-малката Кула на Свети Георги. История Най-старата строителна фаза на кулата, която представлява нейното основно тяло, се отнася към края на XII - началото на XIII век и се приписва се на основателя на манастира Свети Сава. Втората фаза е от началото на XIV век и се приписва на сръбския владетел Стефан II Милутин. Трета важна фаза настъпва през 1682-1684 година. Тогава кулата е покрита с четирискатен покрив от каменни плочи. В тази фаза е направена украса със сложна керамика на страните на външната зидария на горната част между арките и крепостните стени. Описание Кулата има размери 8,5 m x 13,5 m. Състои се от сутерен, партер и 4 етажа. На последния етаж, под нивото на укрепленията, има еднопространствен параклис, посветен на Свети Йоан Кръстител. Кулата на Свети Сава от Хиландарския манастир следва общите характеристики на кулите този тип, но показва особеност по отношение на симетрията и размера на проекцията на пиластрите от нивото на външната й зидария, вероятно дължаща се отчасти на съществуваща инфраструктура. Бележки
Saint Sava Tower, Hilandar

Saint Sava Tower (Serbian: Светосавска кула, romanized: Svetosavska kula, Greek: Πύργος του Αγίου Σάββα) is a medieval defensive structure dedicated to Saint Sava, located in Serbian Orthodox Hilandar Monastery in Mount Athos, Greece. Location The tower is one of the two towers on the Hilandar rock, located on the eastern side. On the south side is the smaller Saint George Tower. History The oldest construction phase of the tower, which represents its main body, refers to the end of the 12th century and is attributed to the founder of the Saint Sava monastery. The second phase is from the beginning of the 13th century and is attributed to the Serbian King Stefan Milutin. The third important phase took place in 1682–1684. That tower is covered with a four-pitched roof made of stone slabs. In this phase, decorations with complex ceramics were made on the sides of the external masonry on the upper part between the arches and the fortress walls. Description The tower has dimensions of 8.5 m x 13.5 m. It consists of a basement, ground floor and 4 floors. On the last floor, below the level of the fortifications, there is a one-room chapel dedicated to St. John the Baptist. The tower of Saint Sava follows the general characteristics of the towers of this type, but shows a peculiarity regarding the symmetry and the scale of the projection of the pilasters from the level of its exterior masonry. See also Milutin Tower Saint George Tower References
Ambasciata d'Albania in Grecia

L'Ambasciata della Repubblica d'Albania in Grecia (in albanese Ambasada e Republikës së Shqipërisë në Greqi) è la missione diplomatica dell'Albania che cura i rapporti diplomatici con la Grecia oltre che con Cipro, Armenia e Tunisia. L'ambasciata ha sede a Filothei-Psychiko in Aristeidī Vekiarelī, 7 (in greco Αριστείδη Βεκιαρέλη 7?) e dispone di due consolati generali a Giannina e Salonicco. Relazioni bilaterali Albania e Grecia intrattengono delle strette relazioni bilaterali, favorite prevalentemente dalla vicinanza geografica e politica, in quanto entrambi membri della NATO, oltre che da legami di natura storico-culturale ed economico-commerciale. L'Albania ospita una nutrita minoranza di greci, concentrata prevalentemente nella porzione meridionale del paese tra Ciamuria ed Epiro settentrionale, così come la Grecia ospita diversi gruppi minoritari di albanesi, tra cui gli arvaniti e i ciamurioti. Le relazioni tra i due paesi sono state stabilite ufficialmente il 3 febbraio 1923 con la nomina da parte del Ministro degli affari esteri Pandeli Evangjeli di Mid'hat Frashëri (nato a Giannina nel 1880, quando la città faceva ancora parte dell'Impero ottomano) quale inviato speciale e ministro plenipotenziario. I rapporti tra i due paesi erano piuttosto tesi, in particolare per la questione dell'Epiro settentrionale: il territorio, conquistato dal Regno di Grecia durante la prima guerra balcanica (combattuta contro l'Impero ottomano), fu rivendicato dal Principato d'Albania dopo la sua dichiarazione d'indipendenza e gli fu assegnato col protocollo di Firenze del 1913; tale assegnazione portò alla proclamazione dell'indipendenza nord epiriota nel 1914 e alla conseguente formazione della Repubblica Autonoma dell'Epiro del Nord nei territori circostanti le città di Argirocastro e Coriza. L'Albania accettò l'autonomia del territorio col protocollo di Corfù ma il successivo scoppio della prima guerra mondiale e l'instabilità dell'Albania portarono all'occupazione del territorio da parte degli italiani che, nonostante un'iniziale intenzione di riconoscere le pretese territoriali della Grecia (in base all'accordo segreto Venizelos-Tittoni), sostennero invece le rivendicazioni albanesi, portando alla definitiva assegnazione della regione all'Albania nel 1921. Al suo arrivo in Grecia, Frashëri constatò che il governo greco si stava adoperando per l'esodo della minoranza ciamuriota (di origine albanese, in larga parte musulmani) in Anatolia nell'ambito di un più ampio accordo di scambio di popolazioni col governo turco per il rimpatrio dei greci pontici, provvedendo inoltre all'esproprio dei beni della minoranza albanese. Frashëri suggerì al governo di denunciare la Grecia alla Conferenza degli Ambasciatori e alla Corte permanente di giustizia internazionale ma valutando la risposta governativa come insufficiente, si dimise nel 1925. Cronologia degli ambasciatori Note Altri progetti Collegamenti esterni (SQ, EL, EN) Sito ufficiale, su ambasadat.gov.al.
Дохиарска кула

Дохиарската кула (на гръцки: Πύργος Μονής Δοχειαρίου) е отбранително съоръжение, разположено в манастира Дохиар на полуостров Света гора, Халкидики, Гърция. Местоположение Кулата има доминантно положение на източната стена на манастира. История Стоежът на голямата кула на вероятно се успореден на изграждането на католикона „Свети Архангели“ в 1568 година. Горната част на кулата със сигурност е построена в периода от средата на XVI век до 1617 година, период, който съвпада с възстановяването на манастира. В долните части могат да се разграничат поне две по-стари строителни фази. Описание Както и в други манастири, Голямата кула е по същество върхът на укрепленията на манастира, последната му отбранителна точка при нападения на пирати, турци, каталунци и други. Има 5 етажа и височина 28 m. Планът ѝ е почти квадратен, с размери 8,5 m x 8,8 m. На приземния етаж има резервоар, който се захранва с вода от чешмата в основата. Тази кула, подобно на Каракалската и на Протатската кула има от всички представя от всички страни отбранителни еркери, които имат и декоративна функция. В в кулата на Дохиарския манастир еркерите не са покрити и на практика са балкони. Кулата е отбранително автономна и нейните основи са защитени по целия периметър на плана с капандури, които се издават симетрично на четирите им страни, на височината на последния етаж в Каракалската и Протатската. След входа има два люка, водещи към цистерните, а в останалата част на сутерена има почти квадратна складова част, която е покрита с дюшеме. На последния етаж се помещава библиотеката на манастира. Също така в кулата е параклисът „Свети Архангели“. Бележки
Есфигменска кула

Есфигменската приморска кула (на гръцки: Επιθαλάσσιος Πύργος Εσφιγμένου) е отбранително съоръжение, разположено в манастира Есфигмен на полуостров Света гора, Халкидики, Гърция. Местоположение Кулата е разположена на северната, крайморска стена на манастира и е най-голямата на крепостните му стени. История Повечето от кулите на манастира са построени от възстановяването на католикона „Възнесение Господне“ в 1810 година до средата на XIX век. Бележки
Sankt Nikolai kapell, Egina

Sankt Nikolai kapell, eller Sankt Nikolai Thalassinos kapell, är ett grekiskt-ortodoxt kapell beläget vid en hamn på ön Egina, strax utanför staden Aten, i Grekland. Kapellet är helgat åt helgonet Sankt Nikolaus. Historik Enligt traditionen byggdes Sankt Nikolai kapell på Egina någonstans under 1600-talet av hantverkare från ön Paros i Kykladerna. Övrigt Kapellet brukar även vara mycket populärt för dop och bröllop. Bilder Se även Östortodoxa kyrkor Greklands kyrka Religion i Grekland Källor Church of Agios Nikolaos Thalassinos | Amorgos (allovergreece.com) Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Sankt Nikolai kapell.
Солунска митница

Сградата на солунската митница (на гръцки: Μέγαρο του Τελωνείου Θεσσαλονίκης) или Солунската морска гара (Επιβατικός Σταθμός Οργανισμού Λιμένος) е историческа постройка в град Солун, Гърция, отличен пример за индустриална архитектура от началото на XX век и е един от най-важните архитектурни паметници в града. Обявена е за паметник на културата. История В 1896 година е Османската компания за строеж на Солунското пристанище, която се ангажира с изграждането на пристанищните съоръжения в града. Компанията започва експлоатацията на пристанището на 1 февруари 1903 година. Основният камък на сградата е построен през август 1910 година от бившия министър на икономиката Мехмед Джавид бей. Строежът завършва в 1912 година. Претърпява тежки щети по време на бомбардировките през Втората световна война. След войната е възстановена с пари на пристанищната администраци и пари от плана „Маршал“. В 1977 година е обявена за паметник на културата. На следната 1978 година пострадва от Солунското земетресение и дълго време е изоставена. Днес тя функционира като пътническа гара на пристанищната организация в Солун. До 2002 година в нея се помещава Второ митническо отделение. Принадлежи не на Пристанищното управление, а на Министерството на финансите Сградата е дълга 200 m и е силно повлияна от френската обществена архитектура от началото на XX век и е първата сграда в града със стоманобетонен скелет. Автор на сградата е видният солунски архитект Ели Модиано. Чертежите са на левантинския архитект Александър Валори и са копие на митническата служба Сиркеджи в Цариград, съборена през 60-те години, за да се отвори крайбрежният булевард. Бележки