NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Gurniá

Gurniá (en griego Γουρνιά, a veces transcrito erróneamente como Gournia) es un yacimiento arqueológico minoico situado en Creta, 15 km al norte de la ciudad de Yerápetra. Gurniá está en la cima de una colina situada a unos centeneres de metros de la bahía de Mirabello. El lugar fue excavado a principios del siglo XX por Harriet Boyd-Hawes. No se conoce el nombre del lugar en época minoica. Gurniá, que significa "abrevadero", fue el nombre que se le dio cuando se hallaron en el lugar numerosos depósitos de agua. Al parecer, el lugar estuvo ocupado desde el minoico antiguo (en torno a 2300 a. C.) y hay signos de ocupación de comienzos del minoico medio, pero los principales edificios se construyeron en el minoico medio III o el minoico reciente. Entre los edificios principales se encontraba un edificio palacial de 50 x 37 metros, seguramente sede de un señor local, situado en la cima de la colina. La ciudad fue destruida en el minoico reciente, al mismo tiempo que los demás palacios principales de la isla, hacia el 1450 a. C. Unos cincuenta años después se volvió a ocupar.​​ Entre las particularidades de esta nueva ocupación destaca un santuario con banco situado al norte del palacio en el que se hallaron varias estatuillas de terracotas de diosas de brazos levantados, una mesa de ofrendas y jarrones del tipo de tubos de serpientes.​ Su definitivo abandono tuvo lugar en torno a 1200 a. C.​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Gurnia.
Gournia

Gournia (en grec moderne : Γουρνιά) est un site archéologique minoen situé en Crète, dans le district régional de Lassíthi, à 15 km au nord de Ierápetra. Gournia se situe au sommet d'une colline située à quelques centaines de mètres du golfe de Mirabello. Le site fut fouillé au début du XXe siècle par Harriet Boyd-Hawes. On ne connaît pas le nom du site à l'époque minoenne. Gournia, signifiant « abreuvoir », fut le nom donné au site après qu'on y a découvert de nombreux réceptacles à eau. Histoire Le site semble avoir été occupé dès le Minoen ancien, et trouve également des traces d'occupation dès les premiers temps du Minoen moyen. Mais c'est au cours du Minoen moyen III ou du Minoen récent que sont construits les principaux bâtiments. La cité est détruite au minoen récent, en même temps que les autres principaux palais de l'île. Le palais mesure 50 mètres de long sur 37 mètres de large. Voir aussi Articles connexes Civilisation minoenne Cnossos Malia Phaistos Liens externes Ressource relative à la géographie : Digital Atlas of the Roman Empire Ressource relative aux beaux-arts : Grove Art Online Portail de la Crète Portail de l’archéologie
Gournia

Gournia (lingua greca: Γουρνιά), italianizzato in Gurnià, è il sito di un complesso palaziale minoico sull'isola di Creta, Grecia, scavato nei primi del XX secolo dall'archeologa americana Harriet Boyd-Hawes. Gournia si trova nel comune di Ierapetra, su una piccola collina a poche centinaia di metri dal mare nel Golfo di Mirabella nella prefettura di Lasithi. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Gournia Collegamenti esterni Pagina di Gournia, sul sito web riguardante la Creta minoica, su minoancrete.com. Gournia, Creta, su travel-to-crete.com.
Gurnia

Gurnia (gr. Γουρνιά) – stanowisko archeologiczne na Krecie, w północno-wschodniej części wyspy. Odkryto tu ruiny osady egejskiej z około 1600–1500 roku p.n.e. W ruinach zidentyfikowano pozostałości pałacu, wielką świątynię z posążkami kultowymi, plac miejski otoczony domami, uliczki z domami pnącymi się na wzgórze, dwa cmentarzyska. Odnaleziono ją w czasie wykopalisk prowadzonych pod kierownictwem Harriet Boyd-Hawes w latach 1901–1904. W starożytności był to port i ośrodek metalurgiczny (brąz). Mieszkańcy zajmowali się rolnictwem (narzędzia), hodowlą, rybołówstwem i żeglarstwem. Gurnia jest jedną z nielicznych osad egejskich, w których w całości odsłonięty jest układ miasta: plac centralny, brukowane ulice, budynki mieszkalne (w czasach świetności były to starannie wykonane, dwupiętrowe domy o płaskich dachach; w kwartałach otoczonych uliczkami mieściło się około 10–15 takich pomieszczeń, progi domów były kamienne). Zamieszkiwali je handlarze, rzemieślnicy i rybacy. Pałac znajduje się na wzgórzu na północ od rynku. Prowadzą do niego schody widokowe. Z kolei na północ od pałacu znajdują się ruiny świątyni. W pobliżu osady natrafiono na nekropolie. Osada miała także kanalizację. Miasto, rozwijające się w XVII w. p.n.e. dzięki rolnictwu, hodowli bydła i rzemiosłu, przetrwało aż do 1450 p.n.e., kiedy to prawdopodobnie zostało zniszczone z tych samych przyczyn, co Knossos i inne ośrodki. Możliwe, że Gurnia została ponownie skolonizowana w latach 1300–1200 p.n.e. – była ona wówczas prawdopodobnie mieściną, której mieszkańcy osiedlili się w ruinach dawnych zabudowań minojskich. Gurnia nie przetrwała do epoki żelaza, powoli popadała w zapomnienie. Nie jest również znana jej nazwa z okresu minojskiego, a obecna pochodzi od małych, kamiennych koryt (gr. gournes) odnalezionych przed większością domów.
Gúrnia

Gúrnia (em grego: Γουρνιά; romaniz.: Gourniá) é uma cidade minoica do município de Ierápetra na unidade regional de Lasíti na ilha de Creta, na Grécia. Foi escavada no início do século XX pela arqueóloga norte-americana Harriet Ann Boyd Hawes. O nome original da cidade não é conhecido, no entanto, seu atual nome provém de vasos ocos encontrados em todo o sítio, muitos dos quais ainda visíveis. Entre os achados do sítio estão rodas de oleiro, uma oficina de carpinteiro completa, uma forja de ferreiro e uma prensa de azeite. As primeiras evidências ocupacionais de Gúrnia provém do Minoano Antigo e começo do Minoano Médio, no entanto o assentamento só foi substancialmente povoado no Minoano Médio III-Minoano Recente I quando um pequeno palácio foi construído no topo da colina. Este foi destruído juntamente com a cidade no Minoano Recente IB. O palácio media 50x37m e seu pátio foi de aproximadamente 40x15 m. A fachada oeste do edifício teve armazéns e quartos acima. Havia uma bacia lustral e poços de luz, assim como três entradas para o palácio, ao sul, a oeste e a nordeste. No pátio do edifício foi identificada um possível pedra sacrifical. Buracos esculpidos na pedra podem ter sido utilizados para amarrar o animal que seria sacrificado e para fixar um símbolo religiosos, por exemplo, um machado duplo. Após sua destruição provocada por um terremoto, o palácio foi transformado a partir do Minoano Recente IA em um alojamento de trabalhadores e um estabelecimento industrial desenvolvido, crescendo para foram do centro. As inúmeras casas são pequenas e hermeticamente juntas. Muitos dos quartos sobreviventes estavam possivelmente sendo usados como armazéns, e a entrada das casas, em muitos casos, tinha degraus que conduziam para a rua. Ao norte do palácio havia um santuário público datado do Minoano Recente I. Media 3x4 m e teve uma saliência no lado sul para a colocação de objetos de culto. Foram encontrados no santuário ídolos da deusa com os braços levantados, um vaso de barro e um relevo de chifres. As casas de Gúrnia foram construídas em torno de uma armação de madeira - vigas de madeira corriam horizontalmente e estavam ligadas a vigas verticais - que possivelmente atuaram como uma defesa contra terremotos. As casas possuíam alçapões que possivelmente funcionavam como dormitórios em períodos de calor intenso, já que apenas no andar superior estão presentes janelas, possivelmente por segurança, ou seja, para evitar assaltos. Referências Bibliografia Morais, Rui; Arezes, Andreia. Minoicos: Os guardiães da primeira civilização europeia. Coimbra: Imprensa da Universidade de Coimbra
Gournia

Gournia var en antik hamnstad från minoisk tid på norra Kreta nära Agios Nikolaos. Historia Gournia grundades under den yngre palatstiden (ca 2000-1700 f.Kr.), enligt vissa källor omkring år 2700 f.Kr., av minoerna. Staden var strategiskt belägen där den kontrollerade vägarna mellan västra Kreta, halvön i öster och den smala landremsan söder om Merabelloubukten. Stadens rikedom byggde förmodligen till stor del på handel. Omkring år 1450 f.Kr. förstördes Gournia. Om det var till följd av en flodvåg efter ett vulkanutbrott eller en jordbävning är okänt. Omkring år 1200 f.Kr. förstördes staden slutgiltigt och övergavs. Husgrunderna, som bevarats, är ungefär midjehöga. Utgrävningar I början av 1900-talet grävdes staden ut av den amerikanska arkeologen Harriet Boyd Hawes. Den är en av de bäst utgrävda minoiska städerna. Stadens totala yta tros uppgå till omkring fem hektar, varav hälften frilagts. Mer än 60 hus och en offentlig byggnad har påträffats. Källor Bahn, Paul G (red.): Försvunna städer - 50 stora arkeologiska upptäckter, Historiska Media, Lund 2003, ISBN 91-85057-17-7 Tyska Wikipedia
Rhodos (regionální jednotka)

Rhodos (řecky: Περιφερειακή ενότητα Ρόδου) je jednou ze 13 regionálních jednotek kraje Jižní Egeis v Řecku. Zahrnuje území obydlených ostrovů Chalki, Kastelorizo, Rhodos, Symi a Tilos a menších okolních neobydlených ostrovů v souostroví Dodekany. Hlavním městem je Rhodos. Břehy omývá Egejské moře. Administrativní dělení Regionální jednotka Rhodos se od 1. ledna 2011 člení na 5 obcí, které odpovídají hlavním obydleným ostrovům: Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Rhodos na Wikimedia Commons
Rhodos (Regionalbezirk)

Der Regionalbezirk Rhodos (griechisch Περιφερειακή Ενότητα Ρόδου Periferiakí Enótita Ródou) ist einer von 13 Regionalbezirken der griechischen Region Südliche Ägäis. Er wurde anlässlich der Verwaltungsreform 2010 aus den bis dahin zehn Gemeinden der Insel Rhodos und vier weiteren Inselgemeinden der ehemaligen Präfektur Dodekanes gebildet und entspricht exakt dem Gebiet der ehemaligen Provinz Rhodos, die bis 1997 bestand. Proportional zu seinen 129.521 Einwohnern entsendet das Gebiet Abgeordnete in den Regionalrat, hat aber keine weitere politische Bedeutung als Gebietskörperschaft. Es gliedert sich heute in die fünf Inseln und Gemeinden Chalki, Megisti, Rhodos, Symi und Tilos. Einzelnachweise
Rhodes (regional unit)

Rhodes (Greek: Περιφερειακή ενότητα Ρόδου) is one of the regional units of Greece. It is part of the region of South Aegean. The regional unit covers the islands of Rhodes, Chalki, Kastelorizo, Symi, Tilos and several smaller islands in the Aegean Sea. Administration As a part of the 2011 Kallikratis government reform, the regional unit Rhodes was created out of part of the former Dodecanese Prefecture. It is subdivided into 5 municipalities. These are (number as in the map in the infobox): Chalki (15) Kastellorizo (Megisti, 10) Rhodes (Rodos, 1) Symi (13) Tilos (14) Province The province of Rhodes (Greek: Επαρχία Ρόδου) was one of the provinces of the Dodecanese Prefecture. It had the same territory as the present regional unit. It was abolished in 2006. References
Rhodes (district régional)

Le district régional de Rhodes (grec moderne : Περιφερειακή ενότητα Ρόδου) est l'un des districts régionaux de Grèce qui fait partie de la périphérie (région) de l'Égée-Méridionale. Ce district régional englobe des îles de l'archipel du Dodécanèse : Rhodes, Chálki, Kastellorizo, Symi, Tilos et quelques autres îles de la mer Égée. Administration Dans le cadre de la réforme gouvernementale de 2011, le Programme Kallikratis, le district régional de Rhodes est créé sur une partie de l'ancien nome du Dodécanèse. Il comprend 5 municipalités qui sont (numérotées selon la carte dans l'infobox) : Chálki (15) Megísti (10) Rhodes (1) Symi (13) Tilos (14) Références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Paros (regional unit) » (voir la liste des auteurs). Lien externe Le Programme Kallikratis (Ambassade de Grèce en France) Portail de la Grèce
Rodi (unità periferica)

L'unità periferica di Rodi (in greco Περιφερειακή ενότητα Ρόδου?) è una delle tredici unità periferiche in cui è divisa la periferia dell'Egeo Meridionale. Il territorio comprende le isole di Rodi, Calchi, Castelrosso, Simi, Piscopi oltre a numerose isole dell'Egeo. Geografia antropica Suddivisioni amministrative L'unità periferica è stata istituita il 1º gennaio 2011 a seguito dell'entrata in vigore della riforma amministrativa detta Programma Callicrate. Precedentemente era parte della prefettura del Dodecaneso ed è suddivisa nei seguenti comuni (i numeri si riferiscono alla posizione del comune nella mappa qui a fianco): Calchi (15) Castelrosso (10) Rodi (1) Simi (13) Piscopi (14) Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Rodi
Jednostka regionalna Rodos

Jednostka regionalna Rodos (nwgr.: Περιφερειακή ενότητα Ρόδου) – jednostka administracyjna Grecji w regionie Wyspy Egejskie Południowe. Powołana do życia 1 stycznia 2011 w wyniku przyjęcia nowego podziału administracyjnego kraju. W 2021 roku liczyła 129 tys. mieszkańców. W skład jednostki wchodzą gminy: Chalki (2), Mejisti (3), Rodos (1), Simi (4), Tilos (5). Zobacz też Rodos – wyspa Oblężenie Rodos – zdobycie miasta i wyspy przez Osmanów Kolos Rodyjski – jeden z 7 cudów świata starożytnego Przypisy
Rodes (unidade regional)

Rodes (em grego: Ρόδου) é uma unidade regional da Grécia, localizada na região do Egeu Meridional. É formada pelas ilhas de Rodes, Chalki, Kastelorizo, Simi, Tilos e várias outras ilhas menores no mar Egeu. Administração Foi criada a partir da reforma administrativa instituída pelo Plano Calícrates de 2011, através de uma divisão da extinta prefeitura do Dodecaneso. É subdividida em 5 municípios; são eles (numerados conforme o mapa): Rodes (1) Chalki (2) Kastelorizo/Megísti (3) Simi (4) Tilos (5) Referências
Родос (округ)

Округ Родос (грч. Περιφερειακή ενότητα Ρόδου - periferiakí enótita Rodou) је округ у периферији Јужни Егеј у југоисточној Грчкој. Управно средиште округа је град Родос на истоименом острву Родос, које је средишње у округу. Округ обухвата веће острво Родос четири осредња (Мегисти, Сими, Тилос, Халки) и више мањих острва и хриди, суштински источни део Додеканеза. Округ Родос је успостављен 2011. године на поделом некадашње префектуре Додеканез на 5 округа. Природне одлике Округ Родос је острвски округ у крајње југоисточном делу Грчке, који обухвата веће острво Родос (чак 88% површине округа) четири осредња (Мегисти, Сими, Тилос, Халки) и више мањих острва и хриди, која су смештена као међа између Егејског и Средоземног мора. Дата острва су удаљенија од грчког копна, али су зато близу турског (Мала Азија). Острва су махом планинска. Острва ближа копну (нпр. Родос) имају подземне изворе воде, па су са значајним растињем и погоднија за живот. Друга острва, удаљенија д копна, су са мало воде, па су већином под голетима. Омања равница постоји на источној обали Родоса и она је плодна и густо насељена. Клима у округу је средоземна. Историја Погледати: Родос Становништво По последњим проценама из 2001. године округ Родос је имао преко 120.000 становника, од чега чак 97% живи на острву Родос. Такође, око 1/2 окружног становништва живи у седишту округа, граду Родосу. Етнички састав: Главно становништво округа су Грци, а у граду Родосу живи и малобројна муслиманска мањина. Густина насељености је око 76 ст./км², што је приближно просеку Грчке (око 80 ст./км²). Међутим, острво Родос је значајно гушће насељено од осталих мањих острва у округу. Управна подела и насеља Округ Родос се дели на 5 општина (број је ознака општине на карти): Мегисти - 10 Родос - 1 Сими - 13 Тилос - 14 Халки - 15 Град Родос је највеће насеље и седиште округа и једино његово велико насеље (> 10.000 ст.). Привреда Становништво округа Родос је традиционално било окренуто поморству и средоземној пољопривреди (агруми, маслине). Иако су дате делатности и данас развијене, оне су у сенци туризма. Током протеклих деценија округ је постао туристичко одредиште у Грчкој, посебно монденски Родос. Види још Родос Мегисти Сими Тилос Халки Спољашње везе [Званична страница округа Родос]
Kalymnos (regionální jednotka)

Kalymnos (řecky: Περιφερειακή ενότητα Κάλυμνου) je jednou z 13 regionálních jednotek kraje Jižní Egeis v Řecku. Zahrnuje území obydlených ostrovů Agathonisi, Arki, Astypalaia, Farmakonisi, Kalolimnos, Kalymnos, Leipsoi, Leros, Marathos, Patmos, Plati, Pserimos, Telendos a menším okolních neobydlených ostrovů v souostroví Dodekany. Hlavním městem je Pothia. Břehy omývá Egejské moře. Administrativní dělení Regionální jednotka Kalymnos se od 1. ledna 2011 člení na 6 obcí, které odpovídají hlavním obydleným ostrovům: Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kalymnos na Wikimedia Commons
Kalymnos (Regionalbezirk)

Der Regionalbezirk Kalymnos (griechisch Περιφερειακή Ενότητα Καλύμνου Periferiakí Enótita Kalymnou) ist einer von 13 Regionalbezirken der griechischen Region Südliche Ägäis. Er wurde anlässlich der Verwaltungsreform 2010 aus sechs Inselgemeinden der ehemaligen Präfektur Dodekanes gebildet und entspricht exakt dem Gebiet der ehemaligen Provinz Kalymnos, die bis 1997 bestand. Proportional zu seinen 31.383 Einwohnern entsendet das Gebiet vier Abgeordnete in den Regionalrat, hat aber keine weitere politische Bedeutung als Gebietskörperschaft. Es gliedert sich in die sechs Inseln und Gemeinden Agathonisi, Astypalea, Kalymnos, Leros, Lipsi und Patmos. Einzelnachweise
Kalymnos (regional unit)

Kalymnos (Greek: Περιφερειακή ενότητα Καλύμνου) is one of the regional units of Greece. It is part of the region of South Aegean. The regional unit covers the islands of Kalymnos, Agathonisi, Astypalaia, Leipsoi, Leros, Patmos and several smaller islands in the Aegean Sea. Administration As a part of the 2011 Kallikratis government reform, the regional unit Kalymnos was created out of part of the former Dodecanese Prefecture. It is subdivided into 6 municipalities. These are (number as in the map in the infobox): Agathonisi (2) Astypalaia (3) Kalymnos (4) Leipsoi (8) Leros (9) Patmos (12) Province The province of Kalymnos (Greek: Επαρχία Καλύμνου) was one of the provinces of the Dodecanese Prefecture. It had the same territory as the present regional unit. It was abolished in 2006. References
Kalymnos (district régional)

Le district régional de Kalymnos (grec moderne : Περιφερειακή ενότητα Καλύμνου) est l'un des districts régionaux de Grèce qui fait partie de la périphérie (région) de l'Égée-Méridionale. Ce district régional englobe des îles de l'archipel du Dodécanèse : Kalymnos, Agathonisi, Astypalée, Lipsi, Leros, Patmos et quelques autres îles de la mer Égée. Administration Dans le cadre de la réforme gouvernementale de 2011, le Programme Kallikratis, le district régional de Kalymnos est créé sur une partie de l'ancien nome du Dodécanèse. Il comprend 6 municipalités qui sont (numérotées selon la carte dans l'infobox) : Agathonisi (2) Astypalée (3) Kalymnos (4) Lipsi (8) Leros (9) Patmos (12) Références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Kalymnos » (voir la liste des auteurs). Liens externes Le Programme Kallikratis (Ambassade de Grèce en France) Portail de la Grèce
Calimno (unità periferica)

Unità periferica di Calimno è una unità periferica greca di 29 452 abitanti. L'unità periferica di Calimno (in greco Περιφερειακή ενότητα Καλύμνου?) è una delle tredici unità periferiche in cui è divisa la periferia dell'Egeo Meridionale. Il capoluogo è la città di Calimno. Il territorio comprende le isole di Calimno, Gaidaro, Stampalia, Lisso, Lero, Patmo oltre a numerose isole dell'Egeo. Geografia antropica Suddivisioni amministrative L'unità periferica è stata istituita il 1º gennaio 2011 a seguito dell'entrata in vigore della riforma amministrativa detta programma Callicrate. Precedentemente era parte della prefettura del Dodecaneso ed è suddivisa nei seguenti comuni (i numeri si riferiscono alla posizione del comune nella mappa qui a fianco): Gaidaro (2) Stampalia (3) Calimno (4) Lisso (8) Lero (9) Patmo (12) Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Calimno
Jednostka regionalna Kalimnos

Jednostka regionalna Kalimnos (nwgr.: Περιφερειακή ενότητα Καλύμνου) – jednostka administracyjna Grecji w regionie Wyspy Egejskie Południowe. Powołana do życia 1 stycznia 2011 w wyniku przyjęcia nowego podziału administracyjnego kraju. W 2021 roku liczyła 31 tys. mieszkańców. W skład jednostki wchodzą gminy: Agatonisi (2), Astipalea (3), Kalimnos (1), Lipsi (4), Leros (5), Patmos (6). Przypisy
Calímnos (unidade regional)

Calímnos (em grego: Καλύμνου) é uma unidade regional da Grécia, localizada na região do Egeu Meridional. É formada pelas ilhas de Calímnos, Agathonisi, Astipaleia, Leipsoi, Leros, Patmos e diversas outras ilhas menores no Mar Egeu. Administração Foi criada a partir da reforma governamental instituída pelo Plano Calícrates de 2011, através da divisão de parte da extinta Prefeitura do Dodecaneso. É subdividida em 6 municípios; são eles (numerados conforme o mapa): Calímnos (1) Agathonisi (2) Astipaleia (3) Leipsoi (4) Leros (5) Patmos (6) Referências
Калимнос (округ)

Округ Калимнос (грч. Περιφερειακή ενότητα Καλύμνου - periferiakí enótita Kalimnou) је округ у периферији Јужни Егеј у југоисточној Грчкој. Управно средиште округа је град Потија на острву Калимнос, које је средишње у округу. Округ обухвата веће острво Калимнос, 5 осредњих (Агатонизи, Астипалија, Липси, Лерос и Патмос) и више мањих острва и хриди, суштински северни и западни део Додеканеза. Округ Калимнос је успостављен 2011. године на поделом некадашње префектуре Додеканез на 5 округа. Природне одлике Округ Калимнос је острвски округ у југоисточном делу Грчке, који обухвата веће острво Калимнос, пет осредњих (Агатонизи, Астипалија, Липси, Лерос и Патмос) и више мањих острва и хриди, која су смештена у југоисточном делу Егејског мора. Дата острва су удаљенија од грчког копна, али су зато близу турског (Мала Азија). Острва су махом планинска. Острва ближа копну (нпр. Калимнос и Лерос) имају подземне изворе воде, па су са значајним растињем и погоднија за живот. Друга острва, удаљенија д копна (нпр. Астипалија), су са мало воде, па су већином под голетима. Клима у округу је средоземна. Историја Погледати: Калимнос Становништво По последњим проценама из 2001. године округ Калимнос је имао близу 30.000 становника, од чега чак 60% живи на острву Калимнос, а 30% на острву Лерос. Такође, око 1/2 окружног становништва живи у седишту округа, граду Потији. Етнички састав: Главно становништво округа су Грци. Мањина нема. Густина насељености је око 99 ст./км², што је изнад просека Грчке (око 80 ст./км²). Међутим, постоје велике разлике између појединих острва, па је нпр. Калимнос 9 пута гушће насеље него Астипалија. Управна подела и насеља Округ Калимнос се дели на 6 општина (број је ознака општине на карти): Агатонизи - 2 Астипалија - 3 Калимнос - 4 Лерос - 9 Липси - 8 Патмос - 12 Град Потија је највеће насеље и седиште округа и једино његово велико насеље (> 10.000 ст.). Привреда Становништво округа Калимнос је традиционално било окренуто поморству и средоземној пољопривреди (агруми, маслине). Иако су дате делатности и данас развијене, оне су у сенци туризма. Током протеклих деценија округ је постао туристичко одредиште у Грчкој. Види још Агатонизи Астипалија Калимнос Лерос Липси Патмос Спољашње везе [Званична страница округа Калимнос]