NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Света Богородица Фанеромени (Неа Скиони)

„Богородица Фанеромени“ (на гръцки: Παναγία Φανερωμένη, Панагия Фанеромени) е късносредновековна православна църква в Гърция, разположена на полуостров Касандра. Местоположение Църквата се намира на брега на Солунския залив, на 2 km югоизточно от Неа Скиони на мястото на античния град Скионе. Храмът е метох на манастира „Света Анастасия Узорешителница“. История Църквата е от XVI век. Голямата апсида широка 1,25 m и сполиите в зидарията на храма, както и тестовите разкопки показват, че е построена върху раннохристиянска базилика. Била е част от метох на тесалийския манастир Фламури. След като Тесалия е присъединена към Гърция в 1881 година, църквата е отстъпена на Халкинската семинария. В 1984 година църквата е обявена за паметник на културата. Архитектура Църквата има външни размери 14,5 X 6,5 m. На изток завършва с голяма полукръгла апсида, а на запад има просторен притвор. Зидарията е от камък и в нея има много сполии от античния град, които по-късно са покрити с мазилка. Покривът първоначално е дървен керемидено покритие, но в началото на 80-те години на XX век е излята бетонна плоча, поставена половин метър по-високо. Новият покрив се поддържа от бетонни стълбове, които обграждат външната страна на храма и са в контакт с зидарията му. Тази операция води до промяна на формата на храма и нанася значителни щети на стенописите вътре. В църквата има запазени стенописи от края на XVI век, което е рядко на Халкидики, заради масовото унищожение на църкви при потушаването на Халкидическото въстание в 1821 година. Стенописите са дело на местен зограф, който следва традиционната за епохата живопис, но има и заемки от Критската школа, както и от Епирската школа. За съжаление стенописите са фрагментарно запазени. Забележителна е и иконата на Богородица, изрисувана върху мраморна база на статуя, разположена в иконостаса. Тя, подобно на стенописите, е изписана с фрескова техника. Иконата е почти унищожена, тъй като с вековете мазилката, на която е изписана изчезва. В църквата е запазен и надгробен паметник от II - III век. Според зле запазения надпис паметникът е запазен от Марк Юлий Феликс на гроба на (внука си?) Марк Юлий и планирал да бъде погребан в същия гроб. Надписът завършва със стих на шест реда, оплакващ загубата на Марк Юлий. Бележки
Свети Стилиан (Костур)

„Свети Алипий и Свети Стилиан Елеуски“ (на гръцки: Άγιος Αλύπιος και Στυλιανός Ελεούσας) е средновековна православна църква в град Костур (Кастория), Егейска Македония, Гърция, част от Костурската епархия. Местоположение Храмът е разположен в източната част на полуострова. Традиционно принадлежи към Елеуската енория. История Представлява малка еднокорабна базилика, построена около 1200 година. Първоначално вероятно е била посветена на Свети Георги, според изображението му на южната стена, на място, където традиционно се изобразява патронът. Разширяването на нартекса става по-късно. Храмът има запазена ценна вътрешна украса – стенописи от XII век на южната и източната стена. В 1991 година храмът е обявен за защитен паметник. Бележки
Света Варвара (Пендалофос)

„Света Варвара“ (на гръцки: Αγίας Βαρβάρας Πενταλόφου) е православна църква в село Пендалофос (Жупан), Егейска Македония, Гърция, част от Сисанийската и Сятищка епархия. Църквата е построена през 1867 година в Долната махала на селото върху стара църква. Входът на храма с резбовани колони и каменни релефи на херувими е прекрасен пример за възрожденско изкуство. Според традицията, през лятото на 1777 година, в двора на храма Козма Етолийски, препоръчва на селяните „когато дойде злото да напуснат домовете си и да се отправят към Румани“ и им показва мястото на параклиса „Христос Спасител“, нещо което жителите на селото правят по време на германската окупация. Бележки
Света Кирана (Висока)

„Света Кирана“ (на гръцки: Αγίας Κυράννης) е възрожденска църква в солунското село Висока (Оса), Гърция, част от Лъгадинската, Литийска и Рендинска епархия. Храмът е разположен на мястото на родната къща на новомъченицата Кирана Солунска, пострадала за вярата в 1751 година. Църквата е изградена в 1868 година. Иконата на мъченицата е изработена в 1870 година от Христодулос Йоану от Сятища. Бележки
Свети Йоан Кръстител (Еани)

„Свети Йоан Кръстител“ (на гръцки: Αγίου Ιωάννη Προδρόμου) е православна църква, разположена на скалист хълм североизточно от кожанското село Еани (Каляни), Егейска Македония, Гърция, част от Сервийската и Кожанска епархия. В архитектурно отношение представлява поствизантийски еднокорабен храм. Има запазени стенописи от втората половина на XIX век на северната стена на олтара, дело на зограф от Самаринската художествена школа. Храмът е разширен и обновен в 1960 година. В 1997 година църквата е обявена за защитен паметник. Бележки
Света Марина (Горенци)

„Света Марина“ (на гръцки: Αγίας Μαρίνας Καλής Βρύσης) е българска възрожденска църква в зъхненското село Горенци (Кали Вриси), Гърция, част от Зъхненската и Неврокопска епархия. Църквата е гробищен храм и е построена в центъра на селото в 1883 година при митрополит Герман III Драмски, за което свидетелства вградена в апсидата плоча. Представлява еднокорабен храм с женска църква и трем на западната и южната страна. Общите размери са 15,90 на 7,80 m. Според Георги Стрезов в 1891 година църквата е гъркоманска, подчинена на Вселенската патриаршия. По-късен надпис гласи: Бележки
Тистенски мост

Тистенският мост (на гръцки: Γεφύρι Ζιάκα), известен като Турския мост (Τουρκογέφυρο), е каменен мост в Егейска Македония, Гърция. Мостът е разположен на река Велония, ляв приток на Венетикос на 3 km североизточно от село Зякас (Тиста), като го свързва със селата Мавранеи и Мавронорос, в източните възвишения на Пинд. Изграден е в края на XIX век. Има две дъги, от които по-голямата западна достига 7,50 m. Общата дължина е 40 m, а широчината му е 3,10 m. В 1995 година мостът е обявен за защитен паметник. Бележки
Света Неделя (Агия Кириаки)

„Света Неделя“ (на гръцки: Ναός Αγίας Κυριακής Βελβεντού) е възрожденска православна църква в южномакедонското велвендско село Агия Кириаки (Скуляри), Егейска Македония, Гърция, част от Сервийската и Кожанска епархия. Построена е в 1750 година над пролома на река Лафища (Скулярската река). Представлява църквичка, на чийто празник в миналото се е провеждал панаир. В 1965 година селото е прекръстено на нейно име. От 1965 година се извършват ремонтни дейности. Бележки
Свети Йоан Предтеча (Неа Ефесос)

„Свети Йоан Предтеча“ (на гръцки: Aγίου Iωάννου Προδρόμου) е късносредновековна православна църква в село Неа Ефесос (Ступи), Егейска Македония, Гърция, част от Китроската, Катеринска и Платамонска епархия. Църквата е възстановен поствизантийски храм със стенописи от XVΙΙΙ век. До църквата е новият храм „Свети Йоан Богослов“. Църквата е обявена за защитен паметник на културата в 1967 година. Бележки
Света Неделя (Либахово)

„Света Неделя“ (на гръцки: Αγίας Κυριακής) е българска възрожденска православна църква в гумендженското село Либахово (Филирия), Егейска Македония, Гърция, част от Гумендженската, Боймишка и Ругуновска епархия на Вселенската патриаршия. Църквата гробищен храм в западната част на селото и е построена през първата половина на XIX век или според други данни в 1850 година или около 1860 година. Сградата има общите характеристики на църквите от региона на Македония в XIX век и принадлежи към вида на трикорабните базилики. Вътрешните размери на храма са 7,60 х 13,10 m. Храмът има два входа от юг и запад. Над трегера на южната стена е запазена каменната плоча със следи от фреска на светеца покровител. Конхата на апсидата отвътре е полукръгла, а отвън многостранна със слепи арки. Нишите на диаконикона и протезиса не излизат от източната стена. Църквата е опожарена в 1928 година и е унищожен целият дървен интериор и екстериор – тремът на запад и на юг, галерията на запад, колоните, дървените тавани и резбованите елементи. Дървеният покрив на храма е възстановен. В 1987 година църквата е обявена за паметник на културата под надзора на Девета ефория за византийски старини към Министерството на културата. Бележки
Свети Йоан Предтеча (Пожарско)

„Свети Йоан Предтеча“ (на гръцки: Αγίου Ιωάννη του Προδρόμου) е възрожденска православна църква в изоставената Горна махала на мъгленското село Пожарско (Лутраки), Гърция, част от Воденската, Пелска и Мъгленска епархия. Според традицията църквата е построена около 1800 година, но архитектурните особености говорят за средата на XIX век. В архитектурно отношение е трикорабна базилика с женска църква и трем на запад и юг. Има три входа – два от юг и един от запад. Прозорците са малки. Самостоятелната кула-камбанария на запад от храма по-късно е разрушена. Женската църква на запад има красиви дървени парапет и решетка. Колоните са кръгли – измазани дървени стълбове. Царските двери са резбовани. Църквата е изписана в последните десетилетия на XIX век. Над южния вход от вън има стенопис на светеца покровител. Забележителна е преносимата икона на Архангел Михаил от 1871 година. Църквата е обявена за исторически паметник на 5 април 1999 година. Бележки
Свети Тома (Костур)

„Свети Тома Музевишки“ (на гръцки: Αγίου Θωμά) е православна църква в град Костур (Кастория), Егейска Македония, Гърция. Местоположение Храмът е разположен в крайната източна част на града, в подножието на костурския хълм Горица. Традиционно е енорийска църква на Костурската епархия. Архитектура В архитектурно отношение църквата е трикорабна каменна базилика с дървен покрив. История Според надписа на вградената мраморна плоча на входа църквата е изградена в 1849 година. Вътрешността е изписана в 1876 година от поп Томас Икономидис от Селица според зографския надпис на северната стена. Иконостасът е от времето на изграждането на храма. На една от иконите има надпис: В 1991 година църквата е обявена за защитен паметник. Бележки
Свети Йоан Предтеча Вътрешни

„Свети Йоан Предтеча“ (на гръцки: Τιμίου Προδρόμου), е възрожденска православна църква в южномакедонския град Негуш (Науса), Егейска Македония, Гърция. Част е от енория „Свети Мина“ на Берската, Негушка и Камбанийска епархия. Наричана е и Йоан Предтеча Вътрешни (Μέσα Πρόδρομος), за да се различава от „Свети Йоан Предтеча Външни“. История Храмът е разположен в центъра на града, близо до Лапевата гимназия и до „Свети Мина“. Построен е според по-късно поставения надпис над входа в 1715 година. Точната дата на изграждане на храма е неизвестна, но в него има много преносими икони, датирани от преди 1815 година. Църквата е единствената, която оцелява при разгрома на града в Негушкото въстание от 1822 година и в нея се укриват жените и децата. Църквата е метох на манастира „Свети Йоан Предтеча Външни“ и принадлежи на Воденската митрополия. В 1878 година негушани, начело с митрополит Прокопий Берски, насилствено завладяват храма. Църквата обаче официално е на Воденската митрополия до 1950 година. Оттогава до 1972 година е енорийски храм, след което става параклис на „Свети Мина“. Архитектура Представлява трикорабна базилика с нартекс и открит трем на западната и южната страна. На изток завършва с тристранна апсида, украсена със слепи арки. Размерите на храма са 12,5 Χ 18 m, а площта с някои разширения е около 250 m2. Нартексът има Г-образна форма и е широк 4 m. На запад има женска църква, до която се стига по дървена стълба от пронаоса. Покривът е двускатен с керемиди. Зидарията е от варовик с ширина 1 m. Вътрешност Амвонът е резбован и изрисуван амвон, владишкият трон също е резбован, а иконостасът е дървен. Иконите на иконостаса са от различни зографи и в различни стилове. Иконостасът завършва с резбовано разпятие и четири ангела, а отстрани има две икони на Света Богородица и на Свети Йоан Богослов. Под светата трапеза има резбован киворий. Единственият стенопис в храма е изображението на Възкресението в проскомидията, което датира от XIX век. Таванът на наоса е украсен. Много от преносимите икони са от ΧΙΧ век. На левия страничен вход на олтара иконата на Архангел Михаил носи подписа на Хадзинотас и дата 1906. На десния страничен вход е иконата на Христос Добрия пастир, дело на негушкия зограф Христодулос Матеу от 1925 година. На южната стена има изображение на платно от 1853 година с надпис ΧΓλιγόριος Ιωάννου, Προσκυνητής του Παναγίου και ζωοδόχου Τάφου. На 2 октомври 1985 година църквата е обявена за защитен паметник. Бележки
Света Параскева (Адам)

„Света Параскева“ (на гръцки: Ἁγίας Παρασκευῆς) е православна църква в село Адам, Халкидики, Гърция, част от Йерисовската, Светогорска и Ардамерска епархия. История Храмът е гробищен, разположен в западния край на селото и е построен в 1836 година според вграден мраморен надпис на източната стена. Това е периодът на възстановяване на селището след разрушаването му от османците по време на Халкидическото въстание в 1821 година. Църквата е разширена на запад до хамама, част от който е разбира – през 1915 г. църквата е разширена с 9 m, а през 1938 г. – с 3 метра. В 1983 година храмът е обявен за паметник на културата. Архитектура В архитектурно отношение е трикорабна базилика с дървен покрив, женска църква и полукръгла апсида на изток, която има шест изпъкнали пиластри от варовик. Храмът има ниска база и зидарията му е от недялан камък и варовикови блокове за ъглите и пиластрите. На запад има по-нов екзонартекс, а на северозапад отделна по-късна камбанария, от 1926 година. Зад апсидата е разположен параклисът „Свети Харалампий“. Интериор Във вътрешността църквата има стенописи в конхата на апсидата и проскомидията. Те датират от 1836 година и са дело на Атанасий Галатищки. В добро състояние е и старият дървен иконостас на храма, който обаче е претърпял обновяване на цветовете. Църквата има ценни икони от XIX век, дело на майстори от Галатищката художествена школа, включително смятаната за чудотворна икона на „Света Богородица Горгоепикос“. Общо в храма са регистрирани диптих и 76 преносими икони от 1838 година и по-късни. Бележки
Свети Марк (Влашка Блаца)

„Свети Марк“ (на гръцки: Αγίου Μάρκου) е православна църква в градчето Влашка Блаца (Власти), Егейска Македония, Гърция, част от Сисанийската и Сятищка епархия. История Построена е в 1856 година от братята Лувриотис. Според легендата иконата на Свети Марк е намерена в изоставеното селище Пекревенико от дървосекачи, преместили се в Блаца. През зимата на 1995 година целият храм без камбанарията е унищожен от пожар и всички ценни реликви са загубени. Църквата е възстановена в 1997 година с дарения на местните жители. Описание Църквата е най-новият и най-внушителният храм на градчето. В архитектурно отношение е отличен пример за базиликален стил, с три кораба, разделени от колони, и три входа, без купол. Красивата четириъгълна камбанария, която доминира над селото, е построена в 1930 година от блацкия архитект Д. Пецилас. В храма има икони от 1872, книги и свещени съдове от 1743 година. Бележки
Света Параскева (Балевец)

„Света Параскева“ (на гръцки: Ιερός Ναός Αγίας Παρασκευής) е възрожденска църква в лъгадинското село Балевец (Колхико), Гърция, част от Лъгадинската, Литийска и Рендинска епархия. Църквата е гробищен храм, разположен в североизточната част на Балевец. Според надписа на стенопис на външната фасада над южния вход, храмът е изграден в 1834 година вероятно на основите на по-стара църква. В архитектурно отношение представлява трикорабна базилика с дървен покрив, полукръгла апсида на изток и по-късен отворен трем. Във вътрешността има стенописи, като е любопитно изображението на ктитора Трендафилос Хадзидимитриу на южната стена, облечен в традиционни за епохата дрехи. Резбованият иконостас с флорална декорация, иконите на него и иконите, които са реставрирани са дело на Кулакийската художествена школа и носят подписи от началото на ΧΙΧ век. След изграждането на новия енорийски храм „Света Параскева“ в 1982 година, на 100 m югозападно от стария, всички преносими икони от старата църква са пренесени в новата – 80 преносими икони от 1828, 1834, 1868, 1883 година и 1 дървена дарохранителница. Земетресение в 1978 година причинавя много щети на храма и след това на църквата са правени множество произволни интервенции, които значително променят оригиналната ѝ форма. Отдясно на църквата има извор. В 1993 година църквата е обявена за паметник на културата. Бележки
Света Параскева (Баровица)

„Света Парскева“ или „Света Петка“ (на гръцки: Αγίας Παρασκευής) е възрожденска православна църква в село Баровица (Кастанери), Егейска Македония, Гърция, част от Гумендженската, Боймишка и Ругуновска епархия на Вселенската патриаршия. Църквата е строена в третото десетилетие на XIX век. Представлява трикорабна базилика с максимални вътрешни размери 10,60 х 18,10 m. Изградена е от дялани камъни. От запад и юг има трем. На запад има нисък нартекс и П-образна галерия. Шест двойки колони разделят църквата на три кораба. Апсидата е полукръгла отвътре и отвън, а нишите на диаконикона и протезиса не излизат от източната стена. Входът към наоса е от юг, докато западният вход, поради разликата във височината, води в галерията. Таваните са дървени, с геометрични форми и боядисани в ярки цветове. Фронтовете на аркадите в наоса са изписани с фрески със сцени от живота на Христос. Забележителни са дървените елементи от интериора – иконостасът, владишкият трон, амвонът, изписани с флорална декорация. Повечето от иконите на иконостаса са с датировка 1837 година. В храма има икони на петровския зограф Христо Сакелариев. Камбанарията на южния вход на комплекса е построена през 1886 година според надпис на каменна плоча. В 1991 година църквата е обявена за паметник на културата под надзора на Девета ефория за византийски старини към Министерството на културата. Бележки
Свети Нестор (Еани)

„Свети Нестор“ (на гръцки: Αγίου Νέστορα) е късносредновековна православна църква, разположена в кожанската паланка Еани (Каляни), Егейска Македония, Гърция, част от Сервийската и Кожанска епархия. Църквата е на 2 km западно от Еани, на 200 m от византийския храм „Свети Димитър“. Църквата е еднокорабен базиликален храм, в руинирано състояние. В светилището са запазени фрески от XVI век – Света Богородица Ширшая небес и ангели. В 1997 година църквата е обявена за защитен паметник. Бележки
Свети Никита (Никити)

„Свети Никита“ (на гръцки: Αγίου Νικήτα) е възрожденска православна църква, разположена в село Никити на полуостров Ситония, Гърция. История Църквата е построена в 1867 година според плочите вградени в нея, след като разположената наблизо стара църква „Успение Богородично“ става малка за енорийските нужди на селището. Основният камък е положен от митрополит Хрисант Касандрийски през март 1867 година. Парите са събрани от местното население, като голямо пасеще край селото е дадено под аренда на влашки пастири за пет години. На мястото на църквата е имало отбранителна кула, вероятно средновековна манастирска кула, използвана по-късно от османците, която изгаря няколко години преди построяването на църквата. По време на Гражданската война в Гърция през октомври 1948 година двама членове на антикомунистическа част се затварят в църквата и са обградени от част на ЕЛАС, които запалва сградата. Жителите веднага се заемат с възстановяването, което завършва в 1950 година. Иконостасните икони са на Георгиос Паралис. В храма са запазени и някои икони от османско време от района. Бележки
Дуски мост

Дуският мост (на гръцки: Γεφύρι Δοτσικού) е каменен мост в Егейска Македония, Гърция. Мостът е разположен на Дуската река, ляв приток на Венетикос, на 1600 m надморска височина в Пинд, в село Доцико (Дуско), на 25 km северозападно от Гревена. Свързва двете махали на селото, разделени от Дуската река. Има една арка с дължина 24 m, ширина 2,40 m и височина 4 m. Построен е от майстори от майстор и Йоргос Юлас Митаков с помощниците му от село Лунци около 1870 – 1880 година. Обявен е за защитен паметник от Министерството на културата през 1990 година. В 1985 година е обявен за защитен исторически паметник. Мостът е забележителен пример за архитектурата от османско време. Бележки
Света Параскева (Бериславци)

„Света Параскева“ или „Света Петка“ (на гръцки: Ναός Αγίας Παρασκευής) е възрожденска православна църква в мъгленското село Бериславци (Периклия), Гърция, част от Воденската, Пелска и Мъгленска епархия на Цариградската патриаршия. Църквата се намира в южния край на селото и в непосредствена близост до гробището. Според традицията е изградена в 1850 година. Представлява трикорабна базилика, с полукръгла апсида и със затворен трем от юг и запад. Зидовете са дебели 0,60 m. Има два входа – на западната и южната страна на църквата. Скатният покрив е покрит с каменни плочи. С каменни плочи е постлан и подът. В западната част на църквата, над притвора има женска църква. Колоните са кръгли, дървени, измазани в багдадски стил. Таванът е дървен и изписан, както и иконостасът. Църквата е изписана през 1862 година. На северната стена са изписани Страстите Христови и светците. В апсидата е Богородица Ширшая небес между архангел Михаил и архангел Гавриил. Отдолу е годината 1862. Сред фреските има и изображение на света Злата Мъгленска с надпис на български „Света Злата Мегленская“. Бележки
Света Марина и Свети Антоний (Сяр)

„Света Марина и Свети Антоний“ (на гръцки: Αγίων Μαρίνης και Αντωνίου) е възрожденска православна църква в източномакедонския град Сяр (Серес), Егейска Македония, Гърция. Енорийски храм е на Сярската и Нигритска епархия на Вселенската патриаршия. Разположена е близо до стените на града, в махалата Запар хане на улиците „Етники Андистаси“ и „Агиос Андониос“. Църквата първоначално е посветена само на Света Марина, като Свети Антоний е добавен по-късно. Днес тя е известна повече като „Свети Антоний“. Върху две мраморни плочи с кръст е изписана датата на възстановяване на църквата – 1826 година. В 1977 година при подмяна на дървените колони на църквата с бетонни са открити части от стария средновековен храм на Света Марина. В храма се пази дясната ръка на светицата. В архитектурно отношение представлява типичната за XIX век трикорабна базилика с женска църква. В 1990 година заради оригиналния си архитектурен стил и декорация храмът е обявен за защитен паметник на културата. Към енорията принадлежат и „Света Фотина“, „Свети Атанасий и Света Ефросина“ и „Свети Николай“. Бележки
Света Параскева (Еани)

„Света Параскева“ (на гръцки: Αγίας Παρασκευής) е късносредновековна православна църква, северно от кожанското село Еани (Каляни), Егейска Македония, Гърция, част от Сервийската и Кожанска епархия. На източната стена на олтара са запазени стенописи от XV или от XVI век. Реставрирана е в 1970 година. В 1997 година църквата е обявена за защитен паметник. Бележки
Света Параскева (Енидже Вардар)

„Света Параскева“ (на гръцки: Άγιας Παρασκευής) е православна църква в южномакедонския град Енидже Вардар (Яница), Гърция, част от Воденската, Пелска и Мъгленска епархия. История Църквата е построена през XV век като джамия, вероятно мавзолей на някой от наследниците на Евренос, описан от Евлия Челеби, като направен от големи камъни. В 1947-1948 година архимандрит Никандър Папайоану, собственик на парцела и на сградата, превръща джамията в църква. В 1951 година той дарява храма, аязмото и целия парцел на Воденската и Пелска митрополия. Църквата функционира като манастир около четиридесет години и има помощни помещения и конаци. От октомври 1995 година храмът е енорийска църква, а до него има гробище. До храма е построена нова по-голяма църква. Църквата е обявена за исторически паметник на 13 юни 1990 година. История Оригиналната сграда е предната част на днешната църква – осмоъгълна постройка, типична за мавзолеите от XV век, с 3,5 m дължина на стената и 7 m височина на купола. По-късно служи за манастир. Направени са архитектурни изменения и е построена камбанария на мястото на разрушеното минаре. Изписването е дело на зографите Карлас, Вирон и Аврамидис. Иконите са дело на монаси от манастира „Свети Дух“ в Оропос. Бележки