NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Хаджиянева къща

Хаджияневата къща (на гръцки: Οικία Χατζηγιάννη) е къща в град Воден, Гърция. Къщата е разположена на улица „Аристотелис“ № 17. Собственост е на семейство Хадзиянис. Изградена е в 30-те години на XX век и е един от най-добрите представители на стила ар деко не само във Воден, но и в цяла Гърция с ясни препратки към стриймлайн модерн. В 2005 година къщата е обявена за паметник на културата. Бележки
Гешова къща

Гешовата къща (на гръцки: Οικία Γέσιου) е къща в град Воден, Гърция. Къщата е разположена на улица „Димократия“ № 9, западно от Вароша, до парка с паметника на гърците бежанци. Собственост е на семейство Гесиос. Изградена е в междувоенния период и е представител на модерното движение в архитектурата. В 2007 година къщата е обявена за паметник на културата. Бележки
Галепсос

Галепсос (на гръцки: Γαληψός) е античен град на територията на днешна Северна Гърция, разположен в югозападния край на полуостров Ситония. Градът най-вероятно се е намирал на хълм на 8 километра северно от Торони и на около 17 километра от Амфиполис. Градът принадлежи на Делоския морски съюз. Основан е като колония на Тасос. След покоряването на Амфиполис Галепсос е завладян от Бразид, но е възвърнат в 423 година пр. Хр. от Клеон. Персей Македонски, бягайки от римляните, които го побеждават битката при Пидна, отплава от устието на Струма и стига до Галепсос, където остава преди да замине за Самотраки. Бележки
Galepsos

Galepsos (grec antic: Γαληψός, llatí: Galepsus) fou una ciutat grega de la Perea Tàsica, a la costa de Tràcia. Va ser fundada com a colònia de Tasos. Era situada entre Amfípolis, a la desembocadura de l'Estrímon, i Neàpolis de Macedònia, vora el delta del Nestos, i molt a prop de Fagres. En el context de la guerra del Peloponnès, va ser ocupada pel general espartà Bràsides el 424 aC després de conquerir Amfípolis, però Cleó la recuperà l'any següent pels atenesos, segons el relat de Tucídides. Tant Bràsides com Cleó moriren en la lluita l'any 422 aC. Titus Livi explica que, segles més tard, quan el rei Perseu de Macedònia va fugir davant els romans que l'havien derrotat a Pidna, va navegar de la desembocadura de l'Estrímon fins a arribar a Galepsos, i d'allí va continuar fins a Samotràcia; aquesta anècdota fa pensar que el segle ii aC era un dels ports més notables de la zona. Les restes de la ciutat es troben a la vila de Kariani,gr al municipi de Pangéo amb capital a Eleftheroúpoli. Entre les troballes principals del jaciment destaquen dues esteles del santuari de Demèter amb una inscripció de la qual es dedueix que en aquell indret s'erigia un hecatòmpedon. Referències
Galepsos (Thasische Peraia)

Galepsos (altgriechisch Γαληψός) war eine griechische Hafenstadt in der thasischen Peraia am Strymonischen Golf. Sie wurde im 6. Jahrhundert v. Chr. als Kolonie der Stadt Thasos gegründet. Die Stadt lag 3 km östlich des modernen Ortes Kariani auf einem Gebiet, das heute Gaidurokastro (neugriechisch Γαϊδουρόκαστρο = Eselsburg) genannt wird am westlichen Ende des Symvolo-Gebirges. Der moderne Ort Galipsos wurde nach ihr benannt. Nach der Überlieferung des antiken Schriftstellers Strabon lag Galepsos zwischen Phagres und Apollonia. Im 5. Jahrhundert v. Chr. war die Stadt Mitglied im Attischen Seebund. Sie leistete einen jährlichen Tribut von bis zu 9000 Drachmen, später sank dieser jedoch auf 1000 Drachmen. Im Winter 424 v. Chr. revoltierte Galepsos gegen Athen und schloss sich Sparta unter Brasidas an. Knapp zwei Jahre später, im Sommer 422 v. Chr., eroberte der athenische Feldherr Kleon die Stadt wieder zurück. Von 411 v. Chr. bis Mitte des 4. Jahrhunderts v. Chr. prägte Galepsos eigene Münzen. Auf die Münzen prägte man unter anderem den Kopf des Dionysos und auf der Rückseite das Vorderteil einer Ziege. 356 v. Chr. wurde die Hafenstadt von König Philipp II. von Makedonien zerstört. Später wurde sie wieder aufgebaut. Nach der verlorenen Schlacht von Pydna floh der makedonische König Perseus per Schiff nach Samothraki und machte am 23. Juni 168 v. Chr. in Galepsos einen Zwischenstopp. Die Stadt bestand bis in frühchristliche Zeit. Nach der mythologischen Überlieferung war es der Heros Galepsos, der Sohn des Thasos und der Telephe, der die Stadt gründete und nach sich benannte (siehe auch Eponymer Heros). Bei Ausgrabungen fand man hauptsächlich Gräber. Außerdem fand man zwei Grenzsteine des Demeterheiligtums, aus deren Beschriftung hervorgeht, dass im Heiligtum ein Hekatompedon, also ein 100 Fuß langer Tempel, stand. Literatur Michael Zahrnt: Galepsos. In: Siegfried Lauffer (Hrsg.): Griechenland. Lexikon der historischen Stätten. C. H. Beck, München 1989, S. 229. Eugen Oberhummer: Galepsos 3. In: Paulys Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft (RE). Band VII,1, Stuttgart 1910, Sp. 597. Weblinks Abbildung einer Bronzemünze aus Galepsos Einzelnachweise
Galepsus (Thrace)

Galepsus or Galepsos (Ancient Greek: Γαληψός) was a Greek city located in the region of Edonis in ancient Thrace and later in Macedon. It was located east of Phagres and about 17 km from Amphipolis. It belonged to the Delian League and it was founded as a colony of Thasos. After the conquest of Amphipolis it was occupied by Brasidas in 424 BCE, but recovered by Cleon in the ensuing year. Perseus of Macedon, fleeing the Romans who had defeated him at Pydna, sailed the mouth of the Strymon, and towards Galepsus, staying there before moving on to Samothrace. It was named after Galepsos who was a descendant of Thasos and of Telephe. The site of Galepsus is near the modern Kariani. See also Galepsus (Chalcidice) References This article incorporates text from a publication now in the public domain: Smith, William, ed. (1854–1857). "Galepsus". Dictionary of Greek and Roman Geography. London: John Murray.
Galepso (Tracia)

Galepso (en griego Γαληψόσ, en latín Galepsus) fue una polis (ciudad griega) costera de Tracia, colonia de Tasos.​ El topónimo es Γαληψόσ,​​​ cuyo nombre derivaría de Galepso, hijo de Tasos y Télefe.​ El gentilicio es galepsios (Γαλήψιος).​ Estrabón dice que era una de las polis comprendidas entre la desembocadura del río Estrimón y la del Nesto, citándolas de oeste a este: Fagres, Galepso y Apolonia.​ En la guerra del Peloponeso fue una de las ciudades que se pusieron del lado del espartano Brásidas en su campaña por Tracia del año 424 a. C.​​ pero poco después, en el 422 a. C., fue tomada por el ejército del ateniense Cleón.​ Fue una de las ciudades destruidas por Filipo II de Macedonia​ probablemente en el año 356 a. C. pero de su mención posterior por Tito Livio entre las ciudades que atravesó Perseo de Macedonia tras haber sido derrotado en Pidna se deduce que fue refundada con posterioridad a esa destrucción.​ También se menciona en el Periplo de Pseudo-Escílax entre los emporia de los tasios.​ Se localiza en los restos que se encuentran en una ciudadela llamada Gaidurokastro, situada al sur del pueblo de Kariani.​ Referencias
Galepso

Galesso o Galepso era una città greca situata nella regione di Edonis nell'antica Tracia e successivamente in Macedonia. Si trovava a circa 17 km da Anfipoli e apparteneva alla Lega delio-attica e fu fondata come una colonia di Taso. Dopo la conquista di Anfipoli, fu occupata da Brasida nel 424 aC, ma recuperata da Cleone l'anno successivo. Perseo di Macedonia, in fuga dai Romani che lo avevano sconfitto a Pidna, salpò la bocca dello Strimone e verso Galesso, rimanendo lì prima di trasferirsi in Samotracia. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Galepso
Тумбенска гробница II

Тумбенската гробница IΙ (на гръцки: Μακεδονικός Τάφος στη Τούμπα) е погребално съоръжение от IV век пр. Хр., разположено край боймишкото село Тумба, Гърция. Гробницата заедно със съседната Тумбенска гробница I е разположена североизточно от село Тумба на пътя свързващ неидентифицираното антично селище край Тумба с Европос. Гробницата е разкопана от 16 ефория за праисторически и класически старини, след като е била обрана. Представлява цистова гробница от IV век пр. Хр., вероятно на човек, принадлежащ към хетайрите. Гробницата е иззидана в изодомен градеж и украсена с цветен гипс отстрани. В камерата са открити погребални дарове – предимно керамични съдове, което говори, че е имало клине – погребално ложе. Открити са също така и човешки останки – части от ръка и крак. На листо от златен венец, погребален дар, е изписано името на покойника – Ботакос, име етимологически свързано с отглеждането на добитък. Гробищният насип е правен постепенно, за да е по-голям. На метър висоична са открити следи от пира в чест на покойника. Още метър по-нагоре са открити следи от втори ритуал – енагисмос: червенофигурно пелике с пробито дъно, положено наобратно върху плосък ред камъни, остатъците от позлатен бронзов венец, както и зле запазена бронзова монета. В 1986 година гробницата е обявена за защитен паметник. Бележки
Мунгрева къща

Мунгрева къща (на гръцки: Αρχοντικό Μούγγρη) е историческа постройка в град Негуш (Науса), Гърция. История Къщата е разположена на улица „Софрониос“ № 2, улица „Патриархис Атинагорас“ и площад „Арматоли“ в традиционната махала Пуляна. Няма запазен източник за датата на изграждане, но по косвени данни тя е в последната четвърт на XIX век. Собствениците до 70-те години на XX век семейство Мунгрис са активни участници в Гръцката въоръжена пропаганда в Македония в началото на века. В 2002 година къщата е обявена за паметник на културата като добър пример за традиционна архитектура, заедно с цялата махала. Архитектура Къщата заема западната част на парцела, разположен между „Софрониос“ и „Патриархис Атинагорас“, като останалата част е двор с 20 cm над нивото на „Софрониос“. Има типична за времето си архитектура, като се състои от каменно приземие, каменен първи етаж и паянтов втори. На първия етаж към двора гледа полуотворен покрит чардак, а на втория има еркерно издадени триъгълен затворен чардак към „Софрониос“. Покривът е с керемиди и следва периметъра на сградата. Приземието има площ от 207,57 m2. Иззидано е от камъни, като стените са дебели 0,70 m към трите улици и 0,20 – 0,25 cm към двора. То влкючва полууоткрито пространство с покрив, като продължение на двора, входа към етажите нагоре, складови помещения и помещение с независим вход откъм площад „Арматоли“, използвано като магазил или склад. Първият етаж с площ 207,57 m2 също е каменен, но вътрешните му стени са по-фини. Състои се от малка зала, в която излиза стълбата от приземието, и от която започва голяма дървена стълба с парапети за втория етаж, една главна зимна всекидневна с камина, кухня и между тях хигиенно помещение с достъп от двете помещения. На същото ниво има голям полуотворен чардак обърнат към двора и спомагателни складови пространства, които се използват за копринена работилница. Вторият етаж е с площ 211,52 m2. Каменна е само стената му към „Патрархис Атинагорас“, а останалите са паянтов градеж, като към „Софрониос“ има триъгълен затворен чардак. Разделен на две големи нива, с разлика във височината от около 0,70 cm, които са свързани чрез стълби. Етажът включва голяма зала от южната страна и четири стаи с висок таван стаи, във всяка от които има камина, а между тях има килери. Височината е около 3,30 m, а таваните са дъсчени. Вратите на стаите са двойни, дървени с внимателно изработени каси. Таванът е с греди, а покривът трискатен. Приземният етаж освен вратата към двора има врата към площада и два малки прозореца към „Патрархис Атинагорас“. Първият етаж има по два големи прозореца към „Софрониос“ и към площад „Арматоли“, два по-обикновени към „Атенагорас“ за кухнята заедно с вентилационен отвор. Чардакът на втория етаж е на дървени греди. На етажа има големи прозорци с дървени рамки. Зидарията е с дървени сантрачи. Бележки
Gate of Athena Archegetis

The Gate of Athena Archegetis is situated west side of the Roman Agora, in Athens and considered to be the second most prominent remain in the site after the Tower of the Winds. Constructed in 11 BCE by donations from Julius Caesar and Augustus, the gate was made of an architrave standing on four Doric columns and a base, all of Pentelic marble. A dedicatory inscription offers an insight into the time and circumstances of the monument's construction: O ΔΗΜOΣ ΑΠO ΤΩΝ ΔOΘΕΙΣΩΝ ΔΩΡΕΩΝ ΥΠO ΓΑΙOΥ ΙOΥΛΙOΥ ΚΑΙΣΑΡOΣ ΘΕOΥ/ ΚΑΙ ΑΥΤOΚΡΑΤOΡOΣ ΘΕOΥ ΥΙOΥ ΣΕΒΑΣΤOΥ/ ΑΘΗΝΑ ΑΡΧΗΓΕΤΙΔΙ ΣΤΡΑΤΗΓOΥΝΤOΣ ΕΠΙ ΤOΥΣ OΠΛΙΤΑΣ ΕΥΚΛΕOΥΣ ΜΑΡΑΘΩΝΙOΥ/ ΤOΥ ΚΑΙ ΔΙΑΔΕΞΑΜΕΝOΥ ΤΗΝ ΕΠΙΜΕΛΕΙΑΝ ΥΠΕΡ ΤOΥ ΠΑΤΡOΣ ΗΡΩΔOΥ ΤOΥ ΚΑΙ ΠΡΕΣΒΕΥΣΑΝΤOΣ/ ΕΠΙ ΑΡΧOΝΤOΣ ΝΙΚΙOΥ ΤOΥ ΣΑΡΑΠΙΩΝOΣ ΑΘΜOΝΕΩΣ (IG II3 4 12) (The People of Athens from the donations offered by Gaius Julius Caesar the God and the Reverend Emperor son of God To Athena Archegetis, on behalf of the soldiers of Eukles from Marathon, who curated it on behalf of his father Herod and who was also an ambassador under the archon Nicias, son of Sarapion, from the demos of Athmonon) It was a monument dedicated by the Athenians to their patroness Athena Archegetis. Gallery References External links www.greece-athens.com "IG II3 4, 12: Dedicatory inscription on the entrance of the Roman Agora". Attic Inscriptions Online. Retrieved 7 September 2023.
Puerta de Atenea Arquegetis

La Puerta de Atenea Arquegetis está situada en el lado oeste del Ágora romana de Atenas, y se considera que es el segundo vestigio más prominente en el sitio después de la Torre de los Vientos. Fue un monumento dedicado por los atenienses a su patrona Atenea Arquegetis.​ Construida en el 11 a. C. por donaciones de Julio César y Augusto, la puerta estaba hecha de un arquitrabe de pie sobre cuatro columnas dóricas y una base, todo de mármol pentélico. Una inscripción dedicatoria ofrece una idea del tiempo y las circunstancias de la construcción del monumento: Galería Referencias Enlaces externos www.greece-athens.com
Poort van Athena Archegetis

De Poort van Athena Archegetis is een antieke poortgebouw in Athene. De poort staat op de Romeinse Agora en was de vormde de westelijke toegang tot het marktplein. Hij werd in 11 v.Chr. gebouwd en bekostigd met donaties van Julius Caesar en Augustus. De poort heeft vier Dorische zuilen en een basis van Pentelisch marmer is bewaard gebleven. Volgens een inscriptie op de bovenbouw was de poort door het Atheense volk gewijd aan zijn beschermgodin Athena Archegetis tijdens het archontaat van Nicias (11-10 v.Chr.). Tussen de hoofdpoort en de klassieke Agora werd rond 100 n.Chr. een korte overdekte wandelweg aangelegd, die tussen de Stoa van Attalus en de latere Bibliotheek van Pantainos liep.
Свети Атанасий (Топляни)

„Свети Атанасий“ (на гръцки: Αγίου Αθανασίου) е православна църква край берското село Георгяни (Топляни), Егейска Македония, Гърция. Църквата е разположена в югоизточните склонове на Каракамен (Вермио), западно от Георгяни и южно от Вромопигадо. Известна е и като „Свети Атанасий Тормански“ (Άγιος Αθανάσιος Τορμάνης). В 1969 година е обявена за паметник на културата. Бележки
Свети Димитър (Кавасила)

„Свети Димитър“ (на гръцки: Αγίου Δημητρίου) е православна църква в берското село Кавасила, Егейска Македония, Гърция, енорийски храм на Берската, Негушка и Камбанийска епархия. В 1969 година църквата е обявена за паметник на културата, но в 1972 година е извадена от списъка на паметниците на културата. Бележки
Бутарева къща

Бутаревата къща (на гръцки: Οικία Μπουτάρη) е историческа постройка в град Негуш (Науса), Гърция. Къщата е разположена на улица „Хадзималусис“ № 17 на ъгъла с улица „Андонис Мингас“. Построена е в 1906 година. Собственост е на компанията на Янис Бутарис. Представлява двуетажна сграда, чийто приземен етаж се използвал за съхранение на бъчви с вино. Дървена стълба води на етажа, където има кухня, килер и две стаи. В по-малката стая има вградена камина с двоен корниз, релефна табла с декоративна розета в центъра. На фасадата откъм улица „Хадзималусис“ има изящна желязна врата с правоъгълни и ромбовидни табла, с каменна каса със свод и пиластри. Около прозореца до вратата има два пиластра, а един има на ъгъла. В центъра на фасадата има балкон, обграден с два прозореца. Под единия прозорец има мраморна плоча с годината на изграждане. В 1984 година къщата е обявена за паметник на културата. Бележки
Фиданцева къща

Фиданцевата къща (на гръцки: Οικία Φειδαντσή) е историческа постройка в град Негуш (Науса), Гърция. Къщата е разположена на улица „Камбитис“ № 37, близо до левия бряг на Арапица. Къщата е двуетажна и показва елементи на традиционната македонска архитектура, подобно на околните къщи. Отворите на приземния и на втория етаж са симетрични. На фасадата около всички отвори има характерна ивица от червена тухла. С такава тухла е направен и назъбеният корниз. В 1984 година къщата е обявена за паметник на културата. Бележки
Свети Георги (Неа Потидея)

„Свети Георги“ (на гръцки: Αγίου Γεωργίου) е православна църква, разположена в Неа Потидея на полуостров Касандра. Църквата е разположена в центъра на селото. Част е от Касандрийската епархия на Вселенската патриаршия. Царските икони в храма са от 1865 година, дело на Теодосий Анагност. Бележки
Helige Georgs kyrka, Nea Propontida

Helige Georgs kyrka (grekiska: Ιερος Ναος Αγιου Γεωργιου) är en grekisk-ortodox kyrka, belägen i kommunen Nea Propontida i regionen Mellersta Makedonien i nordöstra Grekland. Kyrkan är helgad åt den helgonförklarade romerske soldaten och martyren Helige Göran. Bilder Se även Grekisk-ortodoxa kyrkan Östortodoxa kyrkor Östortodoxa kyrkan i Grekland Källor
Gennadius Library

The Gennadius Library (Greek: Γεννάδειος Βιβλιοθήκη), also known as the Gennadeion, is one of the most important libraries in Greece, with over 110,000 volumes on Greek history, literature and art from Antiquity until modern times. The library is located at Souidias Street 61, on the slopes of Mount Lycabettus, in central Athens. The library is one of the two belonging to the American School of Classical Studies at Athens (along with the Blegen Library). History Its main founder was the Greek diplomat and bibliophile Joannes Gennadius (1844–1932), who initially donated part of his collection to the newly founded National Library of Greece. Returning to Athens a few years later he was distraught to discover they had no reference to his donated items, and so he resolved to find a better home for his collection. While attending the Washington Naval Treaty, American scholars showed interest in founding a dedicated facility in Greece. A dedicated neoclassical building was built, with financial support from the Carnegie Corporation, to house the 26,000 volumes donated by Gennadius. The building was designed by the New York firm of Van Pelt and Thompson, in the style of a classical temple with gardens. The library opened on 23 April 1926 and was named in honour of Gennadius' father, George Gennadius (1786–1854). Since 1999 the library has been expanded and modernised with air conditioning, a new auditorium, and an east wing. These were inaugurated in 2005 with new offices and storage areas for the Gennadeion Archives and the rest of the collection. These works were largely funded through fund raising in America, with Lloyd Cotsen as a leading benefactor. Some of the original Gennadius collection has been digitized and placed on-line, including his scrapbooks and ephemera. CIAO See also List of libraries in Greece External links Official website
Bibliothèque Gennadeion

La bibliothèque Gennádios (en grec moderne : Γεννάδειος Βιβλιοθήκη), également connue sous le nom de Gennadeion, est l'une des plus importantes bibliothèques de Grèce, avec plus de 145 000 volumes sur l'histoire, la littérature et l'art grecs de l'Antiquité jusqu'à l'époque moderne. La bibliothèque est située au 54 rue Souidías, sur les pentes du Lycabette, dans le centre d'Athènes. Elle est l'une des deux bibliothèques qui appartiennent à l'École américaine d'études classiques à Athènes. Elle est baptisée en référence à l'homme de lettres Geórgios Gennádios (en). Histoire Son principal fondateur est le diplomate grec Ioánnis Gennádios (el) (1844-1932), qui a initialement fait don d'une partie de sa collection à la nouvelle Bibliothèque nationale de Grèce. De retour à Athènes, quelques années plus tard, il découvre avec effroi qu'il n'y a aucune référence aux objets dont il a fait don, et il décide donc de trouver un meilleur endroit pour abriter sa collection. Lors de sa participation au traité naval de Washington, des universitaires américains manifestent leur intérêt pour la création d'un centre destiné à cet effet, en Grèce. Un bâtiment néoclassique spécial est construit, avec le soutien financier de la Carnegie Corporation de New York (en), pour abriter les 26 000 volumes donnés par Gennádios. Le bâtiment est conçu par la firme new-yorkaise Van Pelt and Thompson, dans le style d'un temple classique avec des jardins. La bibliothèque ouvre ses portes le 23 avril 1926 et est nommée en l'honneur du père de Ioánnis, Geórgios Gennádios (en) (1786-1854). Depuis 1999, la bibliothèque est agrandie et modernisée avec la climatisation, un nouvel auditorium et une aile est. Ceux-ci sont inaugurés en 2005 avec de nouveaux bureaux et des zones de stockage pour les archives du Gennadeion et le reste de la collection. Ces travaux sont en grande partie financés par des collectes de fonds en Amérique, avec Lloyd Cotsen comme principal bienfaiteur. Une partie de la collection originale de Gennadeion est numérisée et mise en ligne, y compris ses collimages et ses éphémères. Références Liens externes Site officiel Ressource relative aux beaux-arts : Union List of Artist Names Source de la traduction (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Gennadius Library » (voir la liste des auteurs). Sciences de l’information et bibliothèques Portail du néo-classicisme Portail d'Athènes et de l'Attique
Клидийски мост

Клидийският мост (на гръцки: Ρωμαϊκη Γέφυρα στο Κλειδί) е каменен мост в Егейска Македония, Гърция. Местоположение Намира се край урумлъшкото село Клиди, над старото корито на река Колудей (Лудиас) преди то да се измести около 250 m на север. История Построен е в римско време като част от крайбрежния римски път от Солун на юг. В миналото е имал 13 или повече свода, от които днес е запазен само един. Алфред Делакулонш („Mémoire sur le berceau de la puissance macédonienne des bords de l'Haliacmon et ceux de l'Axius“) в 1859 година пише, че в околните села са намерени камъни от моста, използвани за строителен материал, всеки тежащ около 1300 килограма. В 1976 година мостът е обявен за паметник на културата като единствен по рода си в Егейска Македония. Литература Μαντάς, Σπύρος, Γιάννης Ψιλόπουλος. Περί Πετρογέφυρων ή Γεφυριών Ιστορίες. Κέντρο Μελέτης Πέτρινων Γεφυριών ΚΕ.ΜΕ.ΠΕ.Γ., 2005. с. 163 – 171. Бележки
Миезка агора

Миезката агора (на гръцки: Αγορά της Μίεζας) е централният площад на античния македонски град Миеза, разположен край град Негуш, Гърция. Агората е разкрита непостредствено северно от Миезкия театър. На площада са разкрити големи обществени сгради. В 2012 година Миезката агора е обявена за паметник на културата. Бележки
Ágora de Mieza

El Ágora de Mieza (en griego: Αγορά της Μίεζας) es el ágora (plaza central) de la antigua ciudad macedonia de Mieza, situada cerca de la ciudad de Nausa, Grecia.​​ Se descubrió al norte del teatro. En el ágora se descubrieron grandes edificios públicos.​ En 2012, fue declarada monumento cultural.​ Referencias Enlaces externos
Булакева къща

Бековата къща (на гръцки: Οικία Μπουλάκη) е историческа постройка в град Бер, Гърция. Сградата е разположена на улица „Димостенис“ № 3, близо до „Света Богородица Дексия“. В 1988 година заради външната си морфология и характерни особености е обявена за паметник на културата. Бележки
Благовещение Богородично (Солун)

„Благовещение Богородично“ (на гръцки: Ευαγγελίστρια) е православна църква в македонския град Солун, Гърция, енорийски храм на Солунската епархия на Вселенската патриаршия, под управлението на Църквата на Гърция. Храмът е разположен на улица „Агиос Димитрос“ № 159. Това е бившата гробищна църква на старото гръцко патриаршистко гробище Свето Благовещение (Евангелистрия) в града. Бележки