NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Свети Архангели Митрополитски

„Свети Архангели Митрополитски“ (на гръцки: Ταξιάρχης Μητροπόλεως, Таксиархис Митрополеос) е средновековна православна църква в град Костур (Кастория), Егейска Македония, Гърция. Местоположение Църквата е разположена близо до Митрополията и гледа към южната част на града. История Църквата е една от най-старите в Костур и датира от IX век според запазените стенописи и според ктиторския надпис отвътре на западната стена. В 1924 година църквата е обявена за паметник на културата. Архитектура Храмът е малка трикорабна базилика с по-висок среден кораб, нартекс и стенописи от външната западна и южна стена. За строежа са използвани архитектурни елементи от стар предхристиянски храм – колони, капители и прочее. Първоначалната зидария на запад и на северния кораб е паднала. Във вътрешността трите кораба са разделени с колони и арки. Външната зидария на църквата и керамичната украса са със същата логика като тази на другите средновековни църкви в града. Стенописи Стенописите в църквата са от два периода. От най-ранния – X век, са запазени в конхите на северния и южния кораб и в притвора. Тези стенописи са в лошо състояние. Останалата част на наоса е изписана според надписа над входа на храма в 1359/1360 година при Симеон Урош Палеолог. От двете страни на входа на църквата са изписани архангелите Михаил (вдясно от входа) и Гавраил (вляво), на които е кръстена църквата. От двете страни на Архангел Михаил са изрисувани българският цар Михаил II Асен и неговата майка царица Ирина Комнина. Подобно на образите в Бачковската костница, образите на светците в наоса са изписани в рамки. Стенописите има особена изразителност и образите са богато изградени. Бележки
Church of the Archangel of the Metropolis

The Church of the Archangel of the Metropolis or Taxiarchis of the Metropolis (Greek: Ιερός Ναός Ταξιάρχη Μητροπόλεως) is a Byzantine church in the medieval old city of Kastoria, in northern Greece. Dedicated to the Archangel Michael, it was built in the 9th or 10th century. The use of ancient spolia indicates that it was possibly built on the remains of an early Christian basilica. The church is a small three-aisled basilica, with a narthex and a dome, added after the original construction was finished. A few traces of its original fresco decoration show similarities with the art of Cappadocia, but are too fragmentary to draw any conclusions. The current fresco series dates from the renovation of the church in 1359/60, and represent a distinctive regional style evident in other churches in Kastoria, but also Ohrid. In the 20th century, the remains of the Greek national hero of the Macedonian Struggle, Pavlos Melas, and his wife Natalia, were placed in a tomb inside the church. References
Свети Безсребреници (средновековна църква в Костур)

„Св. св. Безсребреници Козма и Дамян“ или „Свети Врачи“ (на гръцки: Αγίων Αναργύρων) е средновековна православна църква в град Костур (Кастория), Егейска Македония, Гърция. Църквата е обявена за исторически паметник в 1924 година и в 1990 година. Архитектура Църквата е строена в IX – X век. Църквата – трикорабна базилика с нартекс – е построена на склон в северната част на града. Базиликата е от така наречения „съкратен тип“, при които липсата на дължина се компенсира от много голямата, височина на средния кораб, наподобяващ купол. Корабите са разделени с арки с неравномерни отвори. Притворът е свързан с наоса с три входа, от които южният е в руини от Средновековието. Външната украса на църквата е забележителна – редуващи се слоеве тухли и камъни, тухлени розети, мраморна декорация и изписана с тухли буква Ж, смятана за хризма или соларна розета. Стенописи Първи слой от XI век Стенописите в църквата са два слоя. Първият, запазен в някои части на нартекса, е от началото на XI век. От това време има запазен надгробен надпис в северната част на нартекса: „ΕΚΟΙΜΗΘΗ Ο ΔΟΥΛΟC TOY ΘΕΟΥ ΚΩΝΣΤΑΝΤΙΝΟΣ ΜΗΝΙ ΝΟΕΜΒΡΙΟ Η ΓΙΚΑ“. Гробът е на монах и вероятно ктитор на изписването на наоса. Под изображението на монаха са фигурите на Константин и Елена. Втори слой от XII век Вторият слой стенописи е сред най-забележителните постижения на средновековното изкуство в Костур и е от 1180 – 1190 година. Живописното ателие от „Свети Безсребреници“ в края на XII век внася нови идеи във византийско изкуство. То се отличава с изключителна изразност, фигурите в различните сцени са освободени от графичността и са жизнени, като подвижността е постигната чрез отличното изпълнение на гънките на облеклото. Съвсем близо до стенописите от храма от стилистична гледна точка са тези в „Свети Николай Каснидзки“. Други близки като изпълнение стенописи са тези в църквата „Свети Георги“ в село Курбиново от 1191 година. От периода е надписът над главния вход в ямбичен стих: Над входа на северния кораб има втори надпис: На южната стена на северния кораб от същия период е забележителното изображението на ктитора Теодорос Лимниотис, който заедно с жена си Ана Радини и сина си Йоанис подава модел на църквата на Света Богородица. Над фигурите на ктиторите има надпис: Друг надпис има на южната стена на светилището, на която някога се е опирал мраморният иконостас на храма. В този надпис отново се споменава името Лимниотис. Живописта в тази част е по-късна и представя Христос Вседържител. Също така на западната стена на южния кораб има друго изображение на монах. Надписът гласи: „ΘΕΟΦΙΛΟC MONAXOC O ΛΗΜΝΙΩΤΗC KAI KTHTΩΡ.“ Бележки
Свети Георги на хълма

„Свети Георги на хълма“ (на гръцки: Άγιος Γεώργιος του Βουνού, Агиос Георгиос ту Вуну) е средновековна православна църква в град Костур (Кастория), Егейска Македония, Гърция. Местоположение Църквата е разположена във Варлаамската енория. Наречена е „на хълма“ (του Βουνού), тъй като е построена в склона на хълма Горица (Свети Атанасий). История Църквата е от XIV век. Вероятно е била католикон на манастир, което се потвърждава от надписа на големия дъгообразен вход към двора: В 1924 година църквата е обявена за паметник на културата. Във второто десетилетие на XXI век е свалена външната мазилка на храма, за да се види оригиналната зидария. Архитектура Сградата е малка еднокорабна базилика с нартекси от южната и северната страна и вход от юг. Построена е от камък, като за спойващ материал е използвана кал, както е в повечето костурски паметници от втората половина XIV век. Стенописи В наоса Стенописите в храма са от втората половина на XIV век. Макар и да има оставено място за надпис над входа – той по неясни причини не е написан. Иконографската програма е обичайната за еднокорабните базилики в Костур от XIV век. На източната стена, над фронтона е изобразена сцената на Възнесението, под нея Благовещението и в апсидата на храма е Богородица Всецарица (Пантанаса). В южната стена в горната зона от сцените на Дванадесетте празника се отличават тези на Рождество Христово и на Сретение. В долната зона са изобразени от ляво надясно, фигури на светии, Свети Георги, Свети Теодор Тирон и Свети Теодор Стратилат и Онуфрий. От вътрешната страна на зидарията на входа е Света Марина. На западната стена горе е Преображение Господне, а в долната зона Успение Богородично и Христос Елкоменос. В долната зона, от лявата страна е изобразен Архангел Михаил, а вдясно Константин и Елена. От вътрешната страна на стената на западната врата е Свети Симеон Стълпник. На северната стена в горната зона са сцените на Разпятието, Оплакването, Камъка и Слизането в Ада. В долната зона Свети Артемий, Меркурий, Прокопий, Димитър, Йоан Богослов, Дейсис и в светилището Видението на Свети Петър Александрийски. Между двете основни зони на южната, западната и северната страна в медальони са изобразени второстепенни светци. В притвора Нартексът също е изписани със стенописи в 1651 година, според съществуващия надпис. Иконографската програма на притвора е посветена на Свети Георги. В горната зона са изписани сцени от живота и мъченичеството на Свети Георги, а в долната зона са светци в цял ръст: Григорий Палама, Атанасий Велики, Григорий Богослов, Йоан Златоуст, Василий Велики, Теофан в голямо поле и Свети Герасим. На южната страна към изток е гробът на ктиторите. Бележки
Свети Захарий (Грамос)

„Свети Захарий“ (на гръцки: Ναός Αγίου Ζαχαρία στο Γράμμο) е православна църква, разположена в планината Грамос на територията на костурския дем Нестрам, Гърция. Църквата е единствената останала сграда от изчезналото едноименно село Загар (Захарий). История Храмът според повечето изследователи е строен в края XVI век и е една от най-впечатляващите църкви в района. Той е основната църква (католикон) на изчезнал манастир, вероятно метох на съседния манастир „Свети Арахангели“ край село Чука, тъй като църквата е малка. Оцеляла е единствено църквата, но са открити основите на монашеските килии. Около манастира се развива селцето Загар. След унищожаването на Линотопи в 1769 година в Загар се заселва мюсюлманско население, което обръща църквата в джамия. По-късно храмът е превърнат в обор. След присъединяването на областта към Гърция в 1912 година, отново става църква. В XX век е възстановен притворът, който дотогава е в руини. В 1990 година църквата е обявена за паметник на културата. Архитектура Църквата е кръстокуполна, покрита с каменни плочи, което заедно с внимателната зидария показва, че тя е дело на строители от еписката школа. Вътрешността на храма е изписана с фрески, но голяма част от тях са унищожени при пожар. Запазените фрагменти са от XVII век, което се потвърждава от надпис отвътре над прозорец на южната стена с датата 1671. Стенописите в храма се свързват със зографи от Линотопската художествена школа. Повреденият надпис над прага на храма е написан на арумънски с гръцки букви и гласи: Външни препратки ((el)) Στη Μονή του Προφήτου Ζαχαρία (В манастира „Пророк Захарий“) // Cyberότσαρκα. 24 октомври 2011 г. Посетен на 7 февруари 2013 г. Бележки
Свети Йоан Предтеча Митрополитски

„Свети Йоан Предтеча“ (на гръцки: Άγιος Ιωάννης ο Πρόδρομος, Агиос Йоанис о Продромос) е средновековна православна църква в град Костур (Кастория), Егейска Македония, Гърция. Местоположение Църквата е разположена на площад „Омония“. Принадлежи към Митрополитската енория. История Няма запазен надпис, по който да се датира изписването на църквата, но по стила и изработката стенописите се отнасят към втората половина на XIV век. Към същата епоха отнасят строителството на храма и използваните декоративни елементи. През османско време църквата е превърната в джамия, наричана Али бей джамия или Будором (Продром) джамия. Храмът е реставриран през 50-те години на XX век. Храмът е обявен в 1970 година за паметник на културата. Архитектура Църквата е малка еднокорабна базилика с дървен покрив. Изградена е от ломени камъни, със спойка кал, което вече не си личи след реставрацията от XX век. Отличава се с хармоничност на формите. Стенописи В храма са запазени няколко стенописи на източната стена. Забележителни са Света Богородица Ширшая небес в конхата на апсидата и служещите йерарси под нея. В лявата част на източната стена е сцената Благовещение, а в дясната - Зачатие на Света Ана. По-високо, на фронтона е запазена сцената Възнесение Господне. Отвън на същото място на фронтона е Дейсис. Бележки
Свети Стефан (Костур)

„Свети Стефан“ (на гръцки: Άγιος Στέφανος) е средновековна православна църква в град Костур (Кастория), Егейска Македония, Гърция. В 1924 година църквата е обявена за паметник на културата. Местоположение Църквата разположена в източната част на града, в подножието на хълма Свети Атанасий, между махалите Долца и Позери. Датировка Храмът датира от IX век или най-късно от 900 година и вероятно е бил манастирска църква. Архитектура В архитектурно отношение е трикорабна сводеста базилика с нартекс и женска църква над него. Нартексът е единственият в Костур, в който на етаж е оформен малък параклис аскетарий „Света Анна“. Тежки колони с арки разделят вътрешността на три полуцилиндрични кораба, от които средният е много по-висок от другите. В шестостранната апсида има оформен владишки трон, свидетелство за древността на храма. Стените са в стил клазомене с редуване на сивкави варовикови и тухлени плочи. Отвън са богато украсени с керамопластика – слънца, розети и букви Х от тухли. Над прозорците от всички страни има тухлени фризове и назъбени ленти. На източното лице на централния кораб има две слънца от керамични плочи. Прозорците са единични и техните и на арките размери и отвори са различни, без обаче да се нарушава хармонията между тях. Особеност в сравнение с другите големи паметници на града е полушестоъгълната апсида на светилището. Стенописи Първи слой от X век Стенописите в църквата са няколко слоя. Първият е от изграждането на църквата в IX век – Χ век. Това е най-старата запазена живопис в Костур. В свода на притвора са изписани апостолите, но сцената е силно повредена и не е добра като качество на изпълнението. От периода е и сцената на Страшния съд в архаичен стил и ктиторски портрети в притвора. В женската църква, разположена на втория етаж над притвора има силно повреден образ на Богородица. От този период има запазен надпис между краката на изображението на Адам, който гласи „ΑΒΡΑΑΜ, ΑΒΡΑΑΜ, ΠΕΜΨΟΝ ΛΑΖΑΡΟΝ ΗΝΑ ΤΟ ΑΚΡΟΝ ΤΟΥ ΔΑΚΤΥΛΟΥ ΑΥΤΟΥ ΙΔΑΤΟC KAI ΚΑΤΑΨΥΞΙ ΜΟΥ ΤΗΝ ΓΛΟΤΑ“. Това е текст от Стария Завет и палеоглафските му особености го датират в X век. Втори слой от XII век В края на XII – началото на XIII век църквата е обновена и е изписан наосът. Сцени от този живописен слой са разпръснати из целия храм. Забележително от иконографска гледна точка е изобразяването на трите възрасти на Христос – Емануил, Вседържител, По-стар от дните. Трети слой от XIV век Живопис съществува и от XIV век – изображение на свещеник под стълбите, водещи към аскетария. Надписът до изображението гласи гласи: „ΕΚΟΙΜΗΘΗ Ο ΔΟΥΛΟC TOY ΘΕΟΥ ΘΕΟΔΩΡΟC O ΛΥΜΝΕΩΤΗC ΙΑΝΝΟΥΑΡΙ 1338“. Теодорос Лимниотис е изобразен, подаващ модел на църквата на Свети Стефан. Бележки
Свети Трима (Костур)

„Свети Трима“ или „Свети мъченици Гурий, Самон и Авив“ (на гръцки: Άγιοι Τρεις, Агии Трис, в превод Свети Трима) е средновековна православна църква в град Костур (Кастория), Егейска Македония, Гърция. Местоположение Църквата е разположена източно от акропола на града. Традиционно принадлежи към Митрополитската енория. История Църквата е изградена около 1400 – 1401 година и е изцяло изписана в 1401 година, според надписа в нея. В архитектурно отношение първоначално представлява еднокорабна базилика с дървен покрив, но в ΧΙΧ век от северната и южната и страна са пристроени отворени тремове. По същото време са поправени западната стена и покривът. Размерите на храма са 4,30 × 5,60 m. Той има тристранна апсида на изток. След завладяването на града от османските турци стенописите са замазани. При реставрацията им е открит и зографският надпис. Стенописите са оригиналните от 1401 година и са с високо качество и дават ценна информация за изкуството в района от началото на XV век. Стенописите са дело на Костурската школа и са с високо качество. Надписът гласи: Ремонтът на западната страна и модерната конструкция на откритите фронтони носят характеристиките на XIX век. По време на тази операция е извършен частичен ремонт на покрива на храма. В храма на иконостаса има икона на Света Богородица Вратарница от 1701 година. Храмът е обявен за паметник на културата в 1962 година. Бележки
Свиницки манастир

Свиницкият манастир „Свети Атанасий“ (на гръцки: Μονή Αγίου Αθανασίου Σφηνίσσης) е православен женски манастир в Кипсели, дем Александрия, област Централна Македония, Гърция. Аминистративно принадлежи към Берска, Негушка и Камбанийска епархия. География Разположен е на десния бряг на Бистрица (Алиакмонас), южно от село Кипсели и носи името на изчезналото село Свиница. История Манастирът е основан в средата на XVIII век. В 1822 година по време на Негушкото въстание е разрушен. По-късно е възстановен. По време на Гръцката пропаганда в Македония е база на гръцките андарти. След Малоазийската катастрова в 1922 година е сиропиталище за сираците бежанци. Манастирът пострадва от земетресението в 1928 година. Възстановяването на манастира започва в 1950-те години. Манастирът е ограден от висока стена, напомняйки на византийска крепост. След 1923 година манастирът се използва за сиропиталище за бежански деца. В 1928 година манастирът има 102 деца и 30 души персонал. Бележки
Солунски безистен

Солунският безистен (на гръцки: Μπεζεστένι Θεσσαλονίκης) е османска търговска постройка, безистен, от XV век в град Солун, Гърция. Намира се на кръстовището на улица „Венизелос“ и улица „Соломос“, срещу Хамза бей джамия и старото кметство. Днес безистенът продължава да помещава малки магазини, предимно за дрехи. Безистенът е сред първите османски паметници в Солун. Според Апостолос Вакалопулос и Василис Димитриадис сградата е построена в началото на XV век при Баязид II (1481 - 1512). Същата хронология дава и Екрем Хакъ Айверди. Клаус Крайсер смята, че сградата е от втората половина на XV век. Според Мустафа Джезар е построен от османския султан Мехмед II (1455 - 1459). Сградата е държавна собственост и веднага след построяването си е вакъфирана. Заедно със Серския и Лариския е един от трите безистена запазени в Гърция. Бележки
Besistan (Thessaloniki)

Das Besistan von Thessaloniki (griechisch Μπεζεστένι Θεσσαλονίκης Bezesténi Thessalonikis) ist ein historisches osmanisches Marktgebäude in der Stadt Thessaloniki, Griechenland, das während der Herrschaft von Sultan Mehmed II. (um 1455–1459) erbaut wurde. Es befindet sich in der Innenstadt an der Venizelou- und Solomou-Straße, in der Nähe der Hamza-Bey-Moschee und des alten Rathauses der Stadt. Besistane waren im Osmanischen Reich überdachte, in der Nacht verschlossene und bewachte, teilweise mehrstöckige Handelszentren. Der Name leitet sich vom türkischen Wort bez ab, das Stoff bedeutet. Geschichte Andere Quellen besagen, dass das Besistan von Thessaloniki aus dem späten 15. oder sogar frühen 16. Jahrhundert stammt, aus den Jahren des Sultans Bayezid II. (1481–1512). Der Bautyp des Besistans ist repräsentativ für die osmanische Architektur des 15. Jahrhunderts und findet sich auch anderswo auf dem Balkan und in der Türkei. Das Besistan war weit verbreitet in osmanischen Städten und Dörfern. Im Besistan wurden unterschiedliche Wertgegenstände verkauft, Dokumente und Vermögenswerte aufbewahrt, die Qualität der Waren überprüft und Währungskurse festgelegt. Es ist eines der drei noch existierenden osmanischen Besistane innerhalb der Grenzen des heutigen Griechenlands. Die anderen beiden befinden sich in Larisa und Serres. Architektur Das Besistan ist ein rechteckiger Bau mit einem Eingang zentral auf jeder seiner vier Seiten. Im Inneren ist es in sechs viereckige Räume mit sieben Doppelbögen unterteilt, die auf zwei zentralen Pfeilern ruhen. Das Gebäude hat sechs bleigedeckte Kuppeln. Vor dem Brand von 1917, der den größten Teil der Stadt zerstörte, beherbergte das Besistan von Thessaloniki 69 Geschäfte innen und 44 außen. Beim Brand erlitt das Gebäude ernste Schäden. Wie bereits 1759 wurde das Gebäude 1978 erneut durch ein Erdbeben beschädigt. Zwischen 1982 und 1985 wurden Kuppeln mit Stahl verstärkt. In den 1980er und 1990er Jahren wurden Sicherungsarbeiten durchgeführt, da das Gebäude absackte und von der vertikalen Achse abwich. Heute beherbergt das Besistan eine Reihe kleiner Geschäfte, hauptsächlich Tuchhändler. Literatur Lambros Tsaktsiras, Keti Papanthimou, Giorgos Mantzios, Nikos Kalogirou: Thessaloniki. The City and its Monuments. Malliaris, Thessaloniki 2004, ISBN 960-239-759-4, S. 167–168 (englisch). Municipality of Thessaloniki (Stadt Thessaloniki), Thessaloniki History Centre (Hrsg.): Heritage Walks in Thessaloniki. Thessaloniki 2009, ISBN 978-960-92592-5-5, S. 86–87 (griechisch, englisch). Einzelnachweise Weblinks Thessaloniki - Karte der Baudenkmäler. Abgerufen am 18. Februar 2024.
Bedesten of Thessaloniki

The Bedesten of Thessaloniki (Greek: Μπεζεστένι Θεσσαλονίκης) is a historical Ottoman market in the city of Thessaloniki, Greece, built during the reign of Sultan Mehmed II (in around 1455–1459). It is located on Venizelou and Solomou streets, near the Hamza Bey Mosque and the city's old town hall. A bedesten is a type of Ottoman old market, and is derived from the Arabic word bez meaning fabric. History According to some it was built by Mehmet II, between 1455 and 1459, while another theory is that it dates from the late fifteenth century or even early sixteenth instead. The construction style of the bedesten is representative of the Ottoman architecture of the fifteenth century, also found in similar buildings in the Balkans. The bedestens was a typical and common feature of Ottoman cities and towns. In the bedestens various valuables were sold, documents and assets were kept, the quality of goods was checked, and currency rates were determined. It is one of the three surviving Ottoman bedestens within the borders of modern Greece, the other two being one in Larissa and another in Serres. Architecture The bedesten consists of a rectangular space with an entrance on each of its four sides. In the interior, it is divided into six quadrilateral rooms with seven double arches resting on two central piers. The building has six lead-covered domes. Before the fire of 1917, which destroyed most of the city, the bedesten of Thessaloniki housed one hundred and thirteen shops. After the fire, exterior shops were added around the perimeter of the central area. During the 1980s and 1990s restoration works was carried out to fix the building, as it had suffered subsidence and deviation from the vertical axis. Today the bedesten houses various shops. See also Imaret of Komotini Alaca Imaret Mosque Lembet Mosque Las Incantadas Musa Baba türbe References Bibliography Astreinidou-Kotsaki, Pelagia (1996). "Οικονομική λειτουργία των μπεζεστενίων στην αγορά της Οθωμανικής περιόδου". Μακεδονικά (30). Further reading Αστρεινίδου-Κωτσάκη, Πελαγία (1995). "Η αρχιτεκτονική τυπολογία των μπεζεστενίων και η τεχνική ξυλοδεσιών στο μπεζεστένι Θεσσαλονίκης". Μνημείο και Περιβάλλον (3): 155–163. Κωστοβασίλης, Βασίλης (2002). "Τα μπεζεστένια, οι μεγάλες σκεπαστές αγορές". Ελληνικό Πανόραμα (30): 102–132. External links Media related to Bedestan Thessaloniki at Wikimedia Commons
Янински университет

Янинският университет е университет в град Янина и въобще на областта Епир, Гърция. Университетът в Янина и на цял Епир се намира на 5 км югозападно от града. Университетът е основан през 1964 г. като филиал на Аристотеловия университет в Солун, като става самостоятелен такъв в 1970 година. Янина с университета си се превръща в университетски център и втори такъв по значимост на Северна Гърция. Образователните традиции в Янина датират още XV век, от когато град Яна е сред водещите образователни центрове не само на Османски Епир, но и на империята. Едва през XVIII век губи това си значение и роля за сметка на съседното Москополе. Университетът на Янина е една от водещите академични институции в Гърция. Бележки
Universität Ioannina

Die Universität Ioannina (griechisch: Πανεπιστήμιο Ιωαννίνων, Panepistimio Ioanninon) ist eine staatliche griechische Campusuniversität auf einem modernen 850 Hektar großen Campus, sechs Kilometer südlich der nordgriechischen Stadt Ioannina. Auf dem Gelände des Campus befindet sich auch das Kloster Dourouti aus dem 18. Jahrhundert. Die Universität wurde 1964 zunächst als Ableger der Aristoteles-Universität Thessaloniki gegründet, seit 1970 ist sie eine unabhängige Universität. Seit dem Jahr 2001 beherbergt der Campus das Biomedical Research Institute des griechischen Forschungszentrums FORTH. Die Universität ist Mitglied im Netzwerk der Balkan-Universitäten (Albanien, Bosnien-Herzegowina, Bulgarien, Griechenland, Kosovo, Kroatien, Rumänien, Serbien, Slowenien, Türkei, Nordmazedonien, Republik Moldau und Montenegro). Fakultäten Erziehungswissenschaften Humanwissenschaften Medizin Naturwissenschaften Rohstoffe & Unternehmensführung Persönlichkeiten Professores Alexandros Alexakis (* 1960), Byzantinist Evangelos Chrysos (* 1938), Byzantinist (1977–1996) Theofanis Kakridis (1933–2019), Klassischer Philologe Lila Marangou (1938–2025), Klassische Archäologin Doctores honoris causa Linos G. Benakis (1928–2022), Philosoph Werner Beierwaltes (1931–2019), Philosoph Karen Gloy (* 1941), Philosophin Siehe auch Liste der Universitäten und Hochschulen in Griechenland Weblinks Website der Universität Ioannina Einzelnachweise