NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Museo Arqueológico de Mesolongi

El Museo Arqueológico de Mesolongi o Xenokratio es un museo que está en Mesolongi, la capital de Etolia-Acarnania, en Grecia. Contiene una colección de objetos arqueológicos de periodos comprendidos entre la prehistoria y la época romana procedentes de toda el área de Etolia-Acarnania. Edificio El edificio en el que se ha ubicado el museo fue construido en estilo neoclásico entre 1885 y 1889 con financiación de Konstantinos Xenokratis y estuvo funcionando muchos años como una escuela. En el año 2011 se otorgó al Ministerio de Cultura de Grecia para la construcción del museo, que se inauguró en 2021. Además de su actividad como museo, el edificio se utiliza para eventos recreativos y educativos.​ Colecciones El museo cuenta con siete salas de exposición que presentan el material arqueológico ordenado cronológicamente. En la sala dedicada a la prehistoria se explica la evolución de la actividad humana desde el paleolítico y neolítico hasta la Edad del Bronce. Destacan los hallazgos de herramientas y armas de la Edad del Bronce del sitio de Psorolizi, cerca de Calidón. Otra área está dedicada a las excavaciones más recientes de la región. Entre ellas figura la de la necrópolis de Stamná, que pertenece a los primeros tiempos históricos. Entre los objetos encontrados son muy destacables tres recipientes de cobre del periodo protogeométrico que fueron utilizadas como urnas funerarias y que contenían huesos quemados de los difuntos además de ajuar funerario envuelto en telas. En esta misma sala se exponen algunos objetos de uso cotidiano y ofrendas votivas de un santuario de Halicirna. Por otra parte, hay dos salas dedicadas a la región de Etolia. Los hallazgos de la zona costera proceden principalmente de la ciudad de Calidón, pero también de Halicirna, Pleurón, Naupacto y Calcis, mientras que otros proceden del área de los lagos Lisimaquia y Triconida, de las ciudades de Triconio, Agrinio, Arsínoe, Acras y otros asentamientos más pequeños no identificados. Otras dos salas se dedican a la región de Acarnania, por un lado el área correspondiente al golfo de Ambracia y Acarnania occidental, que incluye hallazgos de las ciudades de Palero, Ástaco y Alicia. Por otro lado, las zonas del tramo del río Aqueloo correspondiente a la región, que incluye objetos procedentes de Estrato y Eníadas, entre otros lugares. Otra sala expone la historia de las ligas Etolia y Acarnania, mediante las que se organizaron instituciones comunes en ambas regiones que abarcaron aspectos económicos, religiosos y políticos, entre otros, durante un determinado periodo histórico. Los objetos expuestos en esta zona incluyen monedas, inscripciones, joyas y esculturas.​ Referencias
Фортеця Агія Румелі

Фортеця Агія Румелі — османська фортеця побудована на острові Крит на 190 метровому пагорбі над селом Агія Румелі та південному кінці ущелини Самарії в Національному парку Білі гори. Історія Фортецю побудували в 1866 -1869 роках на крутому схилі на місці попередніх укріплень як форт для контролю навколишньої місцевосці та контролю за повстанцями, які спускалися до моря по ущелині. Загалом в цей період на острові було побудовано 67 таких споруд. Архітектура Фортеця триповерхова прямокутна у формі, з двома напівкруглими вежами зі сходу і заходу. Див. також Палеокастро; Фортеця Аптери; Фортеця Грамвуса; Фортеця Селіно; Фортеця Суда Примітки
Fournoi

Fournoi (en griego: Φούρνοι, romanizado: Foúrnoi) o Frissa (en griego: Φρίσσα, romanizado: Fríssa) es una isla rocosa del mar de Tracia.​Se sitúa muy cerca de la costa oriental de la isla de Thasos a la altura del asentamiento Palaiochori del municipio de Theologos, al norte del islote de Koinyra y al sur de Gramvousa . Referencias
Кулакийска кула

Кулакийската водна кула (на гръцки: Πύργος της Χαλάστρας) е водонапорна, а по-късно часовникова кула в солунското градче Кулакия (Халастра), Гърция. Местоположение Кулата е разположена на главния площад на градчето „Елевтерия“. История Издигната е в 1955 година при кмета Андонис Гумас и въпреки реакциите, че в центъра на града се издига грозна конструкция, в чест на събитието градчето е прекръстено от Халастра на Пиргос, тоест Кула. Висока е 25 m и има за цел да задоволява нуждите от вода на селището. От 70-те години, поради смяна на начина на водоснабдяване, кулата престава да се използва за целта, за която е издигната. На първия етаж се помещават офисите на местния футболен отбор Камбаниакос. По време на кметуването на Никос Кравас върху резервоара са поставени големи часовници и кулата е превърната в часовникова. В 2000 година кулата е реставрирана. Бележки
Червена църква (Солун)

Червената църква (на гръцки: Κόκκινη εκκλησία) е католически параклис паметник в македонския град Солун, Гърция, храм на Солунския апостолически викариат на Римокатолическата църква. Разположен е във френската част на военното гробище от Първата световна война Зейтинлък. Описание Църквата е издигната в северната, френска част на военното гробище, по проект на Жозеф Плебер. Построена е от червена тухла още със създаването на гробището в 1926 година. Църквата има уникален купол без аналог в никоя друга църква. Във вътрешността не са изобразени нито светци, нито Господ, а има изображения на Солун и историята на съюзниците от Първата световна война. Също така по стените има почетни плакети, сувенири и снимки. На две плочи на апсидата са изписани имената на загинали на Солунския фронт французи. Бележки
Драматишки мост

Драматишкият мост (на гръцки: Γεφύρι Αγγίστας) е каменен мост в Егейска Македония, Гърция. Местоположение Мостът е разположен на река Драматица (Ангитис), ляв приток на Струма, непосредствено до Гара Ангиста на южния, ляв бряг на реката и Гара Драчево (Статмос Левкотеас) на северния, десен. История Смята се, че мостът е античен. Последната фаза на моста е от ранната османска епоха - XVI век. Непрекъснатото му използване от Античността до днес показва значението на пътя, който свързва равнината със северното и западното подножие на Кушница. На 500 m източно са останките от крепостта Палиокостра. Описание Има пет заострени арки, от които видими днес са четири и така е единственият сводест мост в Източна Македония. Висок е 5,9 m и е ориентиран север-юг. Изграден е от дялан варовиков туф и здрава мазилка. Бележки
Екселсиор (хотел в Солун)

„Екселсиор“ (на гръцки: «Εξέλσιορ») е емблематичен хотел в град Солун, Гърция. Сградата е един от шедьоврите в центъра на града. Местоположение Хотелът е разположен на ъгъла на улица „Йоанис Комнинос“ № 10 и „Митрополеос“ № 23. История Сградата е построена в 1925 година по проект на френския инженер Жозеф Плебер и архитект Ели Хасид Фернандес. Представлява луксозен хотел, заедно с „Астория“, „Валканики Европи“, „Модерн“ и други. Може да бъде описан като хотел близнак на „Турист“, който се намира отсреща. Първият собственик е едрият земевладелец Арсен Маталон, поради което сградата е известна в миналото като имението „Маталон“. По-късно започва да работи като хотел, но в 1978 година е силно повреден от голямото земетресение и е изоставен. В 2009 година е реставриран от новите собственици семейство Торнивукас. След това отново функционира като хотел. Зданието е обявено за културна ценност и е включено в списъка на защитените обекти в 1983 година. Архитектура В архитектурно отношение сградата е проектирана с приземен етаж и с 4 етажа, всеки от които разполага с 12 стаи с мивки. Общите бани и тоалетни са организирани на две островчета в двата края на сградата. Ели Хасид Фернандес и Жозеф Плебер се възползват от ъгловия парцел, за да създадат сграда, центрирана върху тясната скосена страна. От тази страна е главният вход, който е увенчан от полувъншно пространство с две двойки колони и фронтон. По-малки фасади са създадени на улиците „Йоанис Комнинос“ и „Митрополеос“, с полукръгла корона, увенчаваща централната отливка от всяка страна. Днес входът се намира от страната на улица „Митрополеос“, в една от двете врати – вероятно спомагателни, съществуващи от преди. Над днепния вход има голям полукръг прозорец, който предлага естествена светлина във входното антре и стълбището. Интериорът е с гипсова украса по стените и таваните, мраморни стълби, дървени и ковани парапети. Характерен елемент са извитите капандури, които естествено осветяват стълбището. Бележки
Свети Теодор Тирон (Таксиархис)

„Свети Теодор Тирон“ (на гръцки: Αγίου Θεοδώρου του Τύρωνος) е възрожденска православна църква в село Таксиархис (Луково), Гърция, част от Касандрийската епархия. История Църквата е еднокорабен гробищен храм с дървен керемиден покрив и керамопластична украса. Няма запазен надпис за датата на изграждане. Датира се в XVIII или в XIX век. Църквата е била метох на Дохиар. В 1984 година църквата е обявена за защитен паметник на културата. Бележки
Сиропиталище „Алатини“

Сиропиталище „Алатини“ (на гръцки: Ορφανοτροφείο Καρόλου Αλλατίνι) е емблематична къща в град Солун, Гърция. Местоположение Сградата е разположена в квартала Пиргите, между улиците „Параскевопулос“, „Спарти“ и „Византио“. История Построена е в края на 1890 година по плановете на неизвестен архитект. Първите наематели са сестрите Елени, Анастасия и Хриси, дъщери на Танасис Пракицас. След това в 1903 година я купува Абдурахман Хаджи Бекир от Дебър. Според друго мнение Хаджи Бекир купува само парцела, в който има къща с магазин и той строи двуетажната къща. В 1929 година, след смъртта на Хаджи Бекир, вдовицата му Бебе и синовете му Мехмед и Ахмед продават сградата на еврейската община в Солун. Още от 1917 година в сградата е настанено Сиропиталището „Алатини“. То е основано в 1910 година в къщата на историка Йосиф Нехама, в 1912 година е прехвърлено в махалата Кади, но тази сграда е унищожена при Големия пожар в 1917 година. Сградата е сиропиталище до 1943 година, когато и последните и обитатели - 50 момчета и 6 служители евреи са изпратени и избити в концлагерите от германските окупатори. След войната сградата е използвана за жилищна от няколко оцелели еврейски семейства, а в 1972 година е закупена от Андреас Парасху и в него е настанено 11-о основно училище. В 1978 година Солунското земетресение причинява пукнатини, но не повлиява на статиката на сградата. Въпреки това училището напуска сградата от съображения за сигурност и тя е запусната. Архитектура В архитектурно отношение сградата е двуетажна къща със силни елементи на еклектика. Главната северна фасада гледа към двора. На нея има вече затворена веранда с двойно стълбище отстрани. Над верандата има по-късна пристройка, направена вероятно, за да се спести място. Първият етаж има елементи на неокласицизъм - семпла декорация по външните стени, прегради с косници, докато вторият етаж има барокови елементи - по-силно декорирани външни стени и барокови рамки на прозорците. Западната фасада на сградата има характеристиките на селските вили в района, с централно мраморно стълбище и покрит балкон, докато източната фасада е повлияна от народната архитектура от малоазийското крайбрежие, с издадени чардаци върху чугунени косници. В големия двор на сградата - 800 m2, е имало и по-малка сграда, която служела като хранителен магазин. Тя е съборена при отварянето на улица „Византио“. Парцелът е заобиколен от висока червена тухлена стена. Вижте също Вила „Алатини“ Къща „Алатини“ Мелница „Алатини“ Бележки
Италия Ясан

Италия Ясан (на гръцки: Ιτάλια Γιασάν) е историческа постройка в македонския град Солун, Гърция, използвана като юдейски храм. Местоположение Сградата е разположена на улица „Велисариос“ № 48 в Пиргите, срещу църквата „Света Троица“. История Сградата е построена в периода 1907-1908 година от неизвестен архитект като резиденция на братята Лейзер и Яков Нефус (Нефусис). В 1917 година срадата е дадена под наем на синагогата Италия Ясан, чиято главна сграда на „Йоанис Цимискис“ и „Каролос Дил“ изгаря в големия пожар от 1917 година. Синагогата остава в сградата до германската окупация в 1941 година. Тя е втората по големина след Талмуд Тора. В 1927 година става собственост само на Яков, но през 1930 година е продадена на търг поради дългове и преминава в собственост на търговеца Атанасиос Викас, който на следващата година я продава на еврейската община и до 1941 година там се помещава училището „Йосиф Исак Нисим“. В училището се обучават равини и учители по еврейски език, религия и история. По време на войната сградата е използвана от германските окупационни части. След войната от 1945 до 1974 година в нея е настанено 12-о училище. През 1972 година сградата е продадена на настоящия си собственик, който през същата година купува Сиропиталището „Каролос Алатини“ в същия квартал. Част от парцела е продадена преди определянето й като паметник на културата за изграждане на съседната сграда на кръстовището на „Велисариос“ с „Трикупис“. От 1974 до 1983 година в сградата е Драматичното училище на Държавния театър на Северна Гърция. В 1982 година е обявева за опасна сграда поради пукнатини във външната зидария, които най-вероятно са резултат от земетресението от 1978 година и на следната година сградана е изоставена и запусната. Архитектура В сградата съжителстват разнообразни архитектурни елементи, от класическа, ренесансова, раннобарокова и местна народна архитектура, както и елементи на ар нуво. Бележки
Свети Харалампий (Солун)

„Свети Харалампий“ (на гръцки: Αγίου Χαράλαμπου) е църква в македонския град Солун, метох на светогорския манастир Симонопетра. Местоположение Разположена е на запад и близо до Ротондата в града, на улица „Атанасиос Ексадактилос“ и край „Егнатия“. История Църквата е построена в 1905 година върху останките на по-стара. Метохът е създаден преди XVIII век. В църквата се съхраняват множество пост-византийски икони. Бележки
Кронион

„Кронион“ или на димотики „Кронио“ (на гръцки: „Κρόνιον“) е бивше кино в град Сяр, Гърция. Киното е разположено на улица „Перистерис Костопулос“ № 1 и площад „Кронио“ в центъра на града. Сградата е построена в 20-те години. По отношение на архитектурната форма и типология, както и по отношение на материалите и начина на градеж, тя е типичен представител на възрожденската архитектура и в голяма степен запазва своята автентичност. В 2005 година главната южна фасада на киното е обявена за паметник на културата със своите ясни влияния от модернизма и връзката ѝ с културната история на град Сяр. Бележки
Коломбо (хотел)

„Коломбо“ (на гръцки: «Κολόμβου», Коломву) е емблематичен исторически хотел в град Солун, Гърция. Местоположение Зданието е разположено на улица „Валаоритос“, на пресечката с улица „Леон Софос“ в известния солунски квартал Франкомахала. История Сградата е построена в 1922 година по проект на солунския архитект Елевтериос Пайкос, като още при построяването си е издигната с цел да бъде хотел. Разположен е в район, който е бил „квадрат” от хотели, със съседните „Авероф“, „Партенон“ и „Илисия“. Името на хотела е от улицата, на която се намира, тъй като по време на строежа улица „Валаоритос“ се нарича „Колумб“. Във видео от 70-те години на XX век хотелът изглежда вече затворен. В 1983 година е обявен за защитен обект. Архитектура Сградата се състои от партер и два етажа. Партерът е предназначен за магазини, ресторанти и други развлекателни обекти. Главният вход е разположен на улица „Леондос Софос“, а фасадите са организирани във вертикални и хоризонтални зони на отвори. Декоративното решение е с колони, които поддържат балконите, фалшиви колони с капители, които отделят вертикалните зони една от друга и поддържат леко изпъкналия корниз. Характерна е сводестата конфигурация по корниза на ъгъла и последната вертикална зона. Под сводестия корниз има флорални декорации и висулки. Освен това на нивото на втория етаж има декоративни ленти. Запазена е дървената двукрила входна врата с правоъгълен капандур. Бележки
Panathinaikos F.C. New Stadium

Panathinaikos New Stadium (also known as Votanikos Stadium) is a football stadium with an additional multi-use sports complex in Elaionas, Athens, Greece, that will host all departments of the Panathinaikos sports club set for completion in May 2027. The complex will be located in the historic Votanikos neighborhood, west of Athens. The entire project includes the football stadium (seating 40,000), a volleyball, handball and basketball stadium (seating 3,100), swimming pool (seating 500), and gymnastics facilities. The Votanikos neighborhood currently houses mostly vacant, dilapidated storage and industrial facilities. The football stadium was to be ready for the 100 years of the club in 2008, with the rest of the complex completed by 2011. This construction was the idea of popular former president of Panathinaikos Thanasis Giannakopoulos. By October 2013, and due to the club's and the country's financial troubles, the construction of the Votanikos Arena had stopped and consequently the plans for the demolition of the Leoforos Alexandras Stadium were cancelled. In 2022, mayor of Athens Kostas Bakogiannis announced that the project is going to be implemented and its construction will last 3 years. The most significant part of the agreement between Panathinaikos and the Municipality of Athens was that the team had to offer Leoforos Alexandras Stadium in exchange of its new stadium. After the construction of the arenas, Panathinaikos will be the owner of the entire Votanikos Sport Complex for 99 years. The new football, basketball, volleyball arenas and other facilities will be ready at the start of 2027–28 season. The construction works started on the 6th of April 2023. References
Votanikos Arena

El Votanikos Arena o Estadio de Votanikos será en un futuro la futura casa del Panathinaikos FC, que abandonará el Estadio Olímpico de Atenas para mudarse a su nueva casa. Este recinto deportivo está situado en el barrio de Votanikos dentro de la ciudad de Atenas, que es una zona industrial importante que ha estado en declive desde hace varias décadas. En la actualidad alberga en su mayoría ruinas, y ha sido una necesidad urgente de renovación y mejora de esta zona. Si bien debido a muchos problemas este proyecto se encuentra parado.
Votanikós Arena

Le Votanikós Arena (en grec moderne : Βοτανικός Αρενα) est le nom du futur stade multisport situé à Athènes qui accueillera toutes les sections du Panathinaïkós. Histoire Notes et références Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du football Portail du basket-ball Portail du volley-ball Portail d'Athènes et de l'Attique
Геруксалис

Геруксалис (на гръцки: Γέφυρα «Γερούξαλη») е действащ каменен пътен мост в Егейска Македония, Гърция. Мостът е разположен край серското село Айдонохори. Мостът е изграден със сложна каменна зидария. Има една дъга и служи като пътен мост. В 2005 година е обявен за паметник на културата заедно с моста Дриста като „тъй като са специални произведения на техническата традиция, хармонично интегрирани в естествения пейзаж на района“. Бележки
Дриста (акведукт)

Дриста (на гръцки: Γέφυρα «Ντρίστας») е действащ каменен акведукт в Егейска Македония, Гърция. Мостът е разположен край серското село Айдонохори. Мостът е изграден със сложна каменна зидария. Има две дъги и служи като акведукт. В 2005 година е обявен за паметник на културата заедно с моста Геруксалис като „тъй като са специални произведения на техническата традиция, хармонично интегрирани в естествения пейзаж на района“. Бележки
Templo de Artemisa Taurópola (Icaria)

Templo de Artemisa Taurópola o Tauropolion (en griego antiguo: Ταυροπόλιον) fue un antiguo templo griego dedicado a Artemisa Taurópola, situado en la isla de Icaria (la moderna Icaría). Su yacimiento arqueológico se encuentra en la actual playa de Nasi, cerca del pueblo de Káto Ráches.​​​​ El culto a Artemisa llegó a la isla procedente de Anatolia. El templo estaba situado al final de un barranco en la costa noroeste de la isla, cerca de la ciudad de Énoe, en el emplazamiento de un puerto y posiblemente de un asentamiento. Las pruebas arqueológicas sugieren que el yacimiento estuvo en uso desde la época arcaica, a partir del 600 a .C., hasta el período clásico, hasta el 400 a. C. El templo se construyó en el periodo clásico. En el yacimiento se han encontrado restos de un edificio más grande y dos más pequeños, principalmente suelos y partes inferiores de muros, piezas de mármol, estatuillas e inscripciones.​​​ Se cree que el nombre del actual pueblo de Nas procede de la antigua palabra griega para templo, naos, o del nombre de una diosa, Ma.​​ Referencias Enlaces externos
Tesoro de los metapontinos

El Tesoro de los metapontinos (en griego antiguo: Θησαυρὸς τῶν Μεταποντίων, romanizado: Thēsauros tōn Metapontiōn), también conocido como Tesoro X, fue un antiguo tesoro en Olimpia, Grecia. Fue construido por la ciudad de Metaponto. Las ruinas de la cámara del tesoro se encuentran en el municipio de Archaía Olympía, en la Terraza de los Tesoros, en el santuario de Olimpia, declarado Patrimonio de la Humanidad por la Unesco.​​ Fue construido en la época arcaica griega alrededor del año 575 a. C.​ Era uno de los numerosos tesoros de Olimpia, construido en hilera en el lado norte del santuario, en la ladera sur del monte Cronio, entre el Ninfeo de Herodes Ático y el Estadio. Era el décimo desde el oeste y el tercero desde el este.​ En su lado oeste se encontraba el Tesoro de los selinuntios y en su lado este el Tesoro de los megarenses.​ El tesoro era de estilo dórico,​ y constaba de una simple cella y pronaos. Medía unos 9,47 metros de ancho y 13,95 metros de largo. La fachada daba al sur.​​ Referencias Enlaces externos
Пътелейско неолитно селище

Пътелейското неолитно селище (на гръцки: Νεολιθικός οικισμός Αγίου Παντελεήμονα Αμυνταίου) е неолитно селище край леринското село Пътеле (Агиос Пантелеймонас), Гърция, съществувало около 1000 години от 5500 до 4500 г. пр.н.е. Местоположение Праисторическото селище е разположено в южния край на малкия полуостров Преображение Господне, вдаден в северната част на Петърското езеро, на 3 km серевозападно от съвременното селище. История Селището е най-ранното известно неолитно селище в Леринско и едно от малкото места край езерото от стария неолитен период в Северна Гърция. Крайезерното селище се характеризира с продължителен период на обитаване - почти 5,5 хилядолетия и обхваща почти цялата неолитна и бронзова епоха (6500-1200 г. пр. н. е.). Разцветът на селището е през средния неолит, след което идва силно свиване до окончателното му изоставяне през късната бронзова епоха. В центъра на праисторическото селище през 2000 година е извършен изкоп с размери 10 m х 10 m. За опазване на архитектурните останки и разкритите в него неолитни гробове е оформен заслон от греди и ламарина и периметърът на мястото на разкопките е запечатан. Бележки
Тасоска агора

Тасоската агора (на гръцки: Αγορά Θάσους) е централният площад на античния македонски град Тасос. История Пазарът на Тасос е политическият, административен и религиозен център на древния град на острова. Това е монументален комплекс, който е придобива окончателния си вид в продължение на много векове. Най-ранните конструкции, открити в него, датират от VI век пр.н.е. Постепенна реконструкция на пазара, започваща от началото на IV век пр.н.е., време на обща реорганизация на тасоската полития, и достигаща до римската епоха (I век пр.н.е.), му придава формата на почти правоъгълен площад, ограден от колонади. Районът е обогатяван със сгради, храмове, паметници, статуи през целия римски период до III век. Пазарът е разрушен в средата на III век от нашествието на херулите. В началото на V век в северната част на площада с материали от стари сгради е построена най-старата базилика на острова, на мястото на така наречената Сградата с парасцения. През XIV век част от средновековното укрепление на пристанището преминава през северозападната му страна. Разкопки Агората на Тасос е разкрита по време на разкопките на Френската археологическа експедиция, започнали през 1911 година. По-голямата част от разкопките и откриването на обекта става от 1948 до 1955 година. Дейността по разкопките на Френската археологическа експедиция продължават. Бележки