NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Mesini (stanowisko archeologiczne)

Mesini (gr. Αρχαία Μεσσήνη) – stanowisko archeologiczne w Grecji, w administracji zdecentralizowanej Peloponez, Grecja Zachodnia i Wyspy Jońskie, w regionie Peloponez, w jednostce regionalnej Mesenia, w gminie Mesini. Położone jest na terenie wioski Mawromati, około 21 km od współczesnej miejscowości Mesini.
Messene

Messene (grego: Μεσσήνη Messínî ou Messénê) é uma cidade da província de Messinia no sul da Grécia. Na Antiguidade, era uma cidade-estado da Grécia dórica fundada por Epaminondas, em 369 a.C., depois da batalha de Leuctra e a primeira invasão tebana do Peloponeso. Hoje, um sítio arqueológico da antiga cidade mantém-se, e a cidade moderna tem cerca 10.000 habitantes.
Мессіні

Мессіні (грец. Μεσσήνη) — місто і муніципалітет в Греції, в історичній області Мессенія. В античну добу тут існувало дорійське стародавнє місто Мессіни, засноване 369 до н. е. фіванським воєначальником Епамінондом після битви при Левктрах. Стародавнє місто Стародавнє місто Мессіни заснували об'єднана армія Фів і аргів'ян та засланими мессенцями (самі мессенці вважали себе нащадками мікенців), яким запропонували повернутися і розбудувати державу, незалежну від спартанського правління. Місце для майбутнього міста обрав особисто Епамінонд. Воно лежало на західному схилі гори, яка домінувала над усією Мессенією із найвищим піком Ітомі (висота 740 м). Вершина Ітомі слугувала акрополем, підніжжя гори із тією самою системою укріплень слугувало нижнім містом. Павсаній залишив нам опис міста, подавши детальні відомості про головний храм зі статуями, головне святилище, водні джерела, ринкову площу (агору) та гімназію, могилу героя Аристомена і храм Зевса Ітомейського на вершині акрополя зі статуями знаменитого аргів'янського скульптора Агелада, створеними первісно для мессенських ілотів, які оселилися в Навпакті наприкінці Третьої Мессенської війни. Найбільший інтерес становить головна система укріплень, яка перевершувала усі сучасні системи в грецькому світі. Міські стіни сягали у довжину 8 км (див. Довгі стіни). Деякі ділянки стін збереглися до нашого часу, особливо добре на півночі і північному заході. За іншими грецькими укріпленнями, що краще збереглися, можна простежити увесь ланцюг фортифікацій. Стіни мали вежі висотою 9,45 м із нерівномірними інтервалами. На сучасному етапі дослідниками встановлене розташування двох міських брам: східної Лаконської та північної Аркадійської. Від перших воріт мало що збереглося, водночас Аркадійська брама відносно добре збереглася. Серед інших будівель, призначення яких достеменно ідентифіковане, це театр, стадіон, булевтерій, пропілеї ринку, а також невеликий храм, можливо, присвячений Артеміді. Сучасне місто Сучасне місто Мессіні розташоване за 15 км на південь від археологічної ділянки давніх Мессін. Поблизу міста прокладено національну автомагістраль 82 Пілос-Каламата-Спарті. На схід розташований Міжнародний аеропорт Каламата. 2011 року Мессіні отримало нагороджене першою премією Europa Nostra в категорії «Збереження культурної спадщини» за реставрацію стародавнього міста Мессіни. Населення Примітки Посилання Офіційна сторінка муніципалітету Мессіні(гр.)(англ.)
Kloster Panagia Polemarcha

Kloster Panagia Polemarcha (griechisch Μονή της Παναγίας της Πολεμάρχας) ist eine Klosterruine etwa 2 km nördlich von Palea Epidavros. Sie liegt am abgelegenen Strand von Polemarcha und ist eine der wichtigsten Stätten des Quietismus in der Gemeinde Epidavros. Sie ist Maria geweiht. Geschichte Anfang des 15. Jahrhunderts wurde Antonios von Kalamata im Kloster Agnounta zum Mönch geweiht. Kurze Zeit später zog er sich als Einsiedeler an den Strand von Polemarcha zurück. Die Mönche Iosef und Nikolai folgten ihm und man begann mit dem Bau einer kleinen Kirche und von Klosterzellen. Das Kloster wuchs weiter an und Mitte des 15. Jahrhunderts gründete man etwa 7 km westlich bei Dimena das Kloster Pammegisti Taxiarches. Als Antonios starb, verließ Nikolai das Kloster und begab sich zum Heiligen Berg und später wurde er sogar Patriarch von Konstantinopel. Im 16. Jahrhundert kam es zu zahlreichen Piratenüberfällen. Aus diesem Grund verließen die Mönche das Kloster und gründeten Kloster Kalami etwa 7 km südwestlich auf einem Hochtal auf dem Berg Velanidia. Dieses Kloster liegt unweit der Hafenstadt Palea Epidavros, ist aber vom Meer aus nicht zu sehen. Beschreibung Das Kloster befindet sich etwa 130 m westlich des Polemarcha-Strands. Seine West-Ost-Ausdehnung beträgt etwa 40 m und von Nord nach Süd misst es etwa 30 m. Die Umfassungsmauer ist größtenteils noch über einen Meter hoch erhalten. In der Südwestecke sind die Ruinen einiger Gebäude, die sich an die Mauer anlehnten, erhalten. Etwa 3 m östlich des Klosters gibt es eine Zisterne von 5 × 2 m Größe. Das Katholikon des Klosters steht etwa in der Mitte des Klosters und ist noch komplett erhalten. Hierbei handelt es sich um eine dreischiffige Kirche. Sie ist etwa 12 m lang und 11 m breit. Nur das mittlere Schiff verfügt im Osten über eine halbrunde Apsis. An der Westfront gibt es drei Eingänge. Über dem mittleren Eingang gibt es eine Nische, in der für gewöhnlich Heiligenfiguren aufgestellt wurden. Diese Nische wurde jedoch zum Glockenturm umfunktioniert. Bemerkenswert ist die Konstruktion des Satteldachs. Der mittlere Teil des Dachs über dem mittleren Schiff ist tiefer gelegen als das über den äußeren Schiffen. Es kann somit nicht über die Seiten entwässert werden. Deshalb verfügt es an beiden Seiten über eine Dachrinne, die das Regenwasser aus zwei rechteckigen Öffnungen in der Westfront leiten. Die Außenmauer ist an der Front etwa 2 m hoch und an den Seiten etwa 0,80 m hoch weiß getüncht. Im Innern sind die drei Schiffe durch Säulenreihen mit offenen Bögen, die das Tonnengewölbe der Schiffe tragen, voneinander getrennt. Das mittlere Schiff ist etwas breiter als die äußeren. Die Wände tragen keine Fresken und sind bis etwa 1,50 m Höhe weiß getüncht. Sie verfügt auch über keine Ikonostase und der Altarraum ist nur durch einen Vorhang von dem Naos getrennt. Weblinks Das Kloster Panagia Polemarchas, Epidaurus Panagia i Polemarcha Ökumenisches Heiligenlexikon: Niphon II. von Konstantinopel Literatur Petros Sarantakis: Argolida, Churches & Monasteries. A humble pilgrimage in sacred places. Athen 2007, ISBN 978-960-91420-4-5, S. 138–140
Мосхато

Мосхато (на гръцки: Μοσχάτο) е град в Гърция. Населението му е 25 441 жители (според данни от 2011 г.). Част е от Атинския метрополен район. Намира се в часова зона UTC+2. Пощенският му код е 183 xx, телефонния 210, а МПС кода е Z. Източници
Moschato

Moschato (Greek: Μοσχάτο, romanized: Moskháto) is a town and a suburb in the southwestern part of the Athens agglomeration, Greece. Since the 2011 local government reform it is part of the municipality Moschato-Tavros, of which it is the seat and a municipal unit. Geography Moschato is situated on the Phaleron Bay coast, east of the mouth of the river Cephissus. The municipal unit has an area of 2.325 km2. It is 6 km southwest of Athens city centre and 3 km east of Piraeus. The southern end of the A1 motorway (Athens–Thessaloniki–Evzonoi) is in Moschato. Other important roads are Poseidonos Avenue along the coast and Peiraios Street in the north. The main squares of Moschato are Metamorfoseos Sotiros Square on Makrygianni Avenue, with the eponymous church, and Iroon Polytechneiou Square with the City Hall. Climate Moschato which is located in the Athens Riviera, has a hot semi-arid climate. It has mild winters and hot summers, with particularly warm summer nights. Transport The Moschato metro station is served by Athens Metro Line 1, which connects it with Piraeus and central Athens. Moschato is also served by the Athens Tram network, and by the bus routes 1 (trolley), 914, 860, 229, 217, 101, B1, 500, 130, 049, 040, 232, 218, 0420 and A1. The routes 860, 500, 1 and 218 go only in the city centre the other just pass through Poseidononos and Pireaus ave. Culture The local fair is held on 6 August every year, festivities starting from the 5th, when the cathedral of Aghia Sotira (Our Christ Saviour) has its religious holiday. Moschato is known for its Carnival celebrations held every year approximately two weeks before Clean Monday (Kathara Deytera). Festivities for all ages are held throughout the town and more specific at the Tent (Tenta) that the municipal puts up at the Korai Str. square. Delegations from many cities across Greece as well as foreign communities take part in this two week festivity. Teenagers have the opportunity to take part in a large Treasure/Scavenger Hunt (Kinigi tou Chamenou Thisavrou) which takes place in all of Moschato and lasts for the entire two weeks, engaging into games, singing contests, citywide treasure hunts, masquerade competitions and with the chance of winning prizes, trips, and many other gifts. Historical population References External links Moschato Directory Photos of Moschato The City of Moschato Moschato City Forum
Moschato

Moschato (in greco Μοσχάτο?) è un ex comune della Grecia nella periferia dell'Attica (unità periferica di Atene Meridionale) con 23 153 abitanti secondo i dati del censimento 2001. È stato soppresso a seguito della riforma amministrativa, detta Programma Callicrate, in vigore dal gennaio 2011 ed è ora compreso nel comune di Moschato-Tavros. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Moschato
Moschato

Moschato (gr. Μοσχάτο) – miasto w Grecji, w administracji zdecentralizowanej Attyka, w regionie Attyka, w jednostce regionalnej Ateny-Sektor Południowy. Siedziba gminy Moschato-Tawros. W 2011 roku liczyło 25 441 mieszkańców. Położone w granicach Wielkich Aten. Ośrodek sadownictwa i ogrodnictwa. W miejscowości jest stacja metra Moschato. Przypisy
Мосхатон (Аттика)

Мосха́тон (греч. Μοσχάτον ή Μοσχάτο) — город в Греции, южный пригород Афин. Расположен на высоте 10 метров над уровнем моря, на берегу бухты Фалирон залива Сароникос, на Афинской равнине, в 6 километрах к юго-западу от центра Афины, площади Омониас. Административный центр общины (дима) Мосхатон-Таврос в периферийной единице Южные Афины в периферии Аттика. Население 25 441 житель по переписи 2011 года. Площадь 2,325 квадратного километра. Город создан в 1897 году как Мосхато (Μοσχάτο), в 1912 году (ΦΕΚ 262Α) переименован в Мосхатон. В 1925 году (ΦΕΚ 48Α) создано одноимённое сообщество, в 1943 году (ΦΕΚ 22Α) — община. Название города происходит от греч. μοσχάτο «мускат» (о винограде, вине). Город обслуживает станция Афинского метрополитена «Мосхато». Город пересекает Линия 1 афинского трамвая. Город находится между Автострадой 1 Пирей — Афины — Салоники — Эвзони на западе, улицей Пиреос (национальной дорогой 56) на севере и национальной дорогой 91 на юге. Население Примечания
Moskháton

Moskháton (Moschato) är en kommunhuvudort i Grekland. Den ligger i prefekturen Nomarchía Athínas och regionen Attika, i den sydöstra delen av landet, 5 km sydväst om huvudstaden Aten. Moskháton ligger 6 meter över havet och antalet invånare är 25 441. Terrängen runt Moskháton är kuperad åt nordost, men åt sydväst är den platt. Havet är nära Moskháton åt sydväst.Runt Moskháton är det mycket tätbefolkat, med 2 915 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Aten, 4,8 km nordost om Moskháton. Kommentarer Källor
Мосхато

Мосха́то (грец. Μοσχάτο) — муніципалітет на півдні Афін, розташований на північ від бухти Фалірон між річками Кіфісос і Ілісос. Передмістя зв'язане зі столицею Греції станцією метро. Поселення виникло на місці сільськогосподарських угідь у 1920-тих. Мосхато має дві великі міські площі: Стару Площу й Нову Площу, кілька шкіл та ліцеїв, гімназію, кілька банків, пошту. Щорічний міський ярмарок проводиться 6 серпня. Мосхато відоме своїм карнавалом, що проходить щороку за два тижні до чистого понеділка і на який збираються творчі колективи з різних кутків Греції та представники заморських грецьких громад. Населення Примітки Посилання Офіційна сторінка (гр.) Mapquest - Мосхато Директорія Мосхато Світлини Мосхато Місто Мосхато Міський форум
Axios (Gemeindebezirk)

Axios (griechisch Αξιός (m. sg.)) ist ein Gemeindebezirk der Gemeinde Delta im Regionalbezirk Thessaloniki am westlichen Rand der Metropolregion Thessaloniki in der griechischen Verwaltungsregion Zentralmakedonien. Sie wurde nach dem gleichnamigen Fluss benannt. 2010 ging sie zusammen mit den Nachbargemeinden Chalastra und Echedoros in der neu geschaffenen Gemeinde Delta auf, in der Axios seither einen Gemeindebezirk bildet. Lage Das Gebiet Axios’ liegt im Norden und Nordwesten des Thermaischen Golfes inmitten der zentralmakedonischen Tiefebene, welche durch die Verläufe und Mündungen der Flüsse Axios, Gallikos, Loudias und Aliakmonas geprägt und gebildet wird. Der Fluss Axios verläuft von Norden nach Süden durch den Gemeindebezirk und mündet in seiner südöstlichen Ecke in die Ägäis in Form eines Deltas. Der Fluss Loudias verläuft an der westlichen Grenze der Gemeinde und bildet zugleich die Grenze zwischen den Regionalbezirken Thessaloniki einerseits und Imathia und Pieria andererseits. Die Entfernung zwischen Kymina und Thessaloniki im Osten beträgt 27 km, nach Athen im Südsüdosten sind des 494 km Vrachia liegt in nordwestlicher Richtung 5,4 km von Kymina und 34 km westlich von Thessaloniki entfernt. Die Entfernung zwischen Nea Malgara und Kymina beträgt 900 m, die Entfernung nach Thessaloniki im Osten 26 km. Bevölkerung Die Gemeinde Axios entstand 1997 durch das griechische Kommunalverwaltungsreformgesetz, welches die zuvor eigenständigen Gemeinden Kymina, Vrachia und Nea Malgara zu einer Gemeinde zusammenfasste. Sitz der Gemeinde Axios war die Ortschaft Kymina, welche zugleich die größte Ortschaft der Gemeinde mit 3652 Einwohnern im Jahr 2011 (1991: 3469, 1981: 3139). Die Ortschaft Nea Malgara hatte 2011 2404 Einwohner (1991: 2349, 1981: 2284), die Ortschaft Vrachia 557 Einwohner im Jahr 2011 (1991: 638, 1981: 625). Wirtschaft Entsprechend der Lage in der zentralmakedonischen Tiefebene mit ihrem Schwemmland bildet die Landwirtschaft das wirtschaftliche Rückgrat der Gemeinde Axios. Verkehr Parallel zum Fluss Axios verläuft von Norden nach Süden die Autobahn 1 von Evzoni über Katerini nach Athen (zugleich Europastraße 75) mit einer alleinigen Trassierung bis zum Autobahndreieck Axios in der Nähe der Ortschaft Chalastra. Von Chalastra aus verläuft die Autobahn 1 in einer gemeinsamen Trasse mit der Autobahn 2 (Europastraße 90) vom Nordosten nach Südwesten und passiert hierbei auch das Gebiet von Axios. Die ebenfalls durch Axios verlaufende alte Nationalstraße 1 hat seit dem Ausbau der Autobahn 1 erheblich an Bedeutung verloren und wickelt gegenwärtig nur noch regionalen Verkehr ab. Weblinks Greek Travel Pages (in Englisch und Griechisch). Einzelnachweise
Axios, Thessaloniki

Axios (Greek: Αξιός) is a municipal unit of Delta, a municipality in the Thessaloniki regional unit, Greece. Before the 2011 local government reform, Axios was an independent municipality. The seat of the municipality was the town Kymina. The 2021 census recorded 5,873 inhabitants in the municipal unit. Axios covers an area of 86.532 km2. See also List of settlements in the Thessaloniki regional unit References
Dème d'Axiós

Le dème d'Axiós, en grec moderne : Δήμος Αξιού / Dímos Axioú, est un ancien dème du district régional de Thessalonique, en Macédoine-Centrale, Grèce. Depuis 2010, il est fusionné au sein du dème de Délta. Selon le recensement de 2011, la population du dème s'élève à 6 613 habitants. Notes et références (el) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en grec moderne intitulé « Δήμος Αξιού » (voir la liste des auteurs). Voir aussi Liens externes Portail de la Grèce
Faistos

Faistos (Greek: Φαιστός) is a municipality in Heraklion regional unit, Crete, Greece. The seat of the municipality is the village Moires. It is named after the ancient city Phaistos, located in the municipality. The municipality has an area of 410.810 km2 (158.615 sq mi). Municipality The municipality Faistos was formed at the 2011 local government reform by the merger of the following 3 former municipalities, that became municipal units: Moires Tympaki Zaros Geography The municipality includes Cape Lithinon, the southernmost point of Crete. Climate References
Municipio de Festo

Festo (en griego: Δήμος Φαιστού, romanizado: Dímos Faistoú), también transcrito como Faisto, Faesto , Phaistos y otras variantes, es un municipio en la parte sur de la isla de Creta, Grecia, que forma parte de la Unidad periférica de Heraclión. Debe su nombre al "palacio" de Festo, una de las ciudades de los yacimientos arqueológicos más importantes de la Civilización Minoica. Fue creado por la reforma administrativa de 2011, por la unión de los antiguos municipios de Moíres , Tympáki , Zarós , que se convirtieron en unidades municipales del nuevo municipio. Tiene una superficie de 412,7 km² y en 2011 tenía 24.466 (densidad: 59,3 hab./km²). La sede del municipio es el pueblo de Moíres.​ Referencias
Phaistos (dème)

Phaistos ou Festós (en grec moderne : Φαιστός) est un dème du district régional d’Héraklion de Crète, en Grèce. Son chef-lieu est le village de Míres. Le dème doit son nom à la cité antique de Phaistos située dans la municipalité. Municipalité Le dème de Phaistos a été formé en 2011 à partir de trois anciens dèmes, qui deviennent des districts municipaux : Míres ; Tymbáki ; Zaros. Notes et références Liens externes Site officiel Portail de la Crète
Festo

Festo (in greco Φαιστός?, Faistós) è un comune della Grecia situato nell'isola di Creta (unità periferica di Candia) con 23 882 abitanti secondo i dati del censimento 2001. È stato istituito a seguito della riforma amministrativa detta programma Callicrate in vigore dal gennaio 2011 che ha abolito le prefetture e accorpato numerosi comuni. Scavi archeologici I resti dell'antica città di Festo sono situati nella parte meridionale dell'isola di Creta, nella piana della Messarà, a qualche chilometro dal mare. Il suo palazzo, assieme a quello di Cnosso, è uno dei siti più importanti della civiltà minoica. La città, abitata sin dal neolitico, ebbe il maggiore sviluppo verso la prima metà del II millennio a.C., quando divenne un fiorente centro commerciale verso l'Egitto e le città costiere dell'Asia minore. L'approvvigionamento idrico era assicurato dal fiume Geropotamos e da una serie di pozzi, alcuni dei quali assai profondi. Matala 9 km a sud-ovest costituiva lo scalo marittimo di Festo. Il luogo del sito fu identificato nel 1850, mentre l'inizio degli scavi italiani (condotti da Antonio Taramelli e Federico Halbherr) risale al 1884. Le ricerche portarono alla scoperta di vestigia palaziali, abbondante materiale ceramico policromo, riconducibile allo stile di Kamares, ed alcune iscrizioni in Lineare A. Nel 1908 in prossimità del palazzo fu scoperto il Disco di Festo. Nel 1950 nuove ricerche furono intraprese sotto l'egida della Scuola archeologica italiana di Atene allora diretta da Doro Levi. Resti di un primo palazzo, risalente alla fine del XVI secolo a.C., permettono di ricostruirne l'impianto, costituito da un ingresso monumentale, che conduce alla corte rettangolare, chiusa da un colonnato, e da magazzini e sale di servizio. Il successivo palazzo, distrutto da un incendio nella seconda metà del XV secolo a.C., si articolava su terrazze intorno al cortile centrale, sul quale si affacciavano gli appartamenti regali, le sale di rappresentanza ed i quartieri di servizio. In età ellenistica l'occupazione del sito è documentata da numerose case private munite di cortile interno. Festo fu poi distrutta intorno al 150 a.C. dalla rivale Gortina, anche se venne successivamente ricostruita in età romana sopravvivendo fino all'età bizantina. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Festo Collegamenti esterni Festo, su Treccani.it – Enciclopedie on line, Istituto dell'Enciclopedia Italiana. Doro Levi, FESTO, in Enciclopedia Italiana, V Appendice, Istituto dell'Enciclopedia Italiana, 1992. Margherita Guarducci, Luigi Pernier, FESTO, in Enciclopedia Italiana, Istituto dell'Enciclopedia Italiana, 1932. Festo, in Dizionario di storia, Istituto dell'Enciclopedia Italiana, 2010. Fèsto, su sapere.it, De Agostini. (EN) Phaestus, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc.
Faistos

Faistos (Grieks: Φαιστός) is sedert 2011 een fusiegemeente (dimos) in de Griekse bestuurlijke regio (periferia) Kreta. De drie deelgemeenten (dimotiki enotita) van de fusiegemeente zijn: Moires (Μοίρες) Tympaki (Τυμπάκι) Zaros (Ζαρός)
Festos

Festos (gr. Δήμος Φαιστού, Dimos Festu) – gmina w Grecji, na Krecie, w administracji zdecentralizowanej Kreta, w regionie Kreta, w jednostce regionalnej Heraklion. Siedzibą gminy jest Mires, a siedzibą historyczną jest Timbaki. W 2011 roku liczyła 24 466 mieszkańców. Powstała 1 stycznia 2011 roku w wyniku połączenia dotychczasowych gmin: Mires, Timbaki i Zaros. Przypisy
Festo (município)

Festo (em grego: Φαιστός; romaniz.: Faistós), também transliterado como Faisto, Faesto, Festos e outras variantes, é um município do sul da ilha de Creta, Grécia, que faz parte da unidade regional de Heraclião. Deve o seu nome ao "palácio" de Festo, uma das cidades dos sítios arqueológicos mais importantes da Civilização Minoica. Foi criado pela reforma administrativa de 2011, pela união dos antigos municípios de Moíres, Tympáki, Zarós, os quais passaram a ser unidades municipais do novo município. Tem 412,7 km² de área e em 2011 tinha 24 466 (densidade: 59,3 hab./km²). A sede do município é a vila de Moíres. Localidades Referências
Фестос

Фесто́с (греч. Δήμος Φαιστού) — община (дим) в Греции на юге острова Крит на побережье залива Месара Ливийского моря в периферийной единице Ираклион в периферии Крит. Население 24 466 жителей по переписи 2011 года. Площадь 410,81 квадратного километра. Плотность 59,56 человека на квадратный километр. Административный центр — Мире. Исторический центр — Тимбакион. Димархом на местных выборах 2014 года избран Еорьос Армутакис (Γεώργιος Αρμουτάκης). Создана с 2011 года по программе «Калликратис» при слиянии упразднённых общин Зарос, Мире и Тимбакион. В центре общины находятся руины древнего Феста. На севере находятся горы Ида, на юге — Астерусия. По равнине Месара протекает река Еропотамос, которая является охраняемой зоной и важным местом обитания для перелетных птиц. На побережье в Матале находятся пляжи. В километре к северо-востоку от Зароса находится одноимённое озеро (Λίμνη Ζαρού). Жители общины заняты преимущественно в сельском хозяйстве. Административное деление Община (дим) Фестос делится на 3 общинные единицы. Примечания Ссылки dimosfestou.gr — официальный сайт общины Фестос
Dimos Faistos

Dimos Faistos (Faistos) är en kommun i Grekland. Den ligger i prefekturen Nomós Irakleíou och regionen Kreta, i den sydöstra delen av landet, 300 km söder om huvudstaden Aten. Antalet invånare är 23 882. Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Dimos Faistos.