NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Свети Пантелеймон (Тасос)

„Свети Пантелеймон“ (на гръцки: Αγίου Παντελεήμονα Μικρού Καζαβητιού) е възрожденска манастирска православна църква в село Микрос Принос (Микро Казавити) на остров Тасос, Егейска Македония, Гърция, част от Филипийската, Неаполска и Тасоска епархия на Вселенската патриаршия. Празникът на манастира е на 27 юли, деня на Свети Пантелеймон. История Манастирът се намира на 2 km югозападно от Микро Казавити, на плато с изглед към долината на Принос, на надморска височина от 770 m, в западното подножие на планината Ипсарио. Мястото е в близост до пещера с аязмо, чиято вода смята за лековита, и е заобиколено с буйна растителност. В 1570 година манастирът е бил зависим от манастира „Свети Георги“. Местните легенди го свързват с преподобния Лука Тасоски, живял тук в VIII век. През 1843 османските власти на Тасос дават разрешение за възстановяване на унищожената църква „Света Пещера“ в Папаз махала. Годината е изписана на мраморна плоча на западната стена на наоса, вляво от входа: На 15 декември 1863 г. кметът на Казавити, представляващ жителите на Папаз махала с писмо моли игумена на Ватопедския манастир Йоасаф да помогне за разширяването на църквата и изграждането на външния ѝ притвор. В 1869 година Ватопед наистина изпраща 60 гроша, но за църквата „Свети Георги“. 90 гроша за църквата в Микро Казавити дава и манастирът Ксиропотам. В храма през 1919 година се настанява първата монахиня Евгения. От ноември 1949 до февруари 1950 година манастирът е затворен поради каледарната схизма. Манастирът официално е основан на 9 февруари 1987 година. Архитектура на църквата Църквата е разположена в източния край на манастирския комплекс до пещерата, която вероятно е била постница от византийско време. Църквата е изградена на стръмен склон, вероятно върху основите на по-стар храм и е еднокорабен храм с каменна зидария, дървен покрив покрит с каменни плочи и външен притвор. Размерите на наоса са 13,17 m на 6,10 m, площта е 80,34 m2 и дебелината на стените 0,60 m. Външният притвор е широк 3,60 m, но поради липса на пари остава без таван. Входът му е западната страна, където има голям дървен прозорец. Каменната тераса опасва северната, южната и западната страна. Покривът на храма е на четири води с плочи, а на притвора е отделен на три води. Около църквата има конаци за поклонниците. Вътрешност на църквата Входът в храма е през двойна кована врата. Осветлението става през четири големи прозорци на северната стена и пети в светилището. Подът е покрит с бетонни плочи, а таванът е от широки панели с летви. Иконостасът е дъсчен с две врати. От вътрешната му страна към светилището има датировка 1847. Най-долният му ред е от дъски с вертикални летви. Царските икони са осем, дело на местни зографи, като тази на Исус Христос е датирана 1845 година. Над царските икони има 13 по-малки икони. В църквата се съхранява и смятана за чудотворна икона на Свети Пантелеймон. Светилището е повдигнато с една стъпка. Подът е покрит с плочи. Апсидата е полукръгла и има вградена света трапеза, вероятно наследена от византийска църква. Вляво и вдясно са по-малките полукръгли сводести ниши на протезиса и диаконикона. Бележки
Flughafen Limnos

Der Flughafen Limnos (alternativ auch Flughafen Lemnos oder Flughafen Ifestos, griechisch Κρατικός Αερολιμένας Λήμνου, (IATA-Code: LXS, ICAO-Code: LGLM)) ist ein internationaler Flughafen auf der Insel Limnos im Osten Griechenlands. Er liegt etwa 1 km südlich von Karpasi und 15 km östlich des Verwaltungssitzes Myrina. Betreiber des Flughafens ist die griechische Hellenic Civil Aviation Authority, kurz HCAA. Der Flughafen besitzt eine 3016 m lange Start- und Landebahn mit der Ausrichtung 04R/22L. Im Jahr 2015 benutzten knapp 100.000 Passagiere den Flughafen. Einzelnachweise
Lemnos International Airport

Lemnos International Airport "Hephaestus" (IATA: LXS, ICAO: LGLM) is an airport on Lemnos Island, Greece. The airport is located 18 km away from the city of Myrina and began operation in 1959. This Airport, along with the whole island of Lemnos, was also featured in the video game Arma 3. The island was named "Altis" in the video game. The Hellenic Air Force has a base on the grounds of the airport, and has the following aircraft on display: F-4 Phantom II, A-7 Corsair II, F-5, F-104 Starfighter Airlines and destinations The following airlines operate regular scheduled and charter flights at Lemnos Airport: Statistics See also Transport in Greece References
Aéroport de Lemnos

L'aéroport international de Lemnos « Héphaïstos » (en grec moderne : Διεθνές Αεροδρόμιο Λήμνου «Ήφαιστος», code IATA : LXS • code OACI : LGLM) est un aéroport sur l'île de Lemnos, en Grèce. L'aéroport est situé à 18 km de la ville de Myrina et a commencé à fonctionner en 1959. Il porte le nom du dieu Héphaïstos qui, dans la mythologie grecque, fut jeté depuis l'Olympe et atterrit sur l'île de Lemnos. Histoire Situation Statistiques Voir la requête brute et les sources sur Wikidata. Compagnies aériennes et destinations Édité le 28/05/2018 Actualisé le 13/05/2023 Voir aussi Références Portail de l’aéronautique Portail de la Grèce
Lemnosz nemzetközi repülőtér

A Lemnosz nemzetközi repülőtér (IATA: LXS, ICAO: LGLM) Görögország egyik nemzetközi repülőtere, amely Limnosz szigeten található. Éves utasforgalma 124 089 (2022) fő. Üzemeltetője a Hellenic Civil Aviation Authority. Futópályák A repülőtér futópályái: 04/22 Forgalom Az utasforgalom az elmúlt években az alábbi módon változott: Légitársaságok és úticélok 2024-ben a Lemnosz nemzetközi repülőtérről az alábbi járatok indulnak (Utoljára frissítve: 2025-02-9): Jegyzetek További információk Hivatalos oldal (több nyelv) A repülőtér aktuális időjárása a NOAA/NWS-től Baleset- és repülőesemény-történet az Aviation Safety Network adatbázisában
Aeroportul Internațional Lemnos

Aeroportul Internațional Lemnos (IATA: LXS, ICAO: LGLM) este un aeroport din Egeea de Nord, Administrația descentralizată a Mării Egee⁠⁠(d), Grecia ce deservește zona Lemnos. Aeroportul a fost tranzitat în 2022 de 124.089 de pasageri. A fost deschis în 1959 și numit după Hefaistos. Situat la o altitudine de 4 m, aeroportul dispune de 1 pistă. Este operat de Hellenic Civil Aviation Authority⁠(d). Infrastructură Piste Aeroportul dispune de o singură pistă. Pista are orientarea 04/22. Terminale Note Vezi și
Lemnos internationella flygplats

Lemnos internationella flygplats är en flygplats i Grekland. Den ligger i prefekturen Nomós Lésvou och regionen Nordegeiska öarna, i den östra delen av landet, 250 km nordost om huvudstaden Aten. Lemnos internationella flygplats ligger 4 meter över havet. Den ligger på ön Lemnos. Källor
Лемнос (аеропорт)

Міжнародний аеропорт Лемнос (грец. Κρατικός Αερολιμένας Λήμνου) (IATA: LXS, ICAO: LGLM) — аеропорт на острові Лемнос, Греція. Аеропорт було відкрито у 2001 Авіакомпанії та напрямки, вересень 2019 Примітки
Свети Пантелеймон (Панагия)

„Свети Пантелеймон“ (на гръцки: Αγίου Παντελεήμονα, катаревуса Αγίου Παντελεήμονος) е възрожденска православна църква край село Панагия, в северозападната част на остров Тасос, Гърция. Църквата е разположена под високи борове на няколко километра северно от Панагия, вляво (западно) от пътя за Лименас. Над вратата, която е висока 1,75 m има каменна плоча със син кръст. Вградена в стената плоча на западната стена, вляво от входа до северозападния ъгъл също с кръст носи надписа 1877 – годината на изграждане на храма, което става от йеромонаха Панарет. Друга вградена мраморна плоча разказва за дарението на Константинос Кириакидис за интериорната украса и стълбите, водещи до храма. Строителството на храма отнема доста време и на практика става основно с дарителството на Ватопедския манастир, който отпуска 1000 гроша в 1870 г., 103 в 1872 г. и 102 в 1874 г. В архитектурно отношение е еднокорабен храм с дървен покрив без трем. Размерите на църквата са 8,3 на 5,44 m, площта е 45,15 m2, а дебелината на стените 0,60 m. Височината от южната страна е 2,5 m, докато при входа е 3 m. Изградена е от големи каменни блокове. Входът е от запад и е издигнат с две стъпки над терена и е равен с височината на наоса. Отвън е правоъгълен, а отвътре има псевдооблекчителна дъга. Вратата е желязна. Осветява се от един северен и два южни прозореца, от които един е в светилището. Подът е от цимент, а таван няма. Иконостасът, изработен през 1986 г., е дъсчен с две врати и четири царски икони: северна врата с Архангел Гаврил, „Свети Пантелеймон“ (Константинос Зограф от Кавала, 1924), „Света Богородица“, „Исус Христос“, „Свети Йоан Кръстител“, „Свети Димитър“. На втория ред има осемнадесет икони. На южната стена има три прости дървени пейки. Светилището е по-високо с едно стъпало. Апсидата е полукръгла отвън и стига до земята. Ширината ѝ е 3,30 m, височината 1,6 m и има вентилационен отвор. Протезисът и диакониконът също са полукръгли, а нишата на северната стена е засводена. Покривът е двускатен със скосявания на изток и на запад и е от каменни плочи. Според местната легенда Свети Пантелеймон пребил до смърт един пияница, който се опитал да открадне нещо от храма. Бележки
Свети Харалампий (Панагия)

„Свети Харалампий“ (на гръцки: Αγίου Χαράλαμπου) е възрожденска православна църква край село Панагия, в северозападната част на остров Тасос, Гърция. Архитектура Църквата е разположена източно извън селото, край пътя, водещ към Хриси Амудия. Представлява еднокорабен храм с дървен покрив и трем от юг, построена на планински склон с извор и дървета. Размерите на храма са 5 m ширина, 11 m дължина и 2,6 m височина и площ 57,87 m2. На изток няма издадена апсида. На запад по-късно е добавен екзонартекс и спомагателно помещение. На вградена плоча с двуглав орел има надпис „1814 Ι.Χ.Ρ. Κ(ωνσταντίνου) ∆(ραγομάνου) Μ(αυρογένη).“ Градежът е от камъни дебели 0,8 m. На крайгълните камъни има християнски символи. Храмът има два малки прозореца и вход 1,6 m на 1,8 m с пиластри от големи плочи от южната страна. Така църквата, построена върху по-стар разрушен храм, е една от най-старите датирани селищни църкви на острова. Вътрешност Старата дървена врата е заменена с нова желязна. Целият храм е осветен от три малки прозорчета – едно на запад и две на юг, както и едно по-голямо и по-ново. Подът е от каменни плочи, а таванът е дъсчен. Владишкият трон е обикновен дървен. Има и дървен проскинитарий. Иконостасът е украсен с флорални мотиви. От север са северната врата с изображение на Архангел Михаил, „Свети Харалампий“, „Света Богородица“, царските двери, „Свети Йоан Кръстител“ и южната врата с Архангел Гавриил. Светилището е повдигнато. Бележки
Света Параскева (Хриси Амудия)

„Свети Параскева“ (на гръцки: Αγίου Παρασκευής) е късновъзрожденска православна църква край селището Хриси Амудия, в северозападната част на остров Тасос, Гърция. Църквата е разположена в селището, на пътя идващ от Панагия. Построена е в 1910 година от Валсамас Кондис с помощта на местното население. Зидарията е от камъни дебели 0,5 m. Размерите на храма са 8 m дължина, 6 m ширина и 1,7 m височина. Апсидата е 4,4 метра. Има малки прозорци и нисък вход с размери 0,9 m на 2,4 m. Бележки
Свети Георги (Рахони)

„Свети Георги“ (на гръцки: Ιερός Ναός Αγίου Γεωργίου) е възрожденска православна църква край село Рахони (Вулгаро) на остров Тасос, Егейска Македония, Гърция, част от Филипийската, Неаполска и Тасоска епархия на Вселенската патриаршия. История Църквата е построена на 3 km югоизточно от Рахони, на мястото на старото село, чийто енорийски храм е била. Храм с името „Свети Георги“ е известен от 1384 г., като част от метоха в Мавролименас на светогорския манастир „Пантократор“. Възможно е на това място да е била и църквата, която великият примикюр Йоан дарява на „Пантократор“. На днешния храм има запазени два надписа на северната стена – „1779/ ΘΟΔΟΡΙ“ и „ΖΑΧΑΡΙΑΣ / Ο ΜΑΣΤΟΡΑΣ /1836 ΑΠ(ΡΙΛΙΟΥ) 8“. На източната стена има надпис „1941“. Църквата е част от метоха на Зографския манастир във Вулгаро. В 1739 година селянище посвещават на манастира „Свети Георги“ земя и сгради и според надписа на храма в 1779 година видимо е обновен. През 1808 година поради лошото финансово състояние на манастира, селяните решават да го дарят на най-мощния във финансово отношение светогорски манастир – Ватопед. Ватопед приема дарението и се грижи за малкия селски манастир, като според втория надпис на 8 април 1836 година е завършил ремонт. Църквата е опожарена в 1890 година в пожара унищожил селото. В 1941 година е възстановена. По-късно е добавен трем. Архитектура Представлява еднокорабен храм с дървен покрив, женска църква и нов трем на северната страна. Размерите му са 17,95 m на 7,65 m, а площта – 137,32 m2. Има четири южни и три северни прозореца. Апсидата е шестоъгълна с прозорче, а протезисът е полукръгъл свързан с още една ниша на северната стена. Диаконикон няма. Олтарът е мраморен, а иконостасът – дъсчен с три врати и пет отвора за царските икони, които се поставят само, когато храмът празнува. Празнува на 23 април и на 1 май. Бележки
Въведение Богородично (Теологос)

„Въведение Богородично“ (на гръцки: Εισόδια Θεοτόκου, Παναγούδα) е православна църква, разположена край село Теологос на остров Тасос, Егейска Македония, Гърция, част от Филипийската, Неаполска и Тасоска епархия на Вселенската патриаршия. Местоположение Църквата е разположена в края на старото село, Пера махала, край извора Карцилиотина, на няколко километра югоизточно от Теологос. Църквата е частна. Архитектура В архитектурно отношение е малък еднокорабен храм с дървен покрив, без притвор и с полукръгла апсида на изток. Външните размери са 7,80 / 8,77 / 4.90 m, площта е 38,22 m2, а дебелината на стените е 0,70 m. Църквата е построена на склон и по-голямата част от северната страна е вкопана. Единичната врата е от запад. Осветлението става от малки правъгълни прозорци – един на южната стена, по-малък в олтара и съвсем малък в конхата на апсидата. Има четирискатен покрив, който заедно с покрива на апсидата е покрит с каменни плочи. Градежът е от камъни. В северния ъгъл на западната стена има надпис 1878. Храмът е строен в две фази. На първата принадлежи източната стена, на втората – останалата част. Храмът изгаря в 1985 година. Южната стена рухва през 1990 г. и е възстановена заедно с покрива. Иконостасът е дъсчен, двуврат с нови икони. Апсидата на светилището е издигната, а олтарът е вграден. Протезисът и диакониконът са малки правоъгълни ниши. Стенописи В интериора на храма са запазени важни стенописи от преходния период между византийското и поствизантийското изкуство. В апсидата е изобразена Света Богородица Врефократуса, а под нея е Поклонение на жертвата и йерарси. В протезиса е Човек на скърби, а в диаконикона Ангелски събор. В предната част на апсидата е Уброс а вляво и вдясно Благовещение. Украсата е завършена с геометрични мотиви. Зографът следва иконописната традиция както от иконографска гледна точка, така и от стилистична – Поклонението на жертвата и Светата литургия се изписват в конхата на светилището от XIV век, а изображението на Благовещение следва традицията на критските зографи от XV и XVI век. Уменията му са високи и стилът му принадлежи към XV век. Бележки
Мавзолей на Евренос бей

Мавзолеят на Евренос бей (на гръцки: Μαυσωλείο του Γαζή Εβρενός) е историческа постройка в град Енидже Вардар, Гърция. История Сградата е разположена в центъра на града, на главната улица „Странджа“, в североизточния край на стария османски пазар. Построена върху гроба на завоевателя на града Евренос, умрял в 1417 година, и е място за поклонение. Около гробницата са погребани членове на семейството му, както информира пътешественикът Евлия Челеби в XVII век. Евлия Челеби описва оригиналния мавзолей – еднопространствена сграда с прозорци от двете страни и оловен купол, под който е мраморният гроб на Евренос. Цялото описание на мавзолея от Евлия Челеби е както следва: Днешната сграда е с Т-образна форма и има три строителни фази. Първоначалното ядро на мазволея е сегашното северозападно, почти квадратно пространство на паметника, почти напълно идентично с описанието на Евлия Челеби и датиращо от XV век. Стените му са от големи правоъгълни блокове. Гробът е бил в запазната стена и по-късно е повдигнат. Стените са украсени със стенописи, имитиращи облицовка. Достъпът е през тясна мраморна врата в средата на южната стена. Втората строителна фаза е на западната част на съвременната сграда. Стените са изградени от камък с тухлени зони. Времето на изграждането е несигурно, но е след посещението на Евлия Челеби в средата на XVII век. Третата фаза е от началото на XX век, когато сградата е променена радикално и започва да служи и като джамия. Добавено е голямо пространство на изток и така се получава Т-образната форма. Сградата е покрита с плосък покрив с три ниски куполчета без барабани в северозападния, югозападния и югоизточния ъгъл. Стените а новата част са изградени с камъни, редуващи се с тухлени ленти. При този ремонт новите и предишните стени са подсилени с метални скоби. Достъпът е от изток през врата с мраморна каса. Над нея има надпис с годината 1910 – 1911. В интериора на запад е оформен михраб за нуждите на джамията. Тогава гробницата е декорирана със стенописи и орнаменти от зографа Божин Стаменитов (Емануил Стаматиадис). Неокласически елементи украсяват всички стени. В специална ниша в стената на северозападното пространство са поставени две мраморни плочи с надпис, който първоначално явно е бил на гроба на Евренос, и чието съществуване се споменава и от Евлия Челеби. Надписът дава точната дата на смъртта на Евренос – сряда, 17 ноември 1417 г. Няколко години след като Енидже Вардар попада в Гърция в 1912 година, мавзолеят е превърнат във фабрика за памук, което води до големи промени в сградата. В средата на 80-те години мавзолеят става собственост на министерството на културата и промишлените сгради и съоръжения са премахнати. Министерството дава сграда на общината, за да се използва като място за културни дейности. От април 2006 г. до първата половина на 2008 г. мавзолеят е реставриран и подготвен за археологически музей. Реставрацията възстановява колкото е възможно вида на сградата в началото на XX век, като интервенциите са леки и са предимно в укрепване на сградата. В 1935 година мавзолеят е обявен за паметник на културата. Бележки
KAT Hospital

KAT Attica General Hospital (Greek: Γενικό Νοσοκομείο Αττικής ΚΑΤ), also known as KAT Hospital, is a tertiary-level hospital in the Attica region of Greece. It is located in Kifisia, a northern suburban of Athens. It was formerly known as the "Apostolos Pavlos" Accident Hospital. KAT Hospital KAT is one of the largest hospitals in Attica with a clear orientation in orthopedics and traumatology so it has been established in the consciousness of the citizens as the hospital for accidents and fractures. It is part of the Greek National Healthcare System and belongs to the 1st Health District of Attica. The hospital owes its name to the 449 Wound Rehabilitation Center (449 KAT) hospital that operated after the war for the rehabilitation of war wounded. Citations linkedin.com expedia.com References "Fifteen employees at KAT Trauma hospital indicted". Ekathimerini News. April 20, 2018.
Св. св. Петър и Павел (православна църква в Енидже Вардар)

„Св. св. Петър и Павел“ (на гръцки: Ιερός ναός Αγίων Πέτρου και Παύλου) е православна църква в южномакедонския град Енидже Вардар (Яница), Гърция, част от Воденската, Пелска и Мъгленска епархия. Местоположение Църквата е се намира в южната част на Кариотската махала. История На мястото на църквата е имало медресе. През 30-те години на XX век медресето се използва като склад за гориво. През Втората световна война германците го ползват за затвор, а след това в него са настанени бедни семейства. През 50-те години медресето, вече руина, е съборено. В 1962 година на негово място започва да се строи църква, осветена от митрополит Калиник Воденски на 1 октомври 1972 година. Описание В архитектурно отношение е кръстокуполна базилика с размери 27 m дължина и 18 m ширина и 18 m височина на купола. Покривът е на четири води с керемиди. В северозападната част на храма има пристроена камбанария. Стенописите са дело на Ставрос Госпудинис, а повечето преносими икони на Димитриос Рицос. Иконостасът е резбован. Бележки
Свети Георги (Микрос Принос)

„Свети Георги“ (на гръцки: Ιερός Ναός Αγίου Γεωργίου) е възрожденска православна църква, енорийски храм на село Микрос Принос (Микро Казавити) на остров Тасос, Егейска Македония, Гърция, част от Филипийската, Неаполска и Тасоска епархия на Вселенската патриаршия. Църквата е разположена североизточно от селото и в оградения ѝ двор има и стара училищна сграда. В района е имало манастир „Свети Георги“, споменат в 1570 година. Сегашната църква е построена през 1810 г., като показват надписи върху мраморни плочи на югозападния ъгъл, на южната стена и на източната. Може би това е обновление на по-стария храм на едноименния манастир. Друг надпис вдясно от входа на западната част на оградата гласи: В архитектурно отношение църквата е трикорабна базилика с трем на северната страна, женска църква и параклис. Наосът има два входа – единият от запад, а другият от север през трема. Тремът има вътрешни размери 8,62 х 2,67 m и дебелина на стената от 0,63 m. Параклисът е 2,66 на 5,05 m, посветен е на свети Харалампий, и е направен около 1815 година след чумна епидемия в селото и съседните Панагия и Вулгаро. Основният храм има външни размери 15,70 на 9,50 m, дебелина на стените 0,75 m и площ от 149,15 m2. Над южния вход в правоъгълна плитка ниша има изображение на Свети Георги, а над западния вход в плитка засводена ниша е изписана Света Богородица. Във вътрешността два реда от по шест колони с дървена сърцевина колони разделят трите кораба, които са с ширина 1,90, 3,67 и 1,88 m. Арките са с полукръгла форма и над всеки капитал има евангелисти и пророци в медальони – на южните Свети Марк, Пророк Соломон и Йоан, а на северните Матей, Пророк Давид и Лука. Осветлението става през три еднакви прозорци на южната страна. В югозападния ъгъл е оформен параклис „Свети Пантелеймон“. Иконостасът е нагънат с три шестоъгълни части. 36 от иконите са от началото на XIX век. На северната стена е иконата на Вси Светии. На иконостаса са: Свети Николай (1810), на северната врата Архангел Михаил, Въведение Богородично, Свети Георги (15 март 1846), Света Богородица, царските двери, Исус Вседържител, Рождество Христово, на южната порта Архангел Гавраил, Свети Димитър. На южната страна на храма е житието на Света Богородица. Амвонът е дървен, кръгъл, а владишкият трон е резбован. Светилището има вътрешни размери 2,48 х 7,93 m. с полудесетоъгълна апсида със слепи арки и диаметър 1,36 m. Северно от изписаната през 1869 година ниша на светилището, има три по-малки полукръгли ниши, а южно – две. На северната стена има още една ниша. Пространството е осветено от прозорец и два процепа. В женската църква се стига по дървена стълба отвътре и външен вход, базиран на четили стъпала. Покривът е от плочи, като този на трема е на три води. Външни препратки Снимки на църквата Архив на оригинала от 2016-09-16 в Wayback Machine. Бележки