NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
St. Paraskeva Church, Giannitsa

The St. Paraskeva Church (Greek: Ιερός Ναός Αγίας Παρασκευής) is a Greek Orthodox church in the town of Giannitsa, in the Central Macedonia region of northern Greece, dedicated to Saint Paraskeva of the Balkans, and belonging to the archdiocese of Edessa, Pella and Almopia. Built as a mosque during the Ottoman era, the building was converted into a church following the incorporation of Giannitsa and the rest of Greek Macedonia into Greece in the early twentienth century. History The building was originally built as a Muslim mosque built in the fifteenth century, probably by one of the descendants of Gazi Evrenos, the founder of Giannitsa, and described by Ottoman traveller and explorer Evliya Çelebi as a mosque made of large stones. Its name during the years it functioned as a mosque was Yakup Bey Mosque (Turkish: Yakup Bey Camii). The older complex included a tekke as well. As a result of the Macedonian Struggle and following the Balkan Wars, Giannitsa become part of Greek Macedonia from the 1910s. In 1947-1948, Archimandrite Nicander Papaioannou, the owner of the plot and the building, converted the mosque into a church. In 1951, he donated the church and the entire plot to the Metropolitanate of Edessa and Pella. The church then functioned as a monastery for about forty years with the appropriate utility rooms and lodgings. Since October 1995, the building has served as a parish church, with an adjacent cemetery. Eventually a larger church was built next to this one. The church was declared a historical monument on 13 June 1990. Architecture The original building is the posterior part of today's church – an octagonal building, typical of the fifteenth century mausoleums, with a 3.5-metre-long (11 ft) wall and a 7-metre-tall (23 ft) dome. Later when it served as a monastery, several architectural changes were made such as a bell tower being added to it on the site of the destroyed minaret, though with the exception of the addition of the bell tower and the sanctuary, no extreme changes took place. Interior decoration of the church was completed by the painters, Karlas, Viron, and Avramidis. The iconography are the works of monks from the Holy Spirit Monastery in Oropos. See also Eastern Orthodoxy in Greece Islam in Greece List of cathedrals in Greece List of former mosques in Greece Ottoman Greece References Bibliography Ameen, Ahmed (2017). Islamic architecture in Greece: Mosques. Alexandria: Center for Islamic Civilization studies, Bibliotheca Alexandrina. Stavridopoulos, Ioannis (2015). Μνημεία του άλλου: η διαχείριση της οθωμανικής πολιτιστική κληρονομιάς της Μακεδονίας από το 1912 έως σήμερα [Other People's Monuments: the Management of the Ottoman Cultural Heritage of Macedonia from 1912 to the present] (Thesis) (in Greek). Ioannina: University of Ioannina.
Свети Андрей Каридски

„Свети Андрей Каридски“ или Каривски (на гръцки: Αγίου Ανδρέα Καρύδη, Καρίβη) е православна църква в град Костур (Кастория), Егейска Македония, Гърция. Храмът е част от Костурската епархия. Местоположение Църквата е разположена в западната част на площада на Долца, традиционната южна махала на града. Главен храм е на стара енория в Костур. История Храмът е построен в 1746 година. Ремонтиран е в XIX век. В църквата проповядва Козма Етолийски и затова тя е посветена и на него. В 1991 година храмът е обявен за защитен паметник. Архитектура В архитектурно отношение църквата е еднокорабна базилика с дървен покрив и отворен портик на южната страна. Резбованият иконостас и иконите в църквата датират от втората половина на XVIII век, според надписа на иконата на Свети Андрей, който дава годината 1776. Иконите на иконостаса, които са в лошо състояние, от ляво надясно са Свети Харалампий, Свети Трима, Света Богородица Врефократуса, Христос Вседържител, Йоан Предтча, Свети Андрей. Бележки
Трета сярска гимназия

Трета сярска гимназия (на гръцки: 3o Γυμνάσιο Σερρών) е средно училище в източномакедонския град Сяр (Серес), Гърция. Неокласическата му сграда е архитектурна забележителност. Намира се на улица „Евталия Адам“ № 1. Сградата е построена в 1885 година в подножието на Сярската крепост като османска военна болница и струва 5000 турски лири. Парите за построяването на сградата са от местни благодетели. По време на Междусъюзническата война през юни 1913 година е опожарена. След ремонта си сградата функционира като болница до 1952 година, след което става девическо училище. В 1973 година в двора е добавена нова сграда и от 1979 година, след сливането на училищата, там се помещават Трети лицей и Трета гимназия. От 1994 година в сградата се намира само Трета сярска гимназия. Бележки
Единадесето сярско основно училище

Единадесето сярско основно училище (на гръцки: 11ο Δημοτικό Σχολείο Σερρών) е училище в източномакедонския град Сяр (Серес), Гърция. Сградата му е архитектурна забележителност. В 1900 година османските власти дават разрешение на българите в Сяр да открият българско основно училище и детска градина на мястото на втора капия. В отговор гръцката община създава гръцко училище, за да не отслабнат позициите на елинизма в града. Училището временно се помещава в къщата на Валалас или Бабалудис в близост до църквата „Свети Йоан Богослов“. В същата 1900 година с помощта на виенския дипломат от гръцки произход Константин Думба гръцката община започва да строи модерно училище. В 1904 година строежът е завършен и училището започва да функционира. Оригиналното име на училището не е известно, но по-късно е наречено 8 основно училище. В 1929 година става 2 основно училище, а в 1953 – 11 основно училище. Училището е неокласическа сграда, във формата на буквата П. Училището с решение номер 5497/29-8-1993 на министъра на Македония и Тракия, е обявено за произведение на изкуството и исторически паметник. Според други източници, училището е турско и негов директор в 1905 година става Абдула ефенди, бивш директор на Солунското индустриално училище „Хамидие“. Бележки
Света Параскева (Писодер)

„Света Параскева“ (на гръцки: Ιερός Ναός Αγίας Παρασκευής) е възрожденска православна църква в Гърция, част от Леринската, Преспанска и Еордейска епархия на Цариградската патриаршия, под управлението на Църквата на Гърция. Местоположение Църквата се намира в южната част на селото, най-ниската точка на Писодер и се използва като гробищен храм. История Църквата е построена в 1848 година от майстор Наум Чобан, за което свидетелства варовикова плоча, вградена в източната стена на църквата. На нейно място вероятно е имало по-стара църква, за което свидетелства наличието на надпис от 1639 година върху царската икона на Иисус Христос. Освен това, надписи, споменаващи годините 1730 върху царските двери на „Свети Харалампий“, част от която е принадлежала на оригиналната църква и 1755 върху иконата на Света Параскева в светилището потвърждават мнението, че църквата е наследник на по-стар храм. В 1906 година на северозапад е построена камбанария от архимандрит Модест - каменна и триделна на височина. В параклиса „Свети Харалампий“ в двора на църквата в 1904 година е погребана главата на Павлос Мелас, която остава там три години. В 1962 година църквата е обявена за паметник на културата. Описание В архитектурно отношение църквата е проста каменна трикорабна базилика с вход за мъжете от север и за жените от запад. От южната страна е параклисът на „Свети Харалампий“, а в североизточния ъгъл, на няколко метра от входа на църквата, е кулообразната камбанария. Вътре в църквата, чиито най-стари стенописи са покрити, има доста забележителен резбован иконостас с икони от средата на 19 век, които дори носят посветителни надписи от семейства в селото. Типични образци на народното творчество от тази епоха са проскинитариите и рисуваният и резбован амвон. Освен това в храма се съхраняват важни преносими икони, църковни книги с многобройни спомени за събития и свещени съдове (медни и златни дискоси), които идват от дарения от писодерци от диаспората от XIX век. Владишкият трон също е резбован. Над колоните има стенописи със светци. Иконата „Христос Велик Архиерей“ (1849) е дело на братятата зографи Василиос и Йоанис от Востина и подписана „χειρ Βασιλείου και Ιωάννου των αδελφών“. Бележки
Света Параскева (Плакес)

„Света Параскева“ (на гръцки: Ναός Αγίας Παρασκευής Βελβεντού) е възрожденска православна църква в южномакедонския град Велвендо, Егейска Македония, Гърция, част от Сервийската и Кожанска епархия. Живописната църквичка е изградена през османско време в местността Плакес, като липсва посочена дата на изграждането. Известна е и като Класи (τ’ Κλασή). В началото на XXI век е направена обща реновация. Бележки
Свети Апостоли (Сятища)

„Свети Апостоли“ (на гръцки: Ιερός Ναός Δώδεκα Αποστόλων Σιάτιστας) е православна църква в град Сятища, Егейска Македония, Гърция, част от Сисанийската и Сятищка епархия на Вселенската патриаршия. Църквата е гробищен храм, разхоложен в източния край на северната махала на града Хора. Изградена е в 1744 година при архиерейството на сятищянина Зосим II Охридски. Представлява доста вкопана трикорабна базилика с притвор и женска църква. Стенописите и иконите на храма са от XVIII век. Над вратата на църквата отвътре има надпис: „Ιστορήθη ο παρών θείος και ιερώτατος ναός των Αγίων Αποστόλων δια συνδρομής επιτρόπων Κυρίου Νικολάου και Νικολάου Γεωργίου Γκαραγκούνη, αωμδ΄ (1844) Μαΐου Λ΄ (30)“ (Изписа се този свети храм на Светите Апостоли с помощта на епитропите господин Николаос и Николаос Георгиу Гарангонис 1844 май 30). Бележки
Света Параскева (Суха баня)

„Света Параскева“ (на гръцки: Αγίας Παρασκευής) е възрожденска православна църква в сярското село Суха баня, Егейска Македония, Гърция. Част е от Сярската и Нигритска епархия на Цариградската патриаршия. Църквата е енорийски храм на селото. Църквата е гробищен храм, разположен в южния край на селото. Построена е в 1894 година според надписа в нея. Тъй като няма запазени документи за освещаване, храмът е осветен на 9 октомври 2009 година. В архитектурно отношение е сводеста трикорабна базилика. Бележки
Света Параскева (Фурка)

„Света Параскева“ (на гръцки: Αγίας Παρασκευής) е възрожсденска православна църква, разположена в село Фурка на полуостров Касандра. Църквата е строена в 1830 година. Въпреки по-късните изменения, интериорът пази духа на XIX век. Светлината е оскъдна, иконостасът е прост, а красивите иконите са дело основно на галатищки майстори. Бележки
Свети Николай (Вронду)

„Свети Николай“ (на гръцки: Αγίου Νικολάου) е православна църква във Вронду, Егейска Македония, Гърция, част от Китроската, Катеринска и Платамонска епархия. История Църквата е построена около 1700 година в старото село Палеа Вронду, като дървен храм. Обновена е в 1879 година под формата на трикорабна сводеста каменна базилика с трем на юг и запад и плочи на пода. Покривът лежи на две успоредни редици от четири колони, свързани с дървени греди и покрити с местна плоча. Зидарията също е направена от местен варовик, докато камбанарията и олтарната част са изградени от протолит. Храмът има ценни врати, резбован иконостас, стенописи и амвон. Иконите са от 1931 година. В храма има и два каменни свещника от 1760 година с издялани дните на месеците и украсени със звезди. В 1985 година храмът е обявен за защитен паметник на културата. Бележки
Свети Атанасий Безсребренически

„Свети Атанасий Безсребренически“ (на гръцки: Αγίου Αθανασίου) е православна църква в град Костур (Кастория), Егейска Македония, Гърция. Храмът е част от Костурската епархия. Местоположение Храмът е част от Безсребреническата енория. Разположен е на билото на Костурския хълм, близо до „Света Богородица Безсребреническа“ и Костурския византийски музей. История Според ктиторския надпис над входа отвътре църквата е изписана в 1844 година от Аргир Михайлов от село Чука. Храмът е посветен на Атанасий Велики и Кирил Александрийски. Ктиторският надпис гласи: В 1991 година храмът е обявен за защитен паметник. Архитектура В архитектурно отношение църквата е еднокорабна базилика с дървен покрив и нартекс от северната страна. Градежът е стабилен от камък и керамични плочи. Има богато украсена със стенописи вътрешност. Отличава се изображението на Свети Наум. Бележки
Успение Богородично (Велвендо)

„Успение Богородично“ (на гръцки: Κοιμήσεως της Θεοτόκου) е възрожденска православна църква, главен енорийски храм на южномакедонския град Велвендо, Егейска Македония, Гърция. Църквата е централният енорийски храм на Велвендо. Изграждането ѝ започва в 1804 година, а е завършена в 1807 година. В архитектурно отношение е голяма трикорабна базилика. Църквата притежава изключително ценен резбован иконостас, в който има растителни мотиви, вази, слънца, двуглави орли, птици, животни и човешки фигури. Колоните, които разделят трите кораба, завършват със смесени коринтско-йонийски капители. В олтара се пази част от иконостаса на старата църква „Свети Йоан Предтеча“, на чието място е построена „Успение Богородично“. В църквата се пази икона на Богородица Одигитрия от късния XV век, дело на Критската школа. В 1873 година е построена хексагоналната камбанария. Бележки
Свети Николай (Горгопик)

„Свети Николай“ (на гръцки: Αγίου Νικολάου) е българска възрожденска православна църква в боймишкото село Горгопик (Горгопи), Егейска Македония, Гърция, част от Гумендженската, Боймишка и Ругуновска епархия на Вселенската патриаршия. Църквата е енорийски и гробищен храм на селото. Построена е в северозападния край на гробището, според релефна плоча на източната страна и плоча над западния вход през 1862 година. Представлява трикорабна базилика с максимални вътрешни размери 12,40 х 22,30 m. От запад има трем, днес затворен таванско помещение. Храмът е покрит с единичен мансарден покрив, който има характерни засеци и на двете къси страни. Корабите са разделени с колонади. Иконостасът, отделящ олтара от наоса е дървен. Апсидата е полукръгла отвътре и петостенна отвън. В интериора иконостасът, амвонът, престолът и двата проскинитария са резбовани. Парапетите са изрисувани с цветя и вази в ярки цветове. В нишата на протезиса е запазен стенопис. В храма има икони на кулакийския зограф Николаос Константину и на петровския Христо Сакелариев. В 1987 година църквата е обявена за паметник на културата под надзора на Девета ефория за византийски старини към Министерството на културата. Бележки
Света София (Драма)

„Света София“ (на гръцки: Ναός Αγίας Σοφίας Δράμας) е средновековна православна църква в македонския град Драма, Егейска Македония, Гърция. История Храмът е най-старата запазена сграда в Драма. Построен е на хълма Хисар, най-високото място в града. Близо до него е открит вотивен надпис на бог Дионис. Храмът е изграден в X век, заедно с градските стени, тъй като при градежа са използвани същите камъни. Според Кондиката на Драмската митрополия църквата е била посветена на Успение Богородично. Църквата според митрополит Агатангел Драмски е превърната в джамия от турците през 1430 година. Според други сведения обръщането в мюсюлмански храм е станало при султан Мурад I (1359 -1389). Джамията е наричана Бей джамия, Хисар джамия или Кале джамия. Отвореното пространство на север е мюсюлманско гробище. На 1 ноември 1912 година, по време на Балканската война, гръцката община овладява храма. Българските власти я превръщат в археологически музей. След Междусъюзническата война градът попада в Гърция и храмът отново става църква. В 1922 година храмът е посветен от заселените в Драма гърци бежанци на Божията Премъдрост. Архитектура Храмът е на две нива. По-старата част, на изток, е потънала в земята, докато входната част на запад, добавена в османско време, се издига 2 метра над византийската църква. Вкопаването е причината църквата да оцелее при ужасното земетресение от 1829 г., което изравнява Драма. Византийската църква е преходен тип куполна базилика с периферна галерия. Куполът е висок и осмостранен на четириъгълна основа. До началото на XX век подът е бил покрит с оригиналните плочи от цветен мрамор. В оригиналната каменна зидария има вградени антични архитектурни елементи и са използвани тухлени пояси за украса. Отвън на в горната част на източната стена има вграден наобратно античен гръцки надпис с името на скулптора Йоан, както и част от латински надпис. От южната страна на църквата е камбанарията, построена на мястото на османското минаре. Храмът има почти квадратен план с вътрешна дължина 13,40 m. и ширина от 10,46 m. В светилището е запазен оригиналният стенопис, изобразяващ Успение Богородично, изписан по време на строителството на храма и покрит през османската епоха с хоросан. В притвора има голям стенопис от 1917, изобразяващи сцени от Второто пришествие. Бележки
Успение Богородично (Воден)

„Успение Богородично“, известна като Старата митрополия (на гръцки: Ναός Κοιμήσεως Θεοτόκου, Παλιά Μητρόπολη Έδεσσας), е средновековна православна църква в южномакедонския град Воден (Едеса), Гърция. Църквата, разположена в традиционния квартал Вароша, на базата на стенописите се датира в XIV век. Първоначално се е казвала „Света София“, посветена на Божията премъдрост, което се вижда от надписа на модела на храма „Σοφία Θεού“, който анонимен ктитор дава на Христос на южната стена. В днешно време е трикорабна базилика с притвор от запад, но последователните фази на ремонти са променили първоначалната форма на паметника. Ценни са колоните в храма, които са от първоначалния храм, особено източната, която има съответствия в Равена. Забележителни са и иконостасът и владишкият трон от XVIII век. Запазените стенописи са от два периода. Най-старият, датиращи от периода 1375 – 1385 или 1389 г., обхващаща три крила и е запазен фрагментарно. Вторият период е от XVII век. Вероятно между 1598 – 1688 г. църквата е преименувана и посветена на Успение Богородично. Спорег зографския надпис е изписана в 1877 година от зографа Константин Хаджизафиров (Константинос Хадзизафирис). В 1934 година църквата е обявена за паметник на културата. През 1991 година при ремонтни работи в храма е открит известният Воденски надпис, създаването на който историци като Пламен Павлов и Божидар Димитров отнасят към времето на църковните борби на местните българи с фанариотете в ХIХ век. Бележки
Свети Николай (Гулес)

„Свети Николай“ (на гръцки: Αγίου Νικολάου) е православна църква в кожанското село Гулес, Егейска Македония, Гърция, част от Сервийската и Кожанска епархия. Храмът е построен в началото на XIX век – в 1808 година. Представлява трикорабна базилика с галерия от южната страна. В северозападния ъгъл към църквата е пристроена камбанария. Функционира като енорийска църква. В 1996 година е обявена за защитен паметник. Бележки
Свети Николай (Дасилио)

„Свети Николай“ (на гръцки: Ιερός Ναός Αγίου Νικολάου Δασυλλίου) е възрожденска православна църква, енорийски храм на гревенското село Дасилио (Магер), Егейска Македония, Гърция, част от Сисанийската и Сятищка епархия. История След преместването на Магер на сегашното място от Палиохори след Орловото въстание в 1770 година, магерци построяват църква, посветена на Свети Николай. През 1870 година покривът на храма се срутва от тежестта на каменните плочи, с които е покрит. От 1870 до 1875 жителите се черкуват в църквата „Света Параскева“ в Палиохори. През 1875 г. митрополит Амвросий Сисанийски и емигранти от Магер в Цариград успяват да издействат ферман за строеж на нова църква. Храмът е построен на мястото на падналата църква и представлява голяма внушителна базилика. Проектът е дело на местния каменоделец Евангелос Котас Дзамос. На една релефна каменна плоча в северозападната част, близо до камбанарията, е красиво изобразен двуглав орел и е изписана датата „18 май 1875“. Над северния вход, водещ към женската църква, има каменна плоча с релефно изображение на Свети Николай. Над главния вход на западната страна е образът на Свети Николай. На мраморна плоча пише: „Църквата на Свети Николай, покровител на Дасилио се издигна в годината 1875 и се поднови в годината 1975 при митрополит Сятищки Антоний Комбос и ефимерий свещеник Александрос Харизопулос“. Таванът на църквата е резбован и е изработен със съдействието на магерското братство „Свети Николай“ в Цариград, основано в 1893 година от отец Николас Христидис. Иконите на Христос Велик Ахриерей, Света Богородица, Свети Йоан Предтеча, Свети Илия, Свети Димитър, Свети Георги и Свети Антоний са дело на самаринския зограф Михаил Антониу Краяс и са датирани 15 септември 1884 година. Иконата на Свети Мина е от 11 май 1857 година. Иконите на Света Параскева и Свети Пантелеймон са датирани 15 септември 1885 година. В светилището е изписана Света Богородица Ширшая небес и други светци. Изписан е и протезисът, а на западната стена на храма е сцената „Успение на Пресвета Богородица“. Дарохранителницата е шедьовър на резбарското изкуство, е изпратена от Георгиос Цяфакос от Цариград в 1880 година. Той дарява и църковни одежди и дървени позлатени херувими. Амвонът, проскинитариите на Свети Николай и Свети Спиридон и пангара са резбовани от Панайотис Герасопулос (Спанос). Най-старата църковна книга е Евангелие, издадено във Венеция в 1777 година. При изграждането на църквата през 1875 г. отстрани е издигната дървена камбанария, с клепало и железен звънец. Камбаните са излети през 1897 г. от магерци, емигранти в Домокос и Ламия. В 1929 година със средства на жителите на селото и емигранти магерци в Америка е издигната каменна камбанария, украсена с релефи, която е архитектурен шедьовър. Майстор на камбанарията е Георгиос Лазос Вранкас от Чирак. На последния етаж на кулата са оставени четири големи кръгли дупки, за бъдещото изграждане на часовник. На каменна плоча пише „16 юни 1929, дело на Г. Вранкас“. Куполът е обкован с месинг. В 1987 година на кулата е монтиран часовник с четири циферблата. Бележки
Света Параскева (Ксирокрини)

„Света Параскева“ (на гръцки: Αγίας Παρασκευής Ξηροκρήνης) е късновъзрожденска църква в квартала на Солун Ксирокрини, Гърция, част от Неаполската и Ставруполска епархия. Разположена е на улица „Лангадас“ № 99. Храмът е изграден на западното православно гробище. През 1875 г. православната община в Солун получава правото да направи ново гробище. В 1886 година започва работата по новото гробище, което въпреки българските реакции, през 1892 г. е дадено на православните гърци. През 1893 г. е изграздена стената. Основният камък на църквата, която е на западното православно гробище, е положен през 1897 година. Църквата е осветена на 16 април 1900 година от митрополит Атанасий II Солунски. Започва да работи в 1914 година. Храмът има интересна архитектура, тъй като е кръстокуполен с две камбанарии на западната фасада и е определян като първия „неовизантийски и неокласически“ храм в Солун. Неокласическите елементи изобилстват в храма, както в екстериора, така и в интериора. Иконостасните както и преносимите икони са от 1901 година, дело на Атонската художествена школа. В 2004 година екстериорът на храма е обновен. Според традицията на мястото на аязмото е погребан новомъченикът Атанасий Кулакийски. Бележки
Света Троица (Велвендо)

„Света Троица“ (на гръцки: Ναός Αγίας Τριάδας Βελβεντού) е възрожденска православна църква в южномакедонския град Велвендо, Егейска Македония, Гърция, част от Сервийската и Кожанска епархия. Църквата е изградена около 1870 година в местността Батания (Μπατάνια). През 1957 година е издигнат нов покрив, а храмът е обновен през 1996 година. По-късно е изработен нов иконостас и храмът е изписан. Две стари икони на Светата Троица в храма са смятани за чудотворни. Бележки