NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Свети Атанасий (Либаново)

„Свети Атанасий“ (на гръцки: Αγίου Αθανασίου Αιγινίου) е късносредновековна православна църква в село Либаново (Егинио), Егейска Македония, Гърция, част от Китроската, Катеринска и Платамонска епархия. Местоположение Църквата е разположена в Каваклийската махала (Καβακλιωτών). История Църквата датира от втората половина на XV век – построена е между 1460 и 1500 година. Храмът работи като действаща църква до 1964 година. В 1983 година е обявен за защитен паметник на културата. Архитектура Храмът има сложна архитектурна конструкция. Първоначално е нисък еднокорабен храм с апсида в олтарното пространство и с малки прозорци само от северната страна. Вратите са твърде ниски, за да не могат мюсюлмани да влизат на коне в храма и да го осквернят. По-късно към църквата на север е добавен кораб с колони и женска църква, чиято преграда е запазена и до днес. Така в сегашния си вид е двукорабна базилика с дървен покрив и женска църква на юг и притвор на запад. Апсидата на изток отвън е тристранна, а протезисът е петоъгълен. В интериора са запазени стенописи от края на XVI век. При реставрирането на храма се появяват оригинални стенописи, които не са напълно разкрити. Стенописите са с високо качество и са дело на майстор от Костурската художествена школа, повлиян от италианското изкуство и късната готическа живопис, тъй като фигурите са триизмерни. Пред иконостаса има два каменни свещника, които са закрепени на пода и са служили и за допълнително осветление на храма, тъй като има много малки прозорци. За запад храмът има нартекс или пронаос, който е по-късен и там са отсядали оглашените. В центъра на храма е омфалият, където свещеникът извършва тайнствата. В основата на Светата трапеза в светилището е изрисуван двуглавият орел. Запазени са стари сребърни прибори като Светата чаша, звездичката, която е руско производство от 1876 година, донесена от бежанците от Кавакли, България. В четирите края на надиконостасния кръст са символите на четиримата евангелист – лъв за евангелист Марк, вол за Лука, човек за Матей и орел за Йоан. Бележки
Сграда на Солунския административен и апелативен съд

Сградата на Солунския административен и апелативен съд (на гръцки: Το κτίριο Διοικητικού Εφετείου/Πρωτοδικείου Θεσσαλονίκης) е историческа постройка в град Солун, Гърция, в която от 2003 и 2004 година се помещават съответно местният административен и апелативен съд. На 12 юни 1986 година с решение на министъра на културата сградата е обявена за произведение на културата, което се ползва от специална държавна защита. Архитектура Представлява двуетажна сграда, състояща се от две крила, срещнати под ъгъл от 90 градуса. На мястото на събирането на крилата е монументалния вход с чифт колони с капители. Над входа има още един етаж над крилата. Фасадите на сградата са със симетрични правоъгълни прозорци на първия и засводени на втория етаж. История Сградата е построена в 1926 година от отците ласалианци за Френския ласалиански колеж. От 1965 година заедно с колежа там се помещава и Училището за изкуства „Демокрит“, а през 1968 година Френският колеж се измества в друга сграда. В 1999 година сградата е закупена от Съдебния сграден фонд и на 7 януари 2004 година. В нея от декември 2003 година започва да работи административният, а от 7 януари 2004 година и местният апелативен съд. Бележки
Свети Атанасий (Катафиги)

„Свети Атанасий“ (на гръцки: Ναός Αγίου Αθανασίου Καταφυγίου) е възрожденска православна църква в южномакедонското велвендско село Катафиги, Егейска Македония, Гърция, част от Сервийската и Кожанска епархия. Построена е в 1762 година от жителите на Катафиги северозападно от селото. Известна е и като Стари Свети Атанасий (Αη—Θανάσης ο Παλιός), за да се различава от по-новата в местността Ливадия. Представлява каменна църква с купол. В 1989 година е сменен покривът. Църквата пострадва от пожар, но е напълно построена от катафигци, живеещи във Велвендо. Резбованите елементи в интериора са дело на катафигеца резбар Георгиос Куцялис. Бележки
Свети Атанасий (Киркалово)

„Свети Атанасий“ или „Свети Атанас“ (на гръцки: Άγιος Αθανάσιος) е възрожденска православна църква в ениджевардарското село Киркалово (Паралимни), Гърция, част от Воденската, Пелска и Мъгленска епархия. Църквата е гробищен храм и е построена в края на XVIII – началото на XIX век в източния край на селото, край брега на Ениджевардарското езеро. Според друг източник е от времето на митрополит Никодим Воденски (1859 – 1870). А според други от 1775 година. В архитектурно отношение храмът е трикорабна базилика с нартекс, женска църква, трем и полукръгла апсида. Иконостасът е резбован и царските иконите на него са от 1815 година. Таванът е равен дървен резбован и изписан. Църквата е обявена за исторически паметник на 6 декември 1994 година. Бележки
Свети Атанасий (Крива)

„Свети Атанасий“ (на гръцки: Αγίου Αθανασίου) е българска възрожденска православна църква в село Крива (Грива), Егейска Македония, Гърция, част от Гумендженската, Боймишка и Ругуновска епархия на Вселенската патриаршия. Църквата е гробищен и енорийски храм на селото и е построен в северния край на селото в 1801 година. Представлява трикорабна базилика с максимални вътрешни размери 13,30 х 25,85 m. През 1837 г. църквата е разширена с добавянето на запад на притвор и п-образна галерия, както и трем на запад и на юг. Осем двойки колони разделят трите кораба на наоса. Олтарът е поликонхален, но само апсидата на светилището излиза извън източната стена. Входът на наоса е от юг, докато този от запад води в галерията. В югозападния ъгъл е изградена камбанария. Ктиторският надпис гласи: В западната част на външната стена има запазен стенопис. В интериора таваните са боядисани с ярки цветове и имат геометрични форми. Фронтовете на аркадите в наоса са изписани със сцени от живота на Христос. Забележителни са дървените резбовани и изписани елементи – иконостасът, владишкият трон, амвонът, и олтарът, рисувани с флорална декорация. В църквата в 1832 година работи кулакийският зограф Маргаритис Ламбу. В храма има икони и от сина му Атанасиос Маргаритис. В 1983 година църквата е обявена за паметник на културата под надзора на Девета ефория за византийски старини към Министерството на културата. Бележки
Свети Атанасий (Криводол)

„Свети Атанасий“ или „Свети Атанас“ (на гръцки: Αγίου Αθανασίου Καλλιθέας) е възрожденска църква в драмското село Криводол (Калитеа), Гърция, част от Зъхненската и Неврокопска епархия. Църквата е изградена в 1835 година според малка плочата на южната стена до югоизточния ъгъл. В архитектурно отношение храмът е трикорабна базилика с дървен покрив, женска църква и трем на западната и част от южната страна. Женската църква във формата на П е със самостоятелен вход от север. В 1869 година е изградена самостоятелна камбанария. В двора на църквата е старото училище, изградено според устни сведения в 1866 година. Според Георги Стрезов в 1891 година църквата е подчинена на Вселенската патриаршия. Бележки
Света Богородица Митрополитска

„Света Богородица“ или Икономска (на гръцки: Παναγία Μητροπόλεως, Панагия Митрополеос, Παναγία Οικονόμου, Панагия Иконому,Παναγία Τσόντου Βάρδα, Панагия Цонду Варда) е средновековна православна църква в град Костур (Кастория), Егейска Македония, Гърция. Местоположение Разположена е на улица „Цондос Вардас“ и затова често е наричана Панагия Цонду Варда. Традиционно е част от Икономската енория. История Храмът има византийски характеристики. Конхата на апсидата – голяма и полукръгла, следва средновековните модели. Също така се отличава синтронът, който прилича на тези в големите костурски паметници „Свети Стефан“ и „Свети Георги Политийски“. През следващите векове са направени много промени на сградата и стенописите са унищожени. Забележителен е резбованият иконостас, на който има две ценни икони – Св. св. Константин и Елена и Йоан Кръстител, надживописани в края на XIX век. Бележки
Свети Атанасий (Нигрита)

„Свети Атанасий“ (на гръцки: Αγίου Αθανασίου) е късновъзрожденска православна църква в македонското градче Нигрита, Гърция, част от Сярската и Нигритска епархия. Храмът е едната от двете енорийски църква в града. Построен е в 1906 година върху основите на по-стара църква. В архитектурно отношение представлява трикорабна сводеста базилика без купол. Осветена е в 1950 година от митрополит Константин Серски и Нигритски. Изписана е в 1990 година. Към енорията принадлежат и параклисите „Свети Фанурий“ и „Рождество Богородично“. Бележки
Света Богородица Музевишка

„Въведение Богородично“, също „Света Богородица Музевишка“ или „Свети Мина“ (на гръцки: Παναγία Μουζεβίκη, Панагия Музевики, Άγιος Μηνάς, Агиос Минас), е православна църква от XVII век в град Костур (Кастория), Егейска Македония, Гърция. В 1924 година църквата е обявена за паметник на културата. Местоположение Църквата е разположена в махалата Музевики и заедно с църквите „Свети Николай Теологинин“ и „Свети Тома“ е част от старата енория „Свети Тома“. История Църквата е построена в началото на XVII век и е осветена в 1654 година. Първоначално храмът е посветен само на Богородица, но от 1912 година е посветен и на Свети Мина в знак на благодарност, тъй като Костур е освободен от Османската империя на празника на Свети Мина 11 ноември 1912 година. Вероятно името „Свети Мина“ се получава от стенописа на светеца в западната стена на храма. На същата стена има надпис, покрит през XIX век от добавената женска църква, според който изписването на храма е в 1650 или в 1654 година. Архитектура В архитектурно отношение е малка издължена еднокорабна базилика с по-късно добвена женска църква. Част от стенописите в олтарното пространство в църквата са най-късното известно произведение на зографите от Костурската художествена школа от XVII век. Сцената „Оплакване“ в църквата показва, че зографските ателиета продължават да я изписват в този вече утвърден вариант. Стенописите са запазени в добро състояние, като сред изображенията се открояват сцените от житието на Света Богородица, на светци и мъченици и на Свети Мина. Литература Μ. Παϊσίδου, Οι παλαιότερες φάσεις τοιχογράφησης της Παναγίας συνοικίας Μουζεβίκη στην Καστορία και η εξέλιξη της τοπικής εικονογραφικής παράδοσης. – Μακεδονίκα (1997 1998), 135 170, σχ. 1 2, εικ. 9 23 (за сцената Оплакване, 146 147, εικ. 13). Бележки
Свети Атанасий (Палеокастро в Йерисовска, Светогорска и Ардамерска епархия)

„Свети Атанасий“ (на гръцки: Ἁγίου Ἀθανασίου) е православна църква в село Палеокастро (Каяджик), Халкидики, Гърция, част от Йерисовската, Светогорска и Ардамерска епархия. Храмът е построен в XIX век. В 1960 година пострадва от земетресение и е възстановен. Ценните икони от XIX век, дело на майстори от Галатищката художествена школа, са пренесени в новата енорийска църква. Бележки
Свети Атанасий (Пилорик)

„Свети Атанасий“ или „Свети Атанас“ (на гръцки: Άγιος Αθανάσιος) е възрожденска православна църква в ениджевардарското село Пилорик (Пендаплатанос), Гърция, част от Воденската, Пелска и Мъгленска епархия. Църквата е гробищна и е построена в началото на XIX век в западния край на селото. В архитектурно отношение храмът е трикорабна базилика с нартекс, женска църква, полукръгла апсида и трем на юг. Изградена е от камъни, по четирите ъгли – дялани. Оцелял е резбован таван с образа на Христос Вседържител от 1886 година. Резбованият, многоъгълен иконостас има икони от 1846 година. В гробището има стари каменни кръгли кръстове. До построяването на „Успение Богородично“ в 1860 година в „Свети Атанасий“ се черкува православното население от Енидже Вардар. Църквата е обявена за исторически паметник на 23 февруари 1995 година. Бележки
Свети Атанасий (Римнио)

„Свети Атанасий“ (на гръцки: Αγίου Αθανασίου) е православна църква в кожанското село Римнио, Егейска Македония, Гърция, част от Сервийската и Кожанска епархия. Храмът е построен в XVI век. Представлява еднокорабен поствизантийски храм със стенописи от средата на XVI век. В 1996 година църквата е обявена за защитен паметник. Бележки
Свети Атанасий (Рудари)

„Свети Атанасий“ или „Свети Атанас“ (на гръцки: Αγίου Αθανασίου) е православна църква в преспанското село Рудари (Калитеа), Егейска Македония, Гърция. Храмът е част от Леринската, Преспанска и Еордейска епархия. Местоположение Църквата е разположена на 1 km северозападно от селото. История Църквата е построена в XIX век. Като образец на забележително църковно изкуство от времето си е обявена за исторически паметник и паметник на изкуството в 1987 година. Описание В архитектурно отношение е еднокорабна базилика с портик на западната и южната стена. Интересен архитектурен елемент е външната тристранна правоъгълна конфигурация на апсидата на светилището. Бележки
Свети Атанасий (Сикия)

„Свети Атанасий“ (на гръцки: Άγιος Αθανάσιος Συκιάς) е възрожденска православна църква, разположена в Сикия на полуостров Ситония. Местоположение Църквата е разположена на хълм в северната част на Сикия. История Храмът е изграден от 1814 до 1819 година, отбелязано в надпис на мраморна плоча над централния вход – „ΕΤΟC 1819“. По време на Халкидическото въстание в 1821 година е изгорена. Възстановена е в 1839 година от местните жители с финансовата подкрепа на Света гора. Отново изгаря по време на въстанието от 1854 година на Цамис Каратасос. След въстанието обаче Каратасос в 1861 година изпраща пари за възстановяването на храма и той е обновен. Архитектура Трикорабната базилика е изградена от гранит и има керамопластика около прозорците. В интериора има дървен таван и резбован дървен иконостас от 1703 година и резбовани владишки трон, амвон и проскинитарии от началото на XVIII век. Повечето от тях са дар от светогорски монаси с произход от Сикия. Иконите са от началото на XVII век до началото на XX век. На северозапад е издигната каменна камбанария. Характерна е и зидарията, особено в западната част. В непосредствена близост до църквата е старото селско училище с каменни колони, построено през 1870 година. В 2001 година църквата е обявена за паметник на културата. Бележки
Свети Йоан Богослов (Костур)

„Свети Йоан Богослов“ (на гръцки: Αγίου Ιωάννη του Θεολόγου) е православна църква в махалата Долца на град Костур (Кастория), Егейска Македония, Гърция. Храмът е част от Костурската епархия. Местоположение Разположена е в традиционната южна махала на града Долца (Долцо). Църквата е в Сервиотската енория. История Построена е в XIX век върху основите на стар храм, архитектурни елементи от който са вградени в зидарията. Архитектура В архитектурно отношение е трикорабна базилика с притвор с открит трем от южната страна. Във вътрешността има ценни икони, като тази на патрона светец и на Благовещние Богородично. Иконите са стари, надзографисани, вероятно наследени от по-стария храм. В храма има и красива, изрисувана дърворезба. В 1991 година църквата е обявена за защитен паметник. На амвона на църквата е имало надписи на български език. Бележки
Свети Атанасий (Харманкьой)

„Свети Атанасий“ (на гръцки: Ναός Αθανασίου Ευόσμου) е възрожденска църква в солунския квартал Харманкьой (Евосмос), Гърция, част от Неаполската и Ставруполска епархия. Обявена е за паметник на културата. Църквата е сравнително малка трикорабна базилика, без нартекс, с трем на юг, датирана на основа на косвени данни във второто десетилетие на XIX век – в 1812 или около 1816 – 1817 година. В храма има надпис с годината 1819. Храмът има запазени дърворезбовани църковни мебели и малка колекция от икони – предимно иконостасни и няколко преносими, и добре илюстрира църковната архитектура на християнските села в Солунското поле. В 1983 година църквата е обявена за паметник на културата. Бележки
Свети Атанасий (Хоруда)

„Свети Атанасий“ (на гръцки: Αγίου Αθανασίου) е късносредновековна църква в лъгадинското село Хоруда, Гърция, част от Лъгадинската, Литийска и Рендинска епархия. Описание Църквата е изградена втората половина на XVI век и е запазена като действащ храм, въпреки че селото е изоставено в 1947 г. Впечатляващите стенописи на църквата са от втората половина на XVII век, а иконите на иконостаса са от периода между 1760 и 1780 г. Бележки
Свети Атанасий (Църна река)

„Свети Атанасий“ (на гръцки: Αγίου Αθανασίου) е българска възрожденска православна църква в село Църна река (Карпи), Егейска Македония, Гърция, част от Гумендженската, Боймишка и Ругуновска епархия на Вселенската патриаршия. Църквата е построена в 1802 година или в средата на XIX век и е гробищен и енорийски храм, разположен в южната част на селото. Представлява трикорабна базилика с максимални вътрешни размери 8,20 х 15,70 m. На изток се издава само нишата на апсидата. Трите кораба на църквата са разделени от пет чифта колони, като последната двойка е зад иконостаса. Нартексът, който е съществувал първоначално на запад не е запазен, а тремът с колонади на запад и на юг не е част от оригиналната конструкция. Иконостасът е дървен и резбован. Резбовани и изписани са и владишкият трон и амвонът. В храма има икони на Димитър Вангелов. След Младотурската революция в 1909 година жителите на селото изпращат следната телеграма до Отоманския парламент: В 1991 година църквата е обявена за паметник на културата под надзора на Девета ефория за византийски старини към Министерството на културата. Бележки
Свети Атанасий (Янчища)

„Свети Атанасий“ (на гръцки: Αγίου Αθανασίου) е възрожденска православна църква в берското село Янчища (Агиос Георгиос), Егейска Македония, Гърция. Местоположение Църквата е разположена на 3 km източно от Янчища, на източния бряг на Мъгленица. История Църквата служи като гробищен храм до към средата на XX век. В архитектурно отношение е еднокорабна църква без нартекс с полукръгла апсида и трем на южната страна, дървен покрив с аблация на тесните страни. Входът е от юг. Стенописите във вътрешността са изпълнен на две фази. По-ранните са светците в долната зона на светилището и са от XVIII век. По-късни са евангелските сцени, литургийните в светилището и Второто пришествие на южната стена, като са изписани върху старите стенописи. Вторите стенописи се датират 1860 – 1880 година, тъй като стилистично принадлежат на зографа Божин Стаменитов (Емануил Стаматиадис) от Енидже Вардар, който между 1864- 1870 година работи в „Свети Георги“ в Сарбегово, през 1877 година в „Свети Николай“ в Корнишор, а в 1878 година във „Възнесение Господне“ в Тодорци. Иконостасът е от първата фаза на храма, трицветно изписан и плитко резбован с богата растителна и животинска декорация. Оцелели са три царски икони от XVIII – XIX век. Църквата е обявена за исторически паметник на 10 юли 1995 година. Бележки
Крумица

Крумица (на гръцки: Μετόχι Χουρμίτσας) е бивш руски православен скит на Света гора, подчинен на руския манастир „Свети Пантелеймон“, сега със статут на метох на манастира. Понастоящем има голямо стопанство с лозя, маслинови и овощни градини и др. История Бившият скит е известен и с руските наименования „Кромица“, „Кромница“ и „Крумница“, докато гърците го наричат „Хромайтиса“ и „Хормицино“. Основан е през ХVІІ век и оттогава принадлежи на „Свети Пантелеймон“. До 1850 г. районът е необроботен, и няма никакви постройки с изключение на две малки килии: едната построена през 1836 г. с църква, посветена на Рождество на Пресвета Богородица, впоследствие опожарена и след възстановяването и преименувана в чест на иконата на богородица Иверска, и другата – с църква посветена на Свети Пантелеймон. След като земята за известно време е заложена от гръцки монаси, руският манастир я откупва и постепенно местността започва да се облагородява. Съществен принос за това има българският схимонах Йоаникий, който започва засаждането на лозя, маслинови и овощни градини. По същото време навътре в сушата е построена и нова църква, посветена на преподобния Платон Студийски и Света Татяна. Постепенно скитът се разраства и се построяват множество нови сгради – килии, трапезария, кухня, нов храм посветен на иконата на Богородица Казанска, осветен на 8 юли 1882 г. Броят на монасите достига до 100 души. След 1917 година скитът запада и е изоставен. След 1990 г. започва неговото възстановяване като метох на Пантелеймоновия манастир. Външни препратки Атонските скитове на манастира „Свети Пантелеймон“ Архив на оригинала от 2014-05-12 в Wayback Machine. „Крумица“ Архив на оригинала от 2014-05-12 в Wayback Machine. „Крумица“ Бележки
Кабаснишки манастир

Кабаснишкият манастир „Свети Марк“ (на гръцки: Ιερά Μονή Αγίου Μάρκου) е православен женски манастир в леринското село Кабасница (Проти), Гърция, част от Леринската, Преспанска и Еордейска епархия на Вселенската патриаршия, под управлението на Църквата на Гърция. История Манастирът е построен е в подножието на Баба на надморска височина от 959 m и е основан в 1864 година от митрополит Мелетий Мъгленски. Според секретаря на Леринската българска митрополия Васил Трифонов годината на създаване на манастира е 1862 и е посветен на Свети Атанасий и на Свети евангелист Марк. Манастирът остава до края на османската власт патриаршистки и по време на гръцката въоръжена пропаганда в Македония в началото на XX век манастирът е седалище на гръцките андартски чети, воюващи с българските на ВМОРО. В него често са отсядали Павлос Мелас, Лаки Пирза и други андартски капитани. След като манастирът попада в Гърция след Балканските войни в 1912 – 1913 година, той процъфтява, но по време на Гражданската война в Гърция (1946 – 1949) сградите му са напълно разрушени от бомбардировките и манастирът е запуснат. В 2000 година при митрополит Теоклит Лерински монашеският живот в него е възстановен. Построено е ново жилищно крило и е изцяло обновен католиконът. Бележки
Свети Безсребреници (Древено)

„Свети Безсребреници Козма и Дамян“ или „Свети Врач“ (на гръцки: Αγίων Αναργύρων) е българска възрожденска православна църква в боймишкото село Древено (Пили), Егейска Македония, Гърция, част от Гумендженската, Боймишка и Ругуновска епархия на Вселенската патриаршия. История Църквата е строена в XIX век и е единствената сграда, която е оцеляла от Древено, след като селото е напуснато от жителите си през 50-те години на XX век. В 1984 година църквата е обявена за паметник на културата под надзора на Девета ефория за византийски старини към Министерството на културата. Описание Сградата има общите характеристики на църквите от региона на Македония в XIX век и принадлежи към вида на трикорабните базилики. Тремът, нартексът и галерията вече не съществуват. Дървените колони вътре, които разделят корабите на църквата са заменени с по-нови. Западена е каменната настилка с квадратни плочи. Нишите на диаконикона и протезиса се вписват в източната стена. Апсидата е полукръгла и отвътре и отвън. Храмът е с два входа, един на юг и един на запад, с оформена ниша над горния праг, където са били изписани светците покровители. Зидарията е от речни камъни, а ъглите са от издялани правоъгълни варовикови блокове. От дървените декорации на църквата е оцелял единствено иконостасът, който е в лошо състояние. Цялата структура е в ярки цветове, като вдъното са изрисувани вази и цветя. В апсидата има следи от стенопис. Църквата работи само на патронния си празник. Бележки
Свети Безсребреници (Лугунци)

„Свети Безсребреници Козма и Дамян“ или „Свети Врач“ (на гръцки: Άγιοι Ἀνάργυροι) е възрожденска православна църква в мъгленското село Лугунци (Лангадия), Гърция, част от Воденската, Пелска и Мъгленска епархия на Вселенската патриаршия. Църквата е гробищен храм, изграден югозападно от селото в местността Селище. Църквата е изградена в 1863 година, както се разбира от надписа над входа. В архитектурно отношение е трикорабна базилика с два входа на южната страна, от която страна има и женска църква. Покривът е с каменни плочи, а на южната страна в източния край има камбанария. Югоизточно от камбанарията е открит римски надпис, а на няколко метра от църквата – римска мраморна статуя на мъж. Във вътрешността таванът и иконостасът са дървени, а женската църква служи и като костница. Църквата е изписана – отличават се мъченичеството на Света Злата Мъгленска, Света Злата, Зосим, преподобна Мария Египетска, смъртта на праведника и грешника, съдът на Пилат, обесването на Юда, бичуването на Христос. Бележки