NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kleanthis Vikelidis Stadium

The Kleanthis Vikelidis Stadium (Greek: Στάδιο Κλεάνθης Βικελίδης) or Charilaou Ground (Γήπεδο Χαριλάου) is a football stadium in Thessaloniki, Greece. It was built in 1951 as the home stadium of Aris, one of the most popular football clubs in Greece. For many years, the ground's official name was Aris Stadium, until it was renamed in honour of Kleanthis Vikelidis, a legendary player of Aris FC in the 1930s. However, most commonly referred to as "Charilaou Stadium", after the district in which it was built. The stadium's capacity was 23,200 although it got limited to 22,800 after the renovations for the 2004 Summer Olympics, where it served as a training ground for Football at the 2004 Summer Olympics. Its facilities include dressing rooms, a gym, a swimming pool, VIP boxes, a VIP lounge, a restaurant with pitch view and press rooms. The capacity of the stadium is 22,800. History The football stadium opened in 1951. The expansion of the stadium took place in stages. In 1969 it was moved for the first time to a grass surface. In 1972, the grandstand was roofed in the West. The North Stand, which is the home crowd reserved, was completed 1975. During the Olympic football tournaments of the 2004 Summer Olympics, modernization measures were adopted. Architecture The Charilaou is a pure football stadium without running track for athletics competitions. The most obvious change after the renovation of 2004 was the establishment of a new grandstand. This is in contrast to the old holding a top rank, is what defined by a tier of boxes from the lower part. The stadium got new seats, which are the club colors of yellow and black. In addition, the grids were in front of the side stands, which separated the stands from the field, removed and, at the point where the local fans are housed by plexiglas. The stadium sometimes is called by the Aris fans as "La Bombonera", inspired by the emblematic home ground of Boca Juniors, a friendly club of Aris, who play often friendly matches with. It is related also with the atmosphere created by Aris fans. Future development Owner Karipidis plans to demolish the existing stands and rebuild the stadium to modern standards. The New capacity would be around 30,000 and the development in excess of €50 million. Other uses Below the grandstand, is located -next to the dressing rooms- a sports hall and a sports pool, which serves the swimming department of Aris Thessaloniki as a training facility. In addition, the stadium has a restaurant, cafes and catering areas for VIPs. Gallery See also List of football stadiums in Greece Lists of stadiums References External links Kleanthis Vikelides Stadium Γήπεδο Χαριλάου "Κλεάνθης Βικελίδης" stadia.gr Stadium Guide profile
Estadio Kleanthis Vikelidis

El Estadio Kleanthis Vikelídis (en griego: Στάδιο Κλεάνθης Βικελίδης) o Harilaou es un estadio situado en la ciudad de Salónica, Grecia. Fue construido en 1951 para albergar los partidos del Aris Salónica F.C., uno de los clubes de fútbol más populares de Grecia. Durante muchos años, el nombre oficial del terreno fue Estadio Aris, hasta que fue rebautizado en 2004 en honor de Kleanthis Vikelides, un legendario jugador del Aris en la década de 1930. Sin embargo, más comúnmente se conoce como Harilaou Stadium, barrio donde está construido el estadio. La capacidad del estadio era de 23 200 espectadores sentados, antes de su renovación con motivo de los Juegos Olímpicos de 2004, donde sirvió como campo de entrenamiento para la competición de fútbol, cuando se limitó su capacidad a 22 800 asientos. Sus instalaciones incluyen vestuarios, un gimnasio, una piscina, palcos vip, una sala vip, un restaurante con vista al campo y salas para la prensa. Véase también Anexo:Estadios de fútbol de Grecia Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Estadio Kleanthis Vikelidis. Estadio Kleanthis Vikelides. Web oficial del Aris F.C.
Stade Kleánthis-Vikelídis

Le stade Kleánthis-Vikelídis (en grec : Γήπεδο Κλεάνθης Βικελίδης) est un stade de football situé à Thessalonique (Grèce). Histoire Construit en 1951 pour accueillir les matchs à domicile de l’Aris Salonique, il porte longtemps le nom de Stade de l’Aris FC ou tout simplement de Stade Harilaou, du nom du quartier de Thessalonique où se situe le stade. En 2004 l’enceinte est entièrement rénovée en vue des Jeux olympiques d'Athènes et renommée en Stade Kleánthis-Vikelídis, en hommage à Kleánthis Vikelídis, ancienne gloire du club et membre de l'équipe qui remporta le Championnat de Grèce de football en 1946. La capacité d’accueil du stade est de 22 800 places, toutes assises. Notes et références Voir aussi Liens externes images du stade Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du football Portail de la Grèce
Stadion Kleanthis Vikelidis

Stadion Kleanthis Vikelidis (grčki: Στάδιο Κλεάνθης Βικελίδης) ili Harilaou (grčki: Χαριλάου) je nogometni stadion i dom solunskog Arisa. Otvoren je 6. studenog 1951. godine a dizajnirali su ga britanski i talijanski arhitekti Richard Rogers odnosno Renzo Piano. Kroz dugi niz godina, stadion je bio poznat pod jednostavnim imenom Stadion Aris. 2004. godine naziv mu je promijenjen u čast legendarnom Arisovom nogometašu i treneru Kleanthisu Vikelidisu (iako se češće koristi alternativni naziv Harilaou po gradskoj četvrti u kojoj je stadion izgrađen). Smješten je na jugoistoku Soluna te je okružen stambenim zgradama čime zbog čega je onemogućeno njegovo širenje. Stadion Kleanthis Vikelidis je službeno otvoren 6. studenog 1951. te je prva utakmica odigrana na njemu između domaćeg Arisa i pirejskog Olympiacosa. Taj susret dobili su gosti s 2:1. Početkom 1990-ih na njemu su postavljeni reflektori te je Aris svoju prvu utakmicu pod svjetlima reflektora odigrao u srpnju 1993. godine protiv gradskog rivala Iraklisa koju je dobio minimalnom pobjedom. Kapacitet stadiona iznosi 22.800 mjesta dok je za potrebe održavanja međunarodnih utakmica, njegov kapacitet smanjen na 18.540 u potpunosti sjedećih mjesta. Stadion je obnovljen 2003. godine za potrebe Olimpijade 2004. kojoj je Atena bila domaćin. Osim terena i tribina, stadionski kompleks uključuje i teretanu, bazen, VIP lože te restoran. Izvori
Stadio Kleanthis Vikelidis

Lo stadio Kleanthis Vikelidis (gr. Στάδιο Κλεάνθης Βικελίδης) è uno stadio situato a Salonicco, in Grecia. Ospita le partite casalinghe dell'Arīs Salonicco. Storia Costruito nel 1951, per molti anni il nome dello stadio fu Aris Stadium, fino a quando lo stadio cambiò nome in "stadio Kleanthis Vikelidis" in onore di Kleanthis Vikelidis, un giocatore dell'Aris Salonicco negli anni '30. Inizialmente la capienza dello stadio era di 23.200, poi ridotti a 22.800 per i Giochi olimpici del 2004. L'Arīs Salonicco ha utilizzato questo stadio nell'edizione 2010-2011 dell'Europa League. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su stadio Kleanthis Vikelidis
Kleanthis Vikelidisstadion

Het Kleanthis Vikelidisstadion (Grieks: Στάδιο Κλεάνθης Βικελίδης) is een multifunctioneel stadion in Thessaloniki, een stad in Griekenland. Het stadion heette eerder Gipedo Areos. De bijnaam van het stadion is 'Charilaou'. Het stadion is vernoemd naar Kleanthis Vikelidis (1916–1988), een Grieks voetballer die tussen 1933 en 1949 speelde voor Aris FC en het Griekse voetbalelftal. In het stadion is plaats voor 22.000 toeschouwers. Het stadion werd geopend op 6 november 1951. Het werd drie keer gerenoveerd. In 1972 kwam er een nieuw dak, in 1975 kwam er een nieuwe noordelijke tribune bij en in 2004 om het stadion geschikt te maken voor de Olympische Spelen. Het stadion wordt vooral gebruikt voor voetbalwedstrijden, de voetbalclub Aris FC maakt gebruik van dit stadion. Het stadion werd in 2004 gebruikt voor het voetbaltoernooi als trainingsveld. Het Griekse voetbalelftal speelde hier een aantal interlands. Interlands
Stadion im. Kleantisa Wikielidisa

Stadion im. Kleantisa Wikielidisa (gr. Γήπεδο Κλεάνθης Βικελίδης) – grecki stadion piłkarski położony w Salonikach. Stadion został zbudowany 1951 roku, a na co dzień grają na nim piłkarze Arisu Saloniki jednego z najbardziej popularnych klubów piłkarskich w Grecji. Przez większy okres historii stadion nazywał się Stadion Arisu. Niedawno jego nazwę zmieniono na cześć piłkarza Arisu grającego w latach 40 Kleantisa Wikielidisa. Pojemność stadionu wynosi 23 303 miejsca. Stadion został poddany renowacji w 2004 roku na Igrzyska Olimpijskie, gdzie swoje mecze treningowe odbywały piłkarskie drużyny olimpijskie. Na terenie stadionu znajdują się m.in. siłownia, basen, loża VIP, restauracja z widokiem na boisko oraz miejsca dla prasy.
Клеантис Викелидис (стадион)

«Клеа́нтис Викели́дис» (греч. Στάδιο Κλεάνθης Βικελίδης) — стадион в городе Салоники, Греция. Построен в 1951 году (в 1970-х годах к стадиону было пристроено несколько новых трибун). Домашний стадион футбольного клуба «Арис», принадлежит спортивному обществу «Арис». На протяжении многих лет стадион имел название «Арис», но в 2004 году был переименован в честь игрока «Ариса» 1940-х годов Клеантиса Викелидиса. Чаще стадион называют «Хирилау», из-за того, что стадион расположен в округе Хирилау. В 2004 году во время летних Олимпийских игр стадион служил в качестве тренировочного поля. Во многом из-за Олимпийских игр стадион подвергся небольшой реконструкции. В помещениях стадиона есть тренажёрный зал, бассейн, различные спортивные залы, ресторан «Aris Sports Cafe», фирменный клубный магазин «Aris Megastore», магазин сотовой связи «Aris Mobile», а также помещения для тележурналистов и представителей прессы. 11 марта 1979 года на матче «Арис» — АЕК было зафиксировано рекордное число зрителей 27 500, этот рекорд держится и по сей день. Галерея Примечания Ссылки Официальный сайт «Ариса» (греч.) (англ.) Стадион «Клеантис Викелидис» на сайте «Worldstadiums.com» Архивная копия от 22 января 2009 на Wayback Machine
Стадион Клеантис Викелидис

Стадион Клеантис Викелидис (грч. Στάδιο Κλεάνθης Βικελίδης, Γήπεδο Χαριλάου) је фудбалски стадион у Солуну, Грчка. Стадион је изграђен 1951. године и служио је као домаћи терен Арис Ф.К. из Солуна, једног од најпопуларнијих фудбалских клубова у Грчкој. Оригинално назван стадион Арис, касније је преименован у част Клеантиса Викелидиса, легендарног играча клуба из 1930-их. Познат је и као „Стадион Хаирилау“, по имену округа где се налази. Првобитни капацитет од 23.200 места смањен је на 22.800 због реновирања за Олимпијске игре 2004. године, када је коришћен за фудбалске утакмице. Садржаји стадиона укључују свлачионице, теретану, базен, ВИП ложе и салон, ресторан с погледом на игралиште и просторије за новинаре. Капацитет стадиона остаје 22.800 места. Историја Фудбалски стадион отворен је 1951. године и прошириван је у више фаза. Терен је први пут постављен на траву 1969. године. Западна трибина покривена је кровом 1972. године, док је северна трибина, намењена домаћим навијачима, завршена 1975. године. Модернизација је спроведена за време Олимпијских фудбалских турнира на Летњим олимпијским играма 2004. године. Архитектура Хаирилау је чист фудбалски стадион без атлетске стазе. Најзначајнија промена после реновирања 2004. године била је изградња нове трибине, што је контраст у односу на стари распоред са високим рангом, који је био карактеристичан по низу ложа у доњем делу. Стадион је опремљен новим седиштима у клупским бојама, жутој и црној. Такође, уклоњене су решетке испред бочних трибина које су раздвајале трибине од терена, а на месту за домаће навијаче постављен је плексиглас. Навијачи Ариса понекад стадион називају „Ла Бомбонера”, инспирисани истоименим стадионом Боке Јуниорс, пријатељског клуба, са којим Арис често одиграва пријатељске мечеве. То је такође повезано са атмосфером коју стварају њихови навијачи. Референце Спољашње везе Стадион Клеантис Викелидис Стадион Шарилаоу "Клеантис Викелидис" Профил стадиона
Клеантіс Вікелідіс (стадіон)

Стадіон «Клеантіс Вікелідіс» (грец. Γήπεδο Κλεάνθης Βικελίδης) — стадіон у місті Салоніки, Греція. Інформація «Клеантіс Вікелідіс» — домашня арена місцевого футбольного клубу «Аріс», але належить спортивному союзу міста — «Аріс». Збудований у 1951 році, у 1970-і-х роках до стадіону були прибудовані декілька нових трибун. Протягом багатьох років стадіон називався «Аріс», але у 2004 році його було перейменовано на честь гравця «Аріса» 1940-х років Клеантіса Вікелідіса. Частіше стадіон називають «Харілау», через те, що він розташований в окрузі Харілау. Стадіон вміщує 22 800 глядачів. У 2004 році під час літніх Олімпійських ігор стадіон використовувався як тренувальне поле. В основному через проведення Олімпійських ігор стадіон було реконструйовано. В приміщеннях стадіону знаходяться фітнес-центр, басейн, різні спортивні зали, ресторан «Aris Sports Cafe», фірмовий магазин «Aris Megastore», магазин стільникового зв'язку «Aris Mobile», а також приміщення для журналістів та інших представників преси. 11 березня 1979 року під час матчу «Аріс» — АЕК була зафіксовна рекордна кількість глядачів — 27 500, і цей рекорд тримається до цього часу. Галерея Примітки Посилання Офіційний сайт «Аріса» (гр.) Стадіон «Клеантіс Вікелідіс» на сайті «Worldstadiums.com» [Архівовано 22 Січня 2009 у Wayback Machine.] (англ.)
Escháti

Escháti (en grec moderne : Εσχάτη), ou Mérmigas (Μέρμηγκας), est une petite île volcanique rocheuse inhabitée, dans le sud de la mer Égée. Elle est située au sud-ouest de Santorin, et c’est la plus méridionale du groupe des Îles Christianá, qui appartiennent administrativement au district municipal de Thíra, dans la municipalité du même nom. Le point culminant est à 23 mètres au-dessus du niveau de la mer. Ses extrémités sud-ouest et nord-est sont entourées de récifs. Mais à une distance de sécurité d’environ 185 m autour de l’îlot, les eaux sont assez profondes. Notes et références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Eschati » (voir la liste des auteurs). Liens externes Portail de la Grèce Portail des îles Portail de la mer Méditerranée
Эсхати

Эсха́ти (греч. Εσχάτη «последний») — необитаемый скалистый остров в Греции, в Эгейском море к юго-западу от Тиры. Относится к группе островов Христиана в архипелаге Киклады. Входит в сообщество Тиру в общине (диме) Тире в периферийной единице Тире в периферии Южных Эгейских островах. Наивысшая точка 23 метра над уровнем моря. Эсхати — последний остров в группе из трёх островов. К северо-западу в трех километрах находится Христиани, в двух километрах — Асканья. Примечания
Boog van Galerius

De boog van Galerius is een triomfboog in Thessaloniki opgedragen aan de Romeinse keizer Galerius. Oorspronkelijk waren het drie bogen, maar alleen het middelste gedeelte is nog behouden. De boog sloot aan op een paleis waarvan de resten nog te vinden zijn op de Platia Navarinou. Het nog resterende gedeelte van de triomfboog met de twee pijlers is bekleed met stenen reliëfs van een zeer matige kwaliteit. Er staat een oorlogsscène met olifanten, verder het offer van Galerius met aan de linkerkant zijn schoonvader Diocletianus en een scène waarbij Galerius zijn soldaten toespreekt. Galerius is afkomstig van een boerenfamilie uit Illyricum. Zijn precieze geboortedatum is niet bekend, maar wordt geschat op ca. 250, aangezien hij heeft gediend onder Aurelianus. Als jongen was Galerius een schaapherder, net als zijn vader. Onder Aurelianus en Probus was hij soldaat, maar verder is er niets van hem bekend vóór zijn benoeming tot Caesar op 1 maart 293 door Diocletianus. Galerius verliet ook zijn vrouw, en hertrouwde met Valeria, de dochter van Diocletianus.
Arco de Galério

O Arco de Galério (em grego: αψίδα του Γαλερίου ou Kamara,em grego: καμάρα) e a Rotunda de Galério (ροτόντα του Γαλερίου) são monumentos próximos da cidade de Tessalónica (ou Salonica), na região da Macedónia Central, no norte da Grécia. Ambas as estruturas estão classificadas como Património da Humanidade desde 1988, no conjunto denominado Monumentos Paleocristãos e Bizantinos de Tessalónica com o código 456-02. História No século IV, o imperador romano Galério mandou construir estas duas estruturas como elementos de um recinto imperial anexos ao seu palácio de Salonica, cujos restos foram encontrados a sudoeste. O palácio de Galério foi construído em grande escala usando principalmente materiais locais, talvez no espaço deixado por um incêndio. Conservam-se amplas zonas de mosaico em várias zonas. Uma estrutura vinculada ao palácio e chamada Sala Octogonal fica no extremo sudoeste da zona escavada em 40° 37′ 48,53″ N, 22° 56′ 55,99″ L. Tido primeiro como mausoléu, poderia ter sido uma entrada monumental para o palácio. Junto ao palácio para nordeste, ficava um hipódromo. Estes três monumentos (palácio, arco e rotunda) estavam ligados por uma calçada que atravessava o arco e que constituía a artéria este-oeste da cidade. Servindo-se da sua monumentalidade, o Arco de Galério enfatizou o poder do imperador, que vinculava a construção de grandes estruturas com a prosperidade da Salonica do século IV. O arco é composto por um núcleo de alvenaria revestido de painéis escultóricos de mármore que comemoram uma vitória sobre os persas sassânidas numa das Guerras Romano-Persas. Conserva-se no momento presente menos de metade do arco original. Referências Ligações externas
Миртос (плаж)

Миртос (на гръцки: παραλία Μύρτου) е плаж в северозападната част на остров Кефалония, Гърция. Плажът е на брега на Йонийско море, в подножието на две планини – Агия Динати (1131 m) и Калон Орос (901 m). В проучването на Министерството на туризма на Гърция дванадесет пъти е класиран на първо място като най-красив гръцки плаж. Присъства и в международните класации като един от най-добрите плажове със зашеметяващо красива околност, тюркоазени води и лесен достъп. Миртос е покрит с обли, гладки, бели камъчета като седиментът е от мраморни парчета. До него се достига от село Диварата по двукилометров криволичещ път с остри завои, на места 180-градусови, които предлагат възхитителна панорама към морето. По време на активния летен сезон от село Агия Ефимия е осигурен и автобусен транспорт. На самия плаж има бар, шезлонги и чадъри. До него е направен паркинг за автомобили, а на скалите над плажа има таверни. На Миртос са заснети и сцени от филма „Мандолината на капитан Корели“ с участието на Никълъс Кейдж и Пенелопе Крус. Източници
Myrtos (Strand)

Myrtos (griechisch Μύρτος (m. sg.)) ist ein Kieselstrand in der gleichnamigen Bucht auf Kefalonia im Gemeindebezirk Pylaros. Lage und Infrastruktur Eingerahmt wird dieser durch eine Steilwand inmitten der beiden Berge Agia Dynati und Kalon Oros (901 m ü. M.), von der Straße auf etwa 800 m ü. M. bietet sich ein panoramischer Blick auf den Strand. Es handelt sich um ein Bruch- und Schollengebiet par exellence, dessen Entstehung auf die jüngere Bruch- und Erdbebenbildung zurückgeht, die sämtliche in der ursprünglichen Altersstellung der Gebirgszonen vorhandenen Höhenunterschiede umgestaltet hat. Die Gegend ist landschaftlich geschützt und darf nicht bebaut werden. Eine Ausnahme ist ein einziges Haus, welches Bestandschutz genießt, welches vor rund 5 Jahrzehnten mit einer Baugenehmigung errichtet wurde. Erschlossen ist der Strand über eine Straße, die seit 2006 am Ende eine Wendeschleife hat. Entlang dieser sind Parkplätze angelegt. Von Agia Efimia aus gibt es eine Busverbindung, jedoch wird zum Besuch des Strands zumeist der Individualverkehr genutzt. Am Strand befindet sich ein Pavillon der Gemeinde, an dem Getränke verkauft werden. Bedeutung Myrtos findet sich (nicht zuletzt aufgrund der landschaftlichen Einbettung und des Blicks von der Steilwand) als Abbildung in zahlreichen Publikationen über Griechenland. Verglichen wird der Strand mit dem Strand Petani im Westen der Insel. Auch hat er zahlreiche Auszeichnungen bekommen, so etwa bester griechischer Strand (12 Mal in Folge) oder Nr. 36 der weltweiten Reiseziele, die Nr. 6 der Top-Ten-Strände in Europa, World's best beaches Nr. 5 „Traumort des Tages: Der vielleicht schönste Strand am Mittelmeer“ (Geo) oder als Reiseempfehlung des Daily Telegraph usw. Weblinks Geosite No 34. Myrtos. Kefalonia - Ithaca Geopark, abgerufen am 28. Juli 2025. Einzelnachweise
Myrtos Beach

Myrtos Beach (Greek: Παραλία Μύρτου [Míːrtɒs]) is in the region of Pylaros, in the north-west of Kefalonia island, in the Ionian Sea of Greece. Myrtos beach lies between the feet of two mountains, Agia Dynati and Kalon Oros (901m). Geology The surrounding sediment at Myrtos Beach is generally made up of marble material, a metamorphosed limestone. The beach is made up of round, white cobblestones. The sediment gradually becomes smaller as you approach the shoreline. Because the slope angle has an abrupt drop near the edge of the shoreline, the wave energy is very high and causes the gradation trends from cobbles to pebbles along the beach. Longshore drift, along with wave energy, has shaped the shore. As waves curve along the beach they also pick up the finest bits of marble; this creates sediment plumes that follow the curve of the beach with the direction of the waves giving the water a shade of turquoise. Fame Myrtos has been described as "one of the most dramatic beaches in Greece", with its "mile-and-a-half long arc of dazzling white pebbles." It was used as the location for the mine explosion episode in the film Captain Corelli's Mandolin. Myrtos has been voted 12 times the best Greek beach while it regularly features in best beaches lists. Travel and Amenities A steep, winding road, about 2 km in length and with hairpin turns, leads down to the beach from the village of Divarata. During the high tourist-season in the summer, the Municipality of Pylaros runs a public bus service to and from Myrtos Beach, departing from the harbour area in Agia Efimia. Timetables can be found at the Tourist Information office in Agia Efimia and may also be listed online. The bus stops on the road leading down to the beach, with a brief walk down. Private-car parking is available at the base of the cliffs. There are several tavernas at the top of the road leading down to the beach in the village of Divarata. Photo gallery References External links kefaloniavisit.com: The famous beach of Myrtos Myrtos Beach video
Plage de Mýrtos

La plage de Mýrtos (grec moderne : παραλία Μύρτου / paralía Mýrtou), ou simplement Mýrtos (Μύρτος), se trouve dans la région de Pýlaros, au nord-ouest de l'île de Céphalonie, dans la mer Ionienne en Grèce. La plage de Mýrtos est située au pied de deux montagnes, Agia Dynati et Kalon Oros (901 m). Géologie La plage est constituée de galets ronds et blancs. La dérive littorale, ainsi que l’énergie des vagues, ont façonné le rivage. Lorsque les vagues se courbent le long de la plage, elles ramassent également les plus beaux morceaux de marbre ; cela crée des panaches de sédiments qui suivent la courbe de la plage avec la direction des vagues donnant à l'eau une nuance de turquoise. Notoriété Mýrtos a été décrite comme « l'une des plages les plus spectaculaires de Grèce », avec son « arc de galets blancs éblouissants d'un mile et demi de long ». Elle a été utilisée comme lieu de tournage de l'épisode de l'explosion de la mine dans le film La Mandoline du capitaine Corelli. Mýrtos a été élue 12 fois meilleure plage grecque et figure régulièrement dans les listes des meilleures plages. Une route escarpée et sinueuse, d'environ 2 km descend jusqu'à la plage depuis le village de Divarata. Pendant la haute saison touristique en été, la municipalité de Pýlaros propose un service de bus public vers et depuis la plage de Mýrtos, au départ de la zone portuaire d'Agia Efimia. Les horaires sont disponibles au bureau d'information touristique d'Agia Efimia et peuvent également être répertoriés en ligne. Un parking privé est disponible au pied des falaises. Galerie Références Liens externes kefaloniavisit.com: The famous beach of Myrtos[usurped] Myrtos Beach video Source de traduction Portail de la Grèce Portail de la mer Méditerranée