Jez Akosombo

Jez Akosombo, znan tudi kot jez Volta, je hidroelektrarna na reki Volti v jugovzhodni [a|Gani]] v soteski Akosombo in je del Volta River Authority. Gradnja jezu je poplavila del porečja reke Volte in posledično privedla do nastanka jezera Volta. Jezero Volta, umetno jezero v Gani, je po površini največje umetno jezero na svetu. Pokriva 8502 km2, kar je 3,6 % kopnega Gane. S prostornino 148 km3 je jezero Volta tretje največje umetno jezero na svetu po prostornini; največje je jezero Kariba, ki vsebuje 185 km3 vode. Glavni namen jezu Akosombo je bil zagotavljanje električne energije za aluminijasto industrijo. Jez Akosombo so imenovali »največja posamezna naložba v načrte gospodarskega razvoja Gane«. Jez je pomemben za zagotavljanje večine električne energije tako v Togu kot v Beninu, čeprav naj bi gradnja jezu Adjarala (na reki Mono v Togu) zmanjšala odvisnost teh držav od uvožene električne energije. Prvotna električna moč jezu je bila 912 megavatov (1.223.000 KM), ki je bila v projektu prenove, ki je bila zaključena leta 2006, nadgrajena na 1020 megavatov (1.370.000 KM). Poplave, ki so ustvarile zajezitveno jezero Volta, so razselile veliko ljudi in imele pomemben vpliv na lokalno okolje, vključno s seizmično aktivnostjo, ki je povzročila erozijo obale; spremenjena hidrologija je povzročila mikroklimatske spremembe z manj dežja in višjimi temperaturami. Tla okoli jezera so manj rodovitna kot tla pod njim, intenzivna kmetijska raba pa je zahtevala uporabo gnojil, kar je posledično privedlo do evtrofikacije, ki je med drugim povzročila eksplozivno rast invazivnega plevela, ki otežuje plovbo in transport po vodi ter ustvarja habitat za prenašalce bolezni, ki se prenašajo z vodo, kot so shistosomoza, Onchocerciasis (rečna slepota) in malarija. Preselitev razseljenih prebivalcev se je izkazala za zapleteno in v nekaterih primerih neuspešno; tradicionalne kmetijske prakse so izginile, revščina pa se je povečala. Zasnova Jez je leta 1915 zasnoval geolog Albert Kitson, vendar načrti niso bili izdelani vse do 1940-ih. Razvoj porečja reke Volte je bil predlagan leta 1949, a ker sredstev ni bilo dovolj, je ameriško podjetje Volta Aluminum Company (Valco) posodilo denar Gani za gradnjo jezu. Predsednik Kwame Nkrumah je sprejel projekt hidroelektrarne na reki Volti in naročil avstralskemu arhitektu Kennethu Scottu, naj mu zasnuje rezidenco s pogledom na jez. Jez je dolg 660 m in visok 114 m, sestavljen iz visokega nasipa iz kamnin. Ima širino osnove 366 m in strukturno prostornino 7.900.000 m3. Jezero, ki ga je ustvaril jez, jezero Volta, ima prostornino 148 km3 in površino 8502 km2. Jezero je dolgo 400 km. Najvišja gladina jezera je 84,73 m, najnižja pa 73,15 m. Na vzhodni strani jezu sta dva sosednja prelivna kanala, ki lahko izpustita približno 34.000 m3/s vode. Vsak prelivni kanal vsebuje šest jeklenih zapornic, širokih 11,5 metra in visokih 13,7 metra. Elektrarna vsebuje šest Francisovih turbin z močjo 170 megavatov. Vsaka turbina se oskrbuje z vodo prek cevovoda dolžine 112–116 metrov in premera 7,2 metra z največjim hidravličnim tlakom 68,8 m. Končni predlog je orisal gradnjo talilnice aluminija v Temi, jez, zgrajen v Akosombu za napajanje talilnice in omrežje daljnovodov, nameščenih skozi južno Gano. Pričakovalo se je, da bo talilnica aluminija sčasoma zagotovila prihodke, potrebne za vzpostavitev lokalnega rudarjenja in rafiniranja boksita, kar bi omogočilo proizvodnjo aluminija brez uvoza tujega aluminijevega oksida. Razvoj aluminijaste industrije v Gani je bil odvisen od predlagane hidroelektrarne. Talilnico aluminija v okviru predlaganega projekta je nadzorovalo ameriško podjetje Kaiser Aluminum, upravlja pa jo Valco. Finančno naložbo je talilnica prejela od delničarjev Valca s podporo Izvozno-uvozne banke Združenih držav. Vendar pa Valco ni investiral, ne da bi prej pridobil zagotovila ganske vlade, kot so oprostitve davkov na trgovino za podjetja in znižani nakupi električne energije. Ocenjeni skupni stroški projekta so znašali 258 milijonov dolarjev. Gradnja Maja 1960 je ganska vlada objavila ponudbe za gradnjo hidroelektrarne. Leta 1961 je naročilo dobil italijanski konzorcij Impregilo, ki je pravkar dokončal jez Kariba. Leta 1961 je ganski parlament s sprejetjem Zakona o razvoju reke Volte ustanovil Upravo za reko Volta (VRA). Temeljne dejavnosti VRA so strukturirale šest članov upravnega odbora in Nkrumah kot predsednik. Glavna naloga VRA je upravljanje razvoja porečja reke Volta, kar je vključevalo gradnjo in nadzor jezu, elektrarne in omrežja za prenos električne energije. VRA je odgovorna za akumulacijsko jezero, ki ga jez zadržuje, ribolov v jezeru, promet in komunikacije po jezeru ter dobrobit prebivalcev okoli jezera. Jez je bil zgrajen med letoma 1961 in 1965. Njegov razvoj je prevzela ganska vlada, 25 % pa so financirale Mednarodna banka za obnovo in razvoj, Svetovna banka, Združene države Amerike in Združeno kraljestvo. Impreglio je izvedel poglabljanje rečne struge in odvodnjavanje kanala ter jez dokončal mesec dni prej, kot je bilo predvideno, kljub poplavam reke Volta leta 1963, ki so delo zavlekle za več kot tri mesece. Med letoma 1961 in 1966 je med gradnjo jezu umrlo 28 delavcev podjetja Impregilo. V njihovo čast so postavljeni spomeniki v občini Akosombo in katoliški cerkvi sv. Barbare. Gradnja jezu Akosombo je povzročila poplavljanje dela porečja reke Volta in njenih gorvodnih polj ter nastanek jezera Volta, ki pokriva 3,6 % celotne površine Gane. Jezero Volta je nastalo med letoma 1962 in 1966 ter je zahtevalo preselitev približno 80.000 ljudi, kar je predstavljalo 1 % prebivalstva. Prebivalci 700 vasi so bili dve leti pred dokončanjem jezu preseljeni v 52 vasi za ponovno naselitev; program preselitve je vodil VRA. Dva odstotka prebivalstva za ponovno naselitev so bili ribiči v obrežju, večina pa so bili samooskrbni kmetje. Vzhodna regija Gane in prebivalstvo, vključeno v njena okrožja, sta bila najbolj izpostavljena učinkom projekta. Proizvodnja električne energije Jez oskrbuje z električno energijo Gano in sosednje zahodnoafriške države, vključno s Togom in Beninom. Sprva je bilo 20 % električne energije iz jezu Akosombo (ki je zadovoljevala 70 % nacionalnega povpraševanja) dobavljenih Gancem v obliki električne energije, preostalih 80 % pa je bilo proizvedenih za Valco. Ganska vlada je bila po pogodbi dolžna plačati več kot 50 % stroškov gradnje Akosomba, vendar je država smela imeti le 20 % proizvedene električne energije. Nekateri komentatorji so zaskrbljeni, da je to primer neokolonializma. V zadnjih letih se je proizvodnja elektrarne Valco zmanjšala, kar je omogočilo uporabo zmogljivosti Akosomba za zadovoljevanje naraščajočega domačega povpraševanja. Sprva so proizvodne zmogljivosti jezu močno presegale dejansko povpraševanje, medtem ko je povpraševanje od začetka gradnje jezu povzročilo podvojitev proizvodnje hidroelektrarne. Industrijska in gospodarska širitev Gane je sprožila večje povpraševanje po električni energiji, ki je preseglo zmogljivosti elektrarne Akosombo. Do leta 1981 je bil v Kpongu, dolvodno od Akosomba, zgrajen manjši jez, zato so bile za vzdrževanje proizvodnje hidroelektrarn potrebne nadgradnje Akosomba. Naraščajoče povpraševanje po energiji presega tisto, kar lahko zagotovi obstoječa infrastruktura. Potrebe po energiji so skupaj z nepredvidenimi okoljskimi trendi povzročile ponavljajoče se izpade električne energije in večje izpade električne energije. Opažen je bil splošen trend nižjih gladin jezera, včasih pod nivojem, potrebnim za delovanje generatorjev. V začetku leta 2007 so bili izraženi pomisleki glede oskrbe z električno energijo iz jezu zaradi nizke gladine vode v akumulacijskem jezeru Volta. V drugi polovici leta 2007 se je ta zaskrbljenost v veliki meri zmanjšala, ko je v porečju reke Volte padlo močno deževje. Leta 2010 je bil na jezu zabeležen najvišji nivo vode doslej. Zaradi tega je bilo treba odpreti zapornice na nadmorski višini akumulacijskega jezera 84,45 m, zato se je voda iz jezera več tednov razlivala, kar je povzročilo poplave dolvodno. Vplivi Jez Akosombo je imel koristi od nekaterih industrijskih in gospodarskih dejavnosti zaradi dodajanja jezerskega prometa, povečanega ribolova, novih kmetijskih dejavnosti ob obali in turizma. Biološki habitat V času po izgradnji jezu se je kmetijska produktivnost vzdolž jezera in pripadajočih pritokov stalno zmanjševala. Zemljišče, ki obdaja jezero Volta, ni niti približno tako rodovitno kot prej obdelana zemljišča pod jezerom, močna kmetijska dejavnost pa je od takrat izčrpala že tako neustrezna tla. Kmetijski sistemi v nižjih tokovih izgubljajo rodovitnost tal brez občasnih poplav, ki so prinašale hranila v tla, preden je jez ustavil naravni rečni tok. Rast komercialno intenzivnega kmetijstva je povzročila povečanje odtekanja gnojil v reko. To je skupaj z odtekanjem bližnjih govedorejskih rek in onesnaženjem z odplakami povzročilo evtrofikacijo rečnih voda. Obogatitev s hranili je v kombinaciji z nizkim vodostajem omogočila vdor vodnih alg (Ceratophyllum). Ti pleveli so postali velikanski izziv za vodno plovbo in promet. Človekovo blagostanje Prisotnost vrste Ceratophyllum vzdolž jezera in znotraj pritokov je povzročila še večjo škodo za lokalno zdravje ljudi. Pleveli zagotavljajo potreben habitat za črne mušice, komarje in polže, ki so prenašalci bolezni, ki se prenašajo z vodo, kot so shistosomoza, Onchocerciasis (rečna slepota) in malarija. Od postavitve jezu so se te bolezni znatno povečale. Zlasti v vaseh, kjer so se preselili ljudje, se je od nastanka jezera Volta povečala razširjenost bolezni, verjetnost okužbe v vasi pa je odvisna od bližine jezera. Zaradi tega porasta razširjenosti bolezni so bili še posebej prizadeti otroci in ribiči. Poleg tega je degradacija vodnega habitata povzročila upad populacij kozic in školjk. Fizično zdravje lokalnih skupnosti se je zaradi te izgube populacij školjk poslabšalo, saj so te predstavljale bistven vir prehranskih beljakovin. Prav tako so podeželska in industrijska gospodarstva utrpela finančne izgube, povezane z uničenjem rečnega ribogojstva. Povečane migracije ljudi na tem območju so posledica revščine in neugodnih razmer za preselitev. Te migracije so poslabšale širjenje virusa HIV in privedle do njegove večje razširjenosti v skupnostih porečja Volta. Okrožji Manja Krobo in Jilo Krobo, ki ležita v jugozahodnem delu porečja Volta, sta pretežno avtohtoni skupnosti in imata nesorazmerno visoko razširjenost virusa HIV, kar kaže na to, kako so lokalni dejavniki vplivali na ta okrožja. Komercialno spolno delo je zacvetelo kot odgovor na tisoče moških delavcev, ki so bili na tem območju, da bi gradili jez. Deset odstotkov žensk v rodni dobi iz teh dveh okrožij se je v tem času izselilo iz svojih okrožij. Leta 1986 je bilo »90 % žrtev aidsa v Gani žensk, 96 % pa jih je pred kratkim živelo zunaj države«. Socioekonomija Izguba zemlje, ki jo je utrpelo 80.000 prisilno preseljenih ljudi, je pomenila izgubo njihovih primarnih gospodarskih dejavnosti, kot sta ribolov in kmetijstvo, izgubo domov, izgubo družinskih grobov, izgubo stabilnosti skupnosti in sčasoma izgubo pomembnih družbenih vrednot.[8] Program preselitve je pokazal družbeno kompleksnost, povezano z vzpostavljanjem »socialno kohezivnih in integriranih« skupnosti. Nezadostno načrtovanje je povzročilo preselitev skupnosti na območja, ki niso ustrezala njihovemu prejšnjemu načinu življenja in tradicijam. Izguba naravno rodovitnih tal pod jezerom Volta je vplivala na tradicionalne kmetijske prakse. Slabe življenjske razmere v preseljenih vaseh so očitne iz zmanjšanja prebivalstva po preselitvi. Zlasti ena preseljena vas je v 23 letih po preselitvi doživela več kot 50-odstotno zmanjšanje prebivalstva. Povečana ekonomska tveganja in izkušnje z revščino so povezane s tistimi skupnostmi, ki jih je razvoj reke Volta najbolj prizadel. Obsežne migracije ljudi in degradacija naravnih virov na območju porečja Volta sta posledica revščine v povezavi s pritiski prebivalstva. Fizično okolje Seizmičnost, ki jo povzročajo zajezitvena jezera, je bila zabeležena zaradi prilagoditev skorje zaradi dodane teže vode v jezeru Volta. Ustje reke se od sprememb do delte reke premakne proti vzhodu, kar je privedlo do nadaljnje obalne erozije. Spremembe v rečni hidrologiji so spremenile lokalni toplotni bilanc, kar je povzročilo mikroklimatske spremembe, kot so zmanjšanje padavin in višje povprečne mesečne temperature. Vsi ti obsežnejši okoljski vplivi še poslabšujejo težave, povezane z motnjami v lokalnih gospodarskih dejavnostih in s tem povezanimi težkimi pogoji za dobro počutje ljudi. Študija primera Mednarodne zveze geodetov je pokazala, da je jez pomembno vplival na erozijo obale pregrade, ki ločuje laguno Keta od morja. Dr. Isaac Boateng je izračunal zmanjšanje rečnih sedimentov z 71 milijonov kubičnih metrov na leto na samo 7 milijonov kubičnih metrov na leto. Razlitje Do leta 2023 je skupnost ob jezu Akosombo nazadnje poplavila leta 2010 zaradi nadzorovanega razlitja vode iz jezu. 15. septembra 2023 je Uprava za reko Volta (VRA) sprožila nadzorovano razlitje vode iz jezov Akosombo in Kpong v vzhodni regiji. To nadzorovano razlitje je povzročilo poplave v skupnostih vzdolž spodnjega dela Volte, kar je povzročilo prekinitve oskrbe z električno energijo. Številne žrtve so zaradi poplav izgubile svoje imetje in sredstva za preživetje. Med škodo so bila uničena kmetijska zemljišča, hiše in nepremičnine. Sklici Viri Zunanje povezave Video documentary on the history of the dam. Published by the Volta River Authority (2013) Ghana Web – History of The Dam Volta River Project economics Arhivirano 8 April 2012 na Wayback Machine. University of Ghana History of Akosombo dam VRA honours Italy, contractors of Akosombo, Kpong dams