NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Reserva natural estricta de Bitxvintà-Miusseri

La Reserva natural estricta de Bitxvintà-Miusseri (georgià: ბიჭვინთა-მიუსერის სახელმწიფო ნაკრძალი) és una àrea protegida del districte de Gagra i del districte de Gudauta a Abkhàzia, antiga regió d'Abkhàzia a Geòrgia. L'objectiu principal de la reserva és protegir la relíquia de Bitxvintà i la flora i la fauna colonitzades. La Reserva natural estricta de Bitxvintà-Miusseri es troba a la costa del mar Negre d'Abkhàzia i té tres seccions: Myussera (215 hectàrees), Lidzava (165 hectàrees) i Pitsunda (1296 hectàrees). La Reserva natural estricta de Bitxvintà-Miusseri, famosa pels boscos de pi pitsundià (Pinus brutia var. Pityusa). També hi ha Buxus colchica, la noguera caucàsica (Pterocarya fraxinifolia), el teix (Taxus baccata), la figuera còlquica (Ficus colchica) i Diospyros lotus que són típics dels paisatges del mar Mediterrani. Referències
Bichvinta-Miuseri Strict Nature Reserve

Bichvinta-Miuseri Strict Nature Reserve (Georgian: ბიჭვინთა-მიუსერის სახელმწიფო ნაკრძალი, romanized: bich'vinta-miuseris sakhelmts'ipo nak'rdzali) is a protected area in the Gagra District and Gudauta District of Abkhazia, Georgia. The reserve's main goal is protecting Bichvinta's relic and colonized flora and fauna. Geography Bichvinta-Miuseri Strict Nature Reserve is located on the Black Sea coast of Abkhazia and has three sections: Miusera (215 hectares), Lidzava (165 hectares) and Pitsunda (1296 hectares). Flora Bichvinta-Miuseri Strict Nature Reserve famous for groves of Pitsundian pine (Pinus brutia var. pityusa). There are also Buxus colchica, Caucasian walnut (Pterocarya fraxinifolia), yew (Taxus baccata), Colchic figs (Ficus colchica), and Diospyros lotus which are typical for landscapes around the Mediterranean Sea. See also Pitsunda References
Reserva Estrita Natural Bichvinta-Miuseri

A Reserva Estrita Natural Bichvinta-Miuseri (em georgiano: ბიჭვინთა-მიუსერის სახელმწიფო ნაკრძალი) é uma área protegida no distrito de Gagra e no distrito de Gudauta da Abkhazia, anteriormente região da Abkhazia na Geórgia. O objectivo principal da reserva é proteger a relíquia e a flora e fauna colonizadas de Bichvinta. Referências
Bitjvinta-Miusera naturreservat

Bitjvinta-Miusera naturreservat (georgiska: ბიჭვინთა-მიუსერის ნაკრძალი, Bitjvinta-Miuseris nakrdzali) är ett naturreservat i Georgien. Det ligger vid Svarta havets kust i distrikten Gagra och Gudauta i Abchazien. Naturreservatet, som etablerades 1966, omfattar tre områden: Bitjvinta (165 hektar), Miusera (218 ha) och Lidzava (1 296 ha). Källor
Metechi-Kirche

Die Metechi-Kirche (georgisch მეტეხის ეკლესია) ist eine georgisch-orthodoxe Kirche in der georgischen Hauptstadt Tiflis. Sie wurde im 13. Jahrhundert von König Dimitri II. erbaut und steht auf dem Gelände der früheren Residenz der georgischen Könige über dem Steilufer des Kura-Flusses. Die Kirche steht auf dem frühesten Siedlungsgebiet von Tiflis. Der Platz auf dem Felsen galt als besonders sicher. Die Kirche wurde 1235 durch mongolische Invasoren zerstört und 1289 wieder aufgebaut. Ihr Name entstammt einer Schlacht König Wachtang I. Gorgassalis, der im 5. Jahrhundert an dieser Stelle ausgerufen haben soll: Daraus soll im Laufe der Jahrhunderte der Kirchenname geworden sein. Die 24,5 Meter hohe spätmittelalterliche Kreuzkuppelkirche steht auf einer Fläche von 20 × 16 Metern. Ihre ursprüngliche Form ist bis heute erhalten. Im 17. und 18. Jahrhundert wurden die Kuppel, das Tambour, das Tonnengewölbe und verschiedene Fassadenteile mit Ziegeln restauriert. Im Westen der Kirche wurde das Gebäude um eine Empore ergänzt. In der Kirche befindet sich das Grab der Heiligen Schuschanik, einer Adligen, die im 5. Jahrhundert Ehefrau des Herrschers über Georgien war und sich weigerte, dem Christentum abzuschwören, um zum Zoroastrismus der persischen Eroberer überzutreten. Sie verstarb im Gefängnis und wird von der Georgischen Orthodoxen Apostelkirche als Märtyrerin verehrt. Ursprünglich stand das Kirchengebäude inmitten der Königsresidenz in Tiflis. Die russischen Zaren wandelten die Residenz zunächst in eine Pulverkammer, dann in ein Gefängnis um, in dem auch der spätere Diktator der Sowjetunion Josef Stalin gefangen war. Nach 1921 diente sie den Bolschewiki als Haftanstalt für politische Gegner. 1937 wurde sie abgerissen. Seither steht die Kirche auf einem weiten Bergplateau. In der Sowjetunion wurde die Metechi-Kirche enteignet und weltlich genutzt. Sie diente einem Jugendtheater als Bühne. 1988 wurde das Gebäude der orthodoxen Kirche zurückgegeben. Der Dissident und spätere georgische Präsident Swiad Gamsachurdia war für die Rückgabe des Sakralbaus in Hungerstreik getreten. 1967 wurde bei der Kirche ein Denkmal für König Wachtang I. Gorgassali als Reiterdenkmal für den Gründer von Tiflis errichtet. Es stammt von dem georgischen Bildhauer Elgudscha Amaschukeli, der auch die Monumentalstatue Kartlis Deda in Tiflis entworfen hat. Literatur ვახტანგ ბერიძე: თბილისის მეტეხის ტაძარი. მეცნიერება, თბილისი, 1969. (dt.: Wachtang Beridse: Tifliser Metechi-Kirche. Wissenschaft, Tiflis, 1969) Weblinks Bilder der Metechi-Kirche
Iglesia de Meteji

La Iglesia de la Dormición de la Virgen de Meteji (en georgiano: მეტეხის ღვთისმშობლის შობის ტაძარი, metexis ḡvt'ismšoblis šobis tajari ) es una iglesia ortodoxa georgiana ubicada en la orilla derecha del río Kurá, frente al casco antiguo de Tiflis. Historia La iglesia se encuentra en el lugar donde Tbilisi, según informes, fue fundada por Vajtang I Gorgasali, y se remonta al año 455.​ Destruida en 1235 durante la invasión de los mongoles, fue reconstruida en 1289, bajo el reinado de Demetrio II.​ Fue parte de la fortaleza real, cuyas fortificaciones fueron destruidas en 1937. En la época soviética la iglesia fue utilizada como teatro, pero fue devuelta al culto en 1988. La iglesia de tipo cruz inscrita ocupa un área de 20 × 16 metros y ha conservado su aspecto original. Alberga la tumba de Santa Shushanik,​ hija de Vardán II Mamiconio. Referencias
Église de Metekhi

L’église de la Dormition de la Vierge de Metekhi (en géorgien : მეტეხის ღვთისმშობლის შობის ტაძარი, metexis ḡvt'ismšoblis šobis tajari) est une église orthodoxe géorgienne située en surplomb de la Mtkvari (rive droite) en face de la vieille ville de Tbilissi. Histoire L'église s'élève sur le lieu où Tbilissi aurait été fondé par Vakhtang Ier et remonte à l'an 455. Détruite en 1235 lors de l'invasion mongole elle est reconstruite en 1289 sous le règne de Démétrius II. Elle faisait partie de la forteresse royale dont les fortifications ont été détruites en 1937. À l'époque soviétique l'église sert de théâtre. Elle est rendue au culte en 1988. L'église à croix inscrite occupe une superficie de 20 × 16 mètres et a conservé son apparence initiale. Elle abrite le tombeau de Sainte Chouchanik. Liens Portail de la Géorgie Portail de l’architecture chrétienne Portail du christianisme orthodoxe
Metechi

Świątynia Metechi (gruz. მეტეხის ეკლესია) – świątynia Gruzińskiego Kościoła Prawosławnego w Tbilisi. Została zbudowana w XIII wieku za panowania króla Dymitra II w pobliżu dawnej rezydencji królewskiej nad skalistym urwiskiem wznoszącym się nad rzeką Kurą. Kościół został w 1235 spustoszony przez najeźdźców mongolskich i w 1289 odbudowany. Nazwę świątyni przypisuje się okrzykowi króla Wachtanga I Gorgasali, który po odniesieniu w V wieku zwycięstwa miał krzyknąć Ak me mteri wteche (gruz. „Tu pokonałem wroga”). Kościół o układzie krzyżowo-kopułowym i o wysokości 24,5 m zajmuje powierzchnię 20 × 16 m. Pierwotny układ został zachowany, w XVII i XVIII wieku uzupełniono tylko cegłą ubytki murów kamiennych, od zachodu dobudowano emporę. W kościele znajduje się grobowiec świętej męczennicy Szuszanik (Zuzanny), która została w V wieku uwięziona za odmowę porzucenia chrześcijaństwa i przejścia na zoroastryzm. Pierwotnie kościół był otoczony przez budynki rezydencji królewskiej. Carowie rosyjscy urządzili w rezydencji prochownię, potem więzienie. Po 1921 bolszewicy więzili w nim swoich przeciwników. W 1937 budynki uległy rozbiórce, świątynia pozostała na skalnym tarasie wznoszącym się nad urwistym brzegiem rzeki. W kościele urządzono teatr dla młodzieży. Dopiero w 1988 świątynię zwrócono Gruzińskiemu Kościołowi Prawosławnemu. W 1967 przed kościołem, na skraju tarasu ustawiono konny pomnik króla Wachtanga I Gorgasali, dzieło rzeźbiarza Elgudży Amaszukelego. Bibliografia Szałwa Amiranaszwili: Sztuka gruzińska, Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warszawa 1973. David Marshall Lang, Dawna Gruzja, Państwowy Instytut Wydawniczy, Warszawa 1972 BohdanB. Baranowski BohdanB., KrzysztofK. Baranowski KrzysztofK., Historia Gruzji, Wrocław [etc.]: Ossolineum, 1987, ISBN 83-04-02345-8, OCLC 835876783 . Linki zewnętrzne Świątynia Metechi
Храм Метехі

Храм Метехі (груз. მეტეხის ღვთისმშობლის შობის ტაძარი) — церква в ім'я Успіння Богородиці в Тбілісі, в юрисдикції Грузинської православної церкви. Розташована в районі Метехі на скелі над річкою Курою. Вважається однією з візитних карток Тбілісі. Історія Імовірно, перший храм на цьому місці був побудований за правління Вахтанга Горгасалі, якого вважають засновником Тбілісі, у V столітті, можливо тут же був його палац. У храмі похована Свята Шушанік (померла бл. 432 року). Її прах перенесли за дорученням єпископа Кіріона з Цуртаві у VII ст. Перші згадки в писемних джерелах відносяться до ХІІ століття. Територія біля храму була укріплена, поруч з храмом був царський палац. Є відомості, що тут молилася цариця Тамара (1195). У 1235 році під час навали монголів храм був зруйнований, але в 1278—1289 роках, за правління Деметре II, повністю відновлений і в такому вигляді в основному дійшов до нашого часу. Стіни храму зведені з тесаних каменів-квадрів, але пізніше (імовірно, у XVIII столітті) всередині майже повністю реставровані цеглою. Внутрішній розпис стін не зберігся, зовнішній декор стін має орнаментальні мотиви, укладені в ромбоподібне обрамлення, над обрамленими вікнами висічені покриті орнаментом високі хрести. За Вахтанга V, який у 1654 році вимушено прийняв іслам, храм використовувався як пороховий склад. Французький мандрівник Шарден відвідав Тбілісі в 1672 році і застав храм покинутим і сильно пошкодженим. У 1748 році цар Іраклій II, відвоювавши у турків фортецю на скелі Метехі, дає вказівку відновити храм: у цей час з цегли зводять новий барабан купола і в багатьох місцях відновлюють стіни храму. До цього ж часу відноситься напис, що зберігся на стіні апсиди: У 1816—1819 роках за наказом кавказького головнокомандувача Олексія Єрмолова фортечні мури навколо храму були зруйновані, а на вивільненій території зведені тюремні будівлі. У цій в'язниці 17 серпня 1903 року був убитий грузинський революціонер Ладо Кецховелі. У 1958 році тюремні будівлі були знесені, у 1966 році проведено благоустрій території, 25 квітня 1967 року відкрито пам'ятник Вахтангу Горгасалі. У радянський час приміщення церкви займали різні організації. У 1974 році всі внутрішні перегородки були знесені, а будівлю передали молодіжному експериментальному театру, який влаштував в центрі будівлі під куполом сцену, з лаштунками з південної сторони, і глядацький амфітеатр на 100 місць. У 1988 році храм повернуто вірянам. Примітки Література Т. Р. Квирквелия Архитектура Тбилиси. М.: Стройиздат, 1985 Посилання Святой храм Метехи :: Достопримечательности Тбилиси. www.georgia.orexca.com (рос.). Архів оригіналу за 24 жовтня 2017. Процитовано 23 жовтня 2017. (рос.) Достопримечательности Грузии: храм Метехи. www.tamartour.ru. Архів оригіналу за 23 жовтня 2017. Процитовано 23 жовтня 2017. (рос.)
Патара-Чвареби

Патара-Чвареби (груз. პატარა ჭვარები) — село в Грузии, на территории Горийского муниципалитета края (мхаре) Шида-Картли. География Село находится в центральной части Грузии, на правом берегу реки Тедзами, на расстоянии приблизительно 21 километра (по прямой) к юго-юго-западу от города Гори, административного центра муниципалитета. Абсолютная высота — 1464 метра над уровнем моря. Население По результатам официальной переписи населения 2014 года, постоянное население в Патара-Чвареби отсутствовало. Примечания
Pskhu-Gumista Strict Nature Reserve

Pskhu-Gumista Strict Nature Reserve (Russian; Псху-Гумистинский заповедник, Georgian: ფსხუ-გუმისთის სახელმწიფო ნაკრძალი) is a protected area in the Sukhumi District of Abkhazia, Georgia. The primary goal of the reserve is to protect flora and fauna of the area, including the surrounding mountainous region. History Control over this area frequently changed during the 20th century. The Russian Federation established the 'Pskhu-Gumista Reserve' in 1941. In 1978, the size of the protected territory was significantly enlarged to include the area in the Bzyb River gorge and Pskhu river gorge. After Georgia re-established its independence in 1991, the modern Pskhu-Gumista Strict Nature Reserve was created. With the outbreak of the Abkhaz–Georgian conflict and subsequent war, de facto control is presently maintained by the government of Abkhazia. Geography The Pskhu-Gumista Strict Nature Reserve is in the mountainous area of Abkhazia on the southern slope of the Greater Caucasus range. This reserve consists of the Gumista Nature Reserve of 13,400 hectares in the Gumista River gorge and the Pskhu Nature Reserve of 27,334 hectares in the Pskhu river gorge and the Bzyb River gorge. Climate Proximity to the Black Sea and the shield of the Caucasus Mountains creates a very mild climate with heavy precipitation, though humidity decreases further inland. At higher elevations, the climate varies from maritime mountainous to cold without a distinct summer season. The region always receives a significant amount of snow in winter. Flora The protected area of Euxine-Colchic deciduous forests has many endemic specimens. Fauna Mammals in the area include Caucasian red deer (Cervus elaphus maral), West Caucasian tur (Capra caucasica), Rupicapra, Capreolus, wild boar, Caucasian wildcat (Felis silvestris caucasica), stone marten and European rabbit. In 2026 it is planned to reintroduce, the European bison (Bison bonasus) with 6 bison to the reserve. These bison will be transferred from populations in Adygea. See also Bzyb River Gumista River References
Rezervația Naturală Strictă Pskhu-Gumista

Rezervația Naturală Strictă Pskhu-Gumista (în georgiană ფსხუ-გუმისთის სახელმწიფო ნაკრძალი) este o arie protejată în districtul Suhumi din Abhazia, Georgia. Scopul principal al rezervației este protejarea florei și faunei zonei, inclusiv a regiunii muntoase înconjurătoare. Istorie Controlul asupra acestei zone s-a schimbat frecvent în timpul secolului al XX-lea. Federația Rusă a înființat „Rezervația Pskhu-Gumista” în 1941. În 1978, dimensiunea teritoriului protejat a fost semnificativ mărită pentru a include zona din defileul râului Bzyb și defileul râului Pskhu. După ce Georgia și-a restabilit independența în 1991, a fost creată Rezervația Naturală Strictă Pskhu-Gumista. Odată cu izbucnirea conflictului abkhaz-georgian și a războiului ulterior, controlul de facto este în prezent menținut de guvernul Abhaziei. Geografie Rezervația Naturală Strictă Pskhu-Gumista se află în zona muntoasă a Abhaziei, pe versantul sudic al lanțului Caucazului Mare. Această rezervație este formată din Rezervația Naturală Gumista de 13.400 de hectare în defileul râului Gumista și Rezervația Naturală Pskhu de 27.334 de hectare în defileul râului Pskhu și defileul râului Bzyb. Climă Proximitatea față de Marea Neagră și scutul Munților Caucaz creează un climat foarte blând, cu precipitații abundente, deși umiditatea scade mai mult spre interior. La altitudini mai mari, clima variază de la montană maritimă la rece, fără un sezon estival distinct. Regiunea primește întotdeauna o cantitate semnificativă de zăpadă iarna. Floră Zona protejată a pădurilor de foioase euxino-colhice are multe exemplare endemice. Faună Mamiferele din zonă includ cerbul roșu caucazian (Cervus elaphus maral), capra caucaziană de vest (Capra caucasica), capra neagră (Rupicapra), căprioara (Capreolus), mistrețul, pisica sălbatică caucaziană (Felis silvestris caucasica), jderul de piatră și iepurele de vizuină. Note Referințe
Pschu-Gumista naturreservat

Pschu-Gumista naturreservat (georgiska: ფსხუ-გუმისთის ნაკრძალი, Pschu-Gumistis nakrdzali) är ett naturreservat i nordvästra Georgien. Det ligger i distriktet Suchumi i Abchazien. Reservatet omfattar två områden, Pschu naturreservat på 27 334 hektar och Gumista naturreservat på 13 400 ha. Källor
Псху-Гумістинський заповідник

Псху-Гумістинський заповідник — заповідник розташований в центрі гірської Абхазії, в басейнах річок Гумісти, Бзиб і Кодорі. Він був створений в 1946 році, розширювався в 1971 і 1978 роках. Площа заповідника становить 40,018 тис. га. Клімат на території заповідника різний, тут росте величезна кількість різних рослин, реліктові букові та смерекові, незаймані каштанові ліси. Ростуть тут і рідкісні посівні або їстівні каштани, вік яких перевищує 120–130 років. Вздовж річок в безлічі зростають чорна і сіра вільха, понтійські дуби та інші рослини. Фауна парку представлена традиційними для Кавказу видами, які, проте, спеціально ще не досліджені. На території Псху-Гумістинського заповідника розташовано найвисокогірніше село в Абхазії — село Псху. Воно лежить у верхів'ї річки Бзиб, на висоті 760 м над рівнем моря, у великій улоговині. Ця улоговина з усіх боків оточена високими горами. Багато історичних пам'яток: руїни середньовічної фортеці, старовинні абхазькі фамільні склепи, святилища древніх язичницьких богів. Посилання Комітет Абхазії по туризму (рос.)
Kvemo Yashtjva

Kvemo Yashtjva (en georgiano: ქვემო იაშთხვა; en armenio: Ներքին Յաշթխվա) o Lbaashtjva (en abjasio: Лбаашҭхәа) es una aldea que pertenece a la parcialmente reconocida República de Abjasia, parte del distrito de Sujumi, aunque de iure pertenece al municipio de Sojumi de la República Autónoma de Abjasia de Georgia.​ Geografía Kvemo Yashtjva se encuentra en el curso superior del río Besleti, a 4 km de Sujumi. La aldea se administra desde el pueblo de Tavisupleba. Historia Kvemo Yashtjva fue fundado en 1890. Los armenios llegaron de Ajalkalaki, Ajaltsije y otros pueblos de Yavajetia en 1949. Demografía La evolución demográfica de Kvemo Yashtjva entre 1959 y 1989 fue la siguiente:Antes de la guerra de Abjasia, la mayoría de la población local eran georgianos y también tenía minoría de armenios.​ Economía Los habitantes se dedican al cultivo de tabaco, la horticultura, la apicultura y la avicultura. Infraestructura Educación El pueblo tenía una escuela secundaria armenia, un club y una biblioteca. Referencias
Shua Kozi

Shua Kozi (en georgiano: შუა კოზი) o Astaukkag Koz (en osetio: Астæуккаг Къоз) es una aldea que pertenece a la parcialmente reconocida República de Osetia del Sur, parte del distrito de Dzau, aunque de iure pertenece al municipio de Oni de la región de Racha-Lechjumi y Baja Esvanetia de Georgia. Geografía Shua Kozi se encuentra a orillas del lago Kozi, a 46 km de Yava. La aldea se administra desde Chasavali. Historia De 1922 a 1990, formó parte del distrito de Yava del óblast autónomo de Osetia del Sur, siendo de mayoría osetia. Desde 1990, está bajo control de las autoridades de Osetia del Sur. Demografía La evolución demográfica de Shua Kozi entre 1923 y 2015 fue la siguiente: Infraestructura Arquitectura, monumentos y lugares de interés En la aldea se conservan las ruinas de una iglesia medieval. Referencias
Kvemo Dzaguina

Kvemo Dzaguina (en georgiano: ქვემო ძაღინა) o Dzaguina (en osetio: Дзагъина; en ruso: Дзагина) es una aldea que pertenece a la parcialmente reconocida República de Osetia del Sur, parte del distrito de Znaur, aunque de iure pertenece al municipio de Tighvi de la región de Iberia Interior de Georgia.​ Geografía Kvemo Dzaguina está situada en la orilla del río Shua Froni, a 5 km de Kornisi. Historia De 1922 a 1990, formó parte del distrito de Znaur del óblast autónomo de Osetia del Sur, siendo de mayoría osetia.​ De 1990 a 2006, formó parte del raión de Kareli y, desde 2006, forma parte del municipio de Tighva. Las autoridades osetias juntaron el pueblo de Zemo Dzaguina a Kvemo Dzaguina, llamándolo Dzaguina. Demografía La evolución demográfica de Kvemo Dzaguina entre 1959 y 2015 fue la siguiente:Según el censo soviético de 1959, la mayoría de la población local eran osetios.​ Referencias
Дзагина

Дзагина (осет. Дзагъина; груз. ძაღინა — Дзагина) — село в Закавказье. Расположено в Знаурском районе Южной Осетии, фактически контролирующей село; согласно юрисдикции Грузии — в Карельском муниципалитете края Шида-Картли. География Расположено на реке Проне Средняя (приток реки Кура) к югу от села Корнис. Население Село населено этническими осетинами. В 1987 году — 340 жителей. Примечания Топографические карты Лист карты K-38-64 Цхинвали. Масштаб: 1 : 100 000. Состояние местности на 1987 год. Издание 1989 г.
Кведи

Коз, Кведи (осет. Къозы цад, груз. ქვედის ტბა) — горное озеро в Козском ущелье Дзауского района/Онского муниципалитета Южной Осетии/Грузии. Третье по величине озеро южноосетинской республики. Площадь поверхности — 0,0968 км², Высота над уровнем моря — 1567 м, по другим данным — 1592 м, 1587 м. Озеро запрудного типа, было образовано в результате оползня, перегородившего реку в ущелье. Главная впадающая река — Кведиком, единственная вытекающая — Кведрула (приток Джоджоры, бассейн Риони). Озеро окружено густым лесом, на западе хвойным, а с других сторон смешанным. По северному склону ущелья, над озером, проходит грунтовая дорога, с южной же стороны дорога проходит по гребню горы. Расположено в 5 км к северу от города Квайса. Излюбленное место отдыха жителей окрестных населённых пунктов; из города Квайса до Коза можно добраться на автомобиле. Примечания Литература Осетинский вопрос. Издательство «Кера — XXI». Тбилиси. 1994 год. Ссылки Фотография озера. Вид с восточного берега. (рус.) www.osetia.kvaisa.ru. Дата обращения: 4 марта 2016. Архивировано 4 марта 2016 года. — Осетия Квайса «Легенда об озере Коз» (рус.). osinform.ru. Дата обращения: 18 апреля 2012. Архивировано 18 апреля 2012 года. — ОСинформ (21.07.2007)
Parlament d'Ossètia del Sud

El Parlament d'Ossètia del Sud és la legislatura unicameral de la República d'Ossètia del Sud, parcialment reconeguda. Els 34 membres del parlament s'elegeixen mitjançant un sistema mixt de representació proporcional de llistes de partit i districtes uninominals, amb 17 membres en cada modalitat. Ossètia del Sud té un sistema multipartidista, actualment 5 partits estan representats al parlament i té 6 diputats independents elegits per districtes uninominals. El parlament està dirigit per un portaveu, que és elegit d'entre els membres. Des del 15 de setembre de 2022 el president del parlament és Alan Alborov, un dels quatre diputats del partit Nykhaz del president Alan Gagloev, després que Alan Tadtaev d'Ossètia Unida fos obligat a dimitir. El parlament d'Ossètia del Sud es reuneix a la capital Tskhinvali. L'edifici del parlament, construït el 1937, va ser molt danyat durant la guerra d'Ossètia del Sud de 2008. Referències