NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Katedra w Nikorcmindzie

Katedra w Nikorcmindzie – prawosławna cerkiew katedralna w Nikorcmindzie. Świątynia została wzniesiona ok. 1014, za panowania króla Gruzji Bagrata III. Swoją formą architektoniczną wyróżnia się zdecydowanie na tle gruzińskiej architektury sakralnej swojej epoki, jedyną świątynią o zbliżonych cechach jest katedra w Kumurdo. Jest to budowla w formie rotundy z promieniście rozmieszczonymi sześcioma ramionami, z których pięć wykończonych jest absydami. Całość wieńczy kopuła wsparta na sześciu podporach. Od strony zachodniej i południowo-zachodniej cerkiew posiada narteksy. Wewnętrznie świątynia jest jednoprzestrzenna; wrażenia tego nie pomniejszają cztery niewielkie pomieszczenia po bokach pomieszczenia ołtarzowego i w zachodnim ramieniu. Na elewacjach budynku, w bębnie oraz w obydwu narteksach przetrwały fragmenty pierwotnych dekoracyjnych płaskorzeźb, w tym scena Wniebowstąpienia na fasadzie południowej oraz postacie świętych w otoczeniu fantastycznych zwierząt. Uległa zniszczeniu podczas trzęsienia ziemi w 1991 roku i została odrestaurowana . W 2007 roku katedra została wpisana na gruzińską listę informacyjną UNESCO – listę obiektów, które Gruzja zamierza rozpatrzyć do zgłoszenia do wpisu na listę światowego dziedzictwa UNESCO. Przypisy Bibliografia Zaalishvili, V.; Sulberidze, O.; Chelidze, T.; Varazanashvili O. & Javakhishvili Z.: Seismicity and cultural monuments of Georgia. W: Balassanian S., Cisternas A. & Melkumyan M. (red.): Earthquake hazard and seismic risk reduction.. Springer Science & Business Media, 2013, s. 127–136, seria: Advances in natural and technological hazards research. ISBN 978-0-7923-6390-3. [dostęp 2020-07-06].
Никорцминда

Никорцми́нда (груз. ნიკორწმინდის ტაძარი) — собор Грузинской Православной Церкви, расположенный в грузинской исторической области Рача. Находится в 14 км к юго-западу от города Амбролаури. Внутри собора росписи датированные XVI—XVII веками. На фасадах храма богатейшая резьба по камню. История Сооружен в 1010—1014 годах, во время царствования Баграта III и был отремонтирован в 1534 году царём Багратом III из Имерети. Трёхэтажная колокольня рядом с собором была построена во второй половине XIX века. Архитектура Собор в Никорцминда представляет собой в плане крестово-купольный храм. Купол лежит на барабане, который имеет 12 окон с аркатурным поясом и декоративным архитравом. Барабан покоится на шести парусах. К подкупольному пространству примыкают пять апсид, а массивный купол лежит на полуколоннах. Алтарная апсида и примыкающий к подкупольному объёму западный рукав создают большое внутреннее пространство. Притворы с юга и запада пристроены позднее, но тоже в XI в. Интерьер украшен фресками XVII века и богатым орнаментом. Наружное очертание плана — крестообразное. Камни из которых выложены фасады гладко отёсаны. Декор Наружные украшения стен представляют собой аркатурный пояс, разнообразные резные орнаменты и многофигурные барельефные композиции — Преображения Господня, Судного дня, Воздвижения Креста Господня, фигур святых, фантастических животных — образуя продуманную изобразительную программу. Декор собора в Никорцминда — один из самых красивых среди грузинских церквей. Здесь можно увидеть соединение нескольких различных художественных стилей, что говорит о свободе выбора мотива и манеры исполнения. Собор Никорцминда представлен на включение в список Всемирного наследия ЮНЕСКО. Примечания Литература The Spiritual Treasure of Georgia. Khelovneba Publishers, Tbilisi, 2005 Чубинашвили Г. Н., Северов Н. П. Кумурдо и Никорцминда. М., 1947 Аладашвили Н. Рельефы Никорцминда. Тбилиси, 1957 (на грузинском языке) Ссылки Никорцминда // Никко — Отолиты. — М. : Советская энциклопедия, 1974. — С. 16. — (Большая советская энциклопедия : [в 30 т.] / гл. ред. А. М. Прохоров ; 1969—1978, т. 18).
Никорцминда катедрала

Никорцминда катедрала (груз. ნიკორწმინდის ტაძარი) је грузијска православна црква, која се налази у Никорцминди, у региону Рача у Грузији. Катедрала је изграђена у периоду од 1010. до 1014. године за време владавине Баграта III од Грузије а реновирана је 1634 за време краља Баграт III од Имеретије. Троспратни звоник поред катедрале саграђен је у другој половини 19. веку. Фреске у катедрали датирају из 17. века. Катедрала је на пробној листи за добијање статуса Унеско-ве светске баштине. Детаљи Стилски, Никорцминда представља грузијски архитектурски стил унакрсне куполе. Купола Никорцминда има масивну куполу на којиј се налази непрекидна аркатура од дванаест прозора који су декорисани украсним архитравима. Унутрашњост Посматрањем унутрашњости види се да катедрала има облик од пет апсида а масивна купола лежи на полустубовима. Прелазак на тамбур куполе је остварен помоћу паруса. Олтарска апсида и западни пролаз стварају велики простор унутра. Унутрашњост је осликана фрескама из 17. века и богато је украшена, представљајући дела мајстора позне средњовековне грузијске црквене уметности. Спољашност Са спољне стране катедрала има облик кратког правоугаоног крста са кратким сегментом на западном делу. Фасаде катедрале су прекривене глатко изрезаним каменом. Декорације укључују непрекидне аркатуре и различите богате украсе укључујући и вишеструке фигуре о причама и епизодама (Преображења, Страшног суда, Спасовдана, фигуре светих, стварних или имагинарних животиња, формирајући један предумишљајући програм). Никорцминда је једна од најлепше украшених грузијских цркава и катедрала јер се на њој могу препознати различити стилови, говорећи о богатству селекције мотива и њиховој изради. Галерија Референце Референце The Spiritual Treasure of Georgia. Khelovneba Publishers, Тбилиси: 2005.
Нікорцмінда

Нікорцмінда (груз. ნიკორწმინდის ტაძარი) — собор Грузинської православної церкви, розташований в грузинській історичній області Рача. Знаходиться за 14 км на північний захід від міста Амбролаурі. Всередині собору розписи, датовані XVI–XVII століттями. На фасадах церкви багатюща різьба по каменю. Історія Споруджений у 1010—1014 роках, під час царювання Баграта III, відремонтований у 1534 році царем Багратом III з Імеретії. Триповерхова дзвіниця поруч з собором була побудована в другій половині XIX століття. Архітектура Собор в Нікорцмінда являє собою в плані хрестово-купольний. Купол лежить на барабані, який має 12 вікон з аркатурним поясом та декор ативним архітравом. Барабан знаходиться на шести вітрилах. До підкупольного простору примикають п'ять апсид, а масивний купол лежить на напівколонах. Притвори з півдня і заходу прибудовано пізніше, але теж в XI ст. Інтер'єр прикрашений фресками XVII століття і багатим орнаментом. Зовнішний обрис плану — хрестоподібний. Камені, з яких викладених фасади гладко відтісані. Декор Зовнішніми прикрасами стін є аркатурний пояс, різноманітні різьблені орнаменти і багатофігурні барельєфні композиції — Преображення Господнього, Судного дня, Воздвиження Хреста Господнього, фігур святих, фантастичних тварин — утворюючи продуману образотворчу програму. Декор собору в Нікорцмінді — один із найкрасивіших серед грузинських церков. Тут можна побачити поєднання декількох різних художніх стилів, що говорить про свободу вибору мотиву і манери виконання. Собор Нікорцмінда представлений на включення до списку Всесвітньої спадщини ЮНЕСКО. Світлини Література The Spiritual Treasure of Georgia. Khelovneba Publishers, Tbilisi, 2005 Чубинашвили Г. Н., Северов Н. П. Кумурдо и Никорцминда. М., 1947 Аладашвили Н. Рельефы Никорцминда. Тбилиси, 1957 (грузинською мовою) Примітки Посилання ВРЕ: Нікорцмінда [Архівовано 13 листопада 2013 у Wayback Machine.]
Lebaiskari

Lebaiskari (georgisch ლებაისკარი, lɛbɑɪskʼɑrɪ) ist ein Beispiel der georgischen traditionellen Türme, die im nordöstlichen Georgien, nämlich in den historischen Regionen Tuschetien und Chewssuretien verbreitet sind. Lebaiskari stammt aus dem Mittelalter und wurde früher auch als eine Wohnung verwendet. Der Lebaiskari-Turm steht in der Nähe des gleichnamigen georgischen Dorfs in Chewsuretien, das nach der heutigen Verwaltungsgliederung zu der Region Mzcheta-Mtianeti gehört. Lebaiskari ist ein fünfstöckiger Turm. Die Stockwerke werden durch Holztreppen verbunden. Das Erdgeschoss wurde als ein Stall (georgisch გომური) benutzt. Das letzte Stockwerk hat ein Gewölbe. Der Turm hat ein pyramidenförmiges Dach. Weblinks Literatur Sch. Sagharadse, Die Georgische Sowjetenzyklopädie, Band 6. Tiflis, 1983, S. 152
STC Delta

Das Institut STC Delta (Kurzform von Scientific-Technical Center Delta; georgisch სსიპ – სსსტც დელტა) ist eine staatliche Produktions- sowie Forschungs- und Entwicklungseinrichtung für militärische und zivile Ausrüstung in Georgien. Das Institut mit Sitz in der Hauptstadt Tiflis wurde aus insgesamt sechs wissenschaftlichen Forschungszentren und Produktionsanlagen gegründet, deren Geschichte bis in die frühen 1940er-Jahre der ehemaligen georgischen SSR zurückreicht. STC Delta beschäftigt mehrere tausend Mitarbeiter und konzentriert sich auf die Produktion, Erforschung und Entwicklung neuer militärischer Projekte sowie die Modernisierung und Produktion bereits etablierter sowjetischer Militärhardware. Das STC Delta fällt unter die Zuständigkeit des georgischen Verteidigungsministeriums, nachdem es zwischenzeitlich dem georgischen Wirtschaftsministerium unterstand. Geschichte Die Geschichte von STC Delta nimmt ihren Anfang im Jahr 1995. Damals wurden die reaktive Panzerbüchse RPG-7, Splittergeschosse vom Typ „Kodor“ für die RPG-7, 82- und 120-mm-Mörser und andere Kleinwaffen sowie Munition für die georgischen Streitkräfte hergestellt. Im Jahr 1999 präsentierte das Institut erstmals seine Produktpalette im Ausland, nämlich auf der rumänischen Rüstungsmesse EXPOMIL-99. Von 2000 bis 2002 produzierte Delta geringe Mengen an leichten Angriffsfahrzeugen der Typen DELGA-1 und DELGA-2, die zum Testen an georgische Spezialeinheiten übergeben wurden. Mit dem Ziel, einen militärisch-industriellen Komplex in Georgien zu etablieren, wurde am 1. Juli 2010 das Staatsunternehmen JSC Tbilawiamscheni mitsamt allen Vermögenswerten in Delta integriert. Dadurch wurde das Produktspektrum um die Luftfahrtsparte erweitert, die auf langjährige Erfahrung zurückblicken kann, so wurde zu Sowjetzeiten das Kampfflugzeug Suchoi Su-25 in Tiflis gebaut. Der Kaukasuskrieg 2008 unterstrich die Ambitionen Georgiens, eine unabhängige heimische Rüstungsindustrie aufzubauen. Neben Handfeuerwaffen werden seit 2010 eine Reihe gepanzerter Fahrzeuge, wie zum Beispiel der Didgori, der Lazika oder der Mehrfachraketenwerfer DRS-122 auch unbemannte Luftfahrzeuge produziert. Seit 2014 werden neben Schutzwesten und Helmen für den militärischen und zivilen Gebrauch auch Scharfschützengewehre, Pistolen und optische Visiere hergestellt, die sich qualitativ mit westlichen Produkten messen lassen können sollen. Im Jahr 2016 wurden Produkte im Wert von fast 300 Millionen Lari exportiert, darunter fällt auch eine Bestellung aus Saudi-Arabien, welche die Lieferung von 100 Didgori Medevac umfasste. Militärische Produkte Weblinks STC Delta auf der offiziellen Website des georgischen Verteidigungsministeriums (englisch/georgisch) Einzelnachweise
ZTC Delta

Državni vojni znanstveno-tehnički centar "DELTA" (ZTC Delta) pravna je osoba javnog prava osnovana ukazom predsjednika Gruzije. Puni mu je naziv Pravna osoba javnog prava – Državni vojni znanstveno-tehnički centar "DELTA". Opseg rada organizacije uglavnom je usmjeren na obrambenu industriju i donekle na civilni sektor. Centar je organizacija odvojena od državnih upravljačkih tijela. Državnu kontrolu provodi Ministarstvo obrane Gruzije. Misija organizacije temelji se na državnim interesima Gruzije i nacionalnoj strategiji obrane. Glavna je zadaća Centra promidžba razvoja nacionalne vojne industrije, uvođenje suvremenih i inovativnih vojnih tehnologija u projektiranje i proizvodnju, stvaranje i serijsku proizvodnju borbene opreme i oružja prilagođenih svjetskim trendovima. Državno vojno znanstveno-tehničko središte Delta jedina je organizacija u Gruziji koja radi na polju obrambene industrije. Danas „DELTA“ ima i intelektualne i tehničke resurse za dizajn i proizvodnju vojnih i civilnih proizvoda. Priča o ZTC Delti počela je 1995. godine, kada su napravljene reaktivne protuoklopne puške RPG-7, fragmentacijski projektili "Kodor" za minobacače RPG-7, 82 mm i 120 mm i ostalo malokalibarsko oružje i streljivo za oružane snage Gruzije. Institut je 1999. godine prvi put predstavio svoj asortiman proizvoda u inozemstvu, na rumunjskom sajmu naoružanja EXPOMIL-99. Od 2000. do 2002. godine Delta je proizvela male količine lakih jurišnih vozila tipa DELGA-1 i DELGA-2, koja su predana gruzijskim specijalnim snagama na testiranje. Radi uspostave vojno-industrijskog kompleksa u Gruziji državna tvrtka JSC Tbilaviamšeni i sva njezina imovina integrirani su u Deltu 1. srpnja 2010. godine. Zbog toga je proizvodni program proširen i na zrakoplovni odjel. U tom segmentu može se pozvati na dugogodišnje iskustvo, jer je, na primjer, lovački zrakoplov Suhoj Su-25 izgrađen u Tbilisiju tijekom sovjetske ere. Kavkaski rat 2008. naglasio je gruzijske ambicije da izgradi neovisnu domaću industriju oružja. Uz pištolje, od 2010. se proizvode i brojna oklopna vozila poput Didgorija, Lazike ili višestrukog raketnog bacača DRS-122, kao i bespilotnih letjelica. Od 2014. godine, osim zaštitnih prsluka i kaciga za vojnu i civilnu upotrebu, proizvode se snajperske puške, pištolji i optički nišanski uređaji koji bi po kvaliteti trebali biti usporedivi sa zapadnim proizvodima. U 2016. godini izvezeni su proizvodi vrijedni gotovo 300 milijuna larija, uključujući narudžbu iz Saudijske Arabije za isporuku 100 komada medicinskog evakuacijskog vozila Didgori Medevac. Vojni i civilni proizvodi Izvori
Дельта (научно-технический центр)

Научно-технический центр «Дельта» — грузинское научно-производственное объединение. История История «Дельты» берёт начало с 60-х годов 20-го века. В нынешнем виде научно-технический центр существует с 2010 года. Он объединил шесть научно-исследовательских институтов и Тбилисский авиазавод, и находится под контролем министерства обороны Грузии. Деятельность «Дельта» производит БМП «Лазика», серию бронированных машин «Дидгори», беспилотные многофункциональные вертолеты, пистолеты, снайперские и штурмовые винтовки, полицейские и военные снаряжения. Военно-научный центр занимается также разработкой минометов и гранатометов, которые успешно реализует за рубежом. Контракт на Дидгори Медэвак «Дельта» во вторник 2 февраля 2016 года, заявила что выиграла контракт на поставку в Саудовскую Аравию «более 100» бронированных автомобилей медицинской эвакуации (Didgori Medevac). Контракт оценивается «до 100 млн лари» (около 45 млн долларов США). "Первая партия из 12 автомобилей была отправлена в Саудовскую Аравию 30 января . Согласно информации «Дельты» среди других участников тендера, объявленного Министерством обороны Саудовской Аравии в 2014 году, были Oshkosh Defense; Lenco Armored Vehicles; STREIT Group, and International Armored Group (IAG). На заключительном этапе конкурса грузинская машина «выбила» Lenco BearCat. Договор с Саудовской Аравией был подписан в декабре 2015 года. Главный исполнительный директор компании «Дельта» Уча Дзодзуашвили сообщил, что контракт является первым такого рода, и это «огромный успех» для грузинской оборонной промышленности. По его словам "Дельта ведет «предварительные переговоры» по двум другим отдельным договорам общей стоимостью 290 млн лари. Контракт на Боевые модули По информации контракт на поставки военной техники стоимостью в $32 млн между Саудовской Аравией и грузинской компанией «Дельта» был заключен в марте 2016 года, и на его основании грузинская сторона уже в июне должна поставить Саудовской Аравии первую партию боевых модулей. Проданные Саудовской Аравии модули аналогичны тем, что были установлены на боевой машине пехоты Лазика (БМП), изготовленной «Дельтой» в 2012 году. Продукция Didgori-1 — Бронетранспортёр , Экипаж 8+1 , V-образный Didgori-2 — Бронетранспортёр , Боевая разведывательная машина Didgori-3 — Бронетранспортёр , Экипаж 9+3 , Дидгори Медэвак — Бронированная медицинская машина (БММ) Лазика — Боевая машина пехоты , ZCRS-122 — Реактивная система залпового огня БРДМ-2 — Модернизированные БРДМ-2 G5 — Грузинская Автоматическая Винтовка — G-5 (прототип) GNM-60 — Бесшумный миномёт GMM-120 — Самоходный миномёт Scorpion — Бесшумный пистолет Примечания Ссылки delta.gov.ge/en
Науково-технічний центр «Дельта»

Науково-технічний центр «Дельта» — грузинське науково-виробниче об'єднання. Історія Історія «Дельти» бере початок з 60-х років XX століття. У нинішньому вигляді науково-технічний центр існує з 2010 року. Він об'єднав шість науково-дослідних інститутів і Тбіліський авіазавод, і знаходиться під контролем міністерства оборони Грузії. Діяльність «Дельта» виробляє БМП «Лазіка», серію броньованих машин «Дідгорі», безпілотні багатофункціональні гелікоптери, пістолети, снайперські гвинтівки, поліцейські й військові спорядження. Військово-науковий центр займається також розробкою мінометів і гранатометів, які успішно реалізує за кордоном. Контракт на Дідгорі Медевак 2 лютого 2016 року «Дельта» заявила, що виграла контракт на постачання в Саудівську Аравію «понад 100» броньованих автомобілів медичної евакуації (Didgori Medevac). Контракт оцінюється «до 100 млн ларі» (близько 45 млн доларів США). "Перша партія з 12 автомобілів була відправлена до Саудівської Аравії 30 січня. Згідно з інформацією «Дельти» серед інших учасників тендеру, оголошеного Міністерством оборони Саудівської Аравії у 2014 році, були Oshkosh Defense; Lenco Armored Vehicles; STREIT Group, і International Armored Group (IAG). На заключному етапі конкурсу грузинська машина «вибила» Lenco BearCat. Договір з Саудівською Аравією був підписаний в грудні 2015 року. Головний виконавчий директор компанії «Дельта» Уча Дзодзуашвілі повідомив, що контракт є першим такого роду, і це «величезний успіх» для грузинської оборонної промисловості. За його словами «Дельта» веде «попередні переговори» за двома іншими окремими договорами загальною вартістю 290 млн ларі. Контракт на бойові модулі За інформацією контракт на постачання військової техніки вартістю в $ 32 млн між Саудівською Аравією і грузинською компанією «Дельта» був укладений в березні 2016 року, і на його підставі грузинська сторона вже в червні повинна поставити Саудівської Аравії першу партію бойових модулів. Продані Саудівській Аравії модулі аналогічні тим, що були встановлені на бойовій машині піхоти Лазіка (БМП), виготовленої «Дельтою» у 2012 році. Продукція Didgori-1 — бронетранспортер, екіпаж 8 + 1, V-подібний Didgori-2 — бронетранспортер, бойова розвідувальна машина Didgori-3 — бронетранспортер, екіпаж 9 + 3, Didgori Meomari — бронетранспортер, екіпаж 2 + 3, Дідгорі Медевак — броньована медична машина (БММ) Лазіка (БМП) — бойова машина піхоти ZCRS-122 — реактивна система залпового вогню БРДМ-2 — модернізовані БРДМ-2 G5 — грузинська автоматична гвинтівка (конструкція AR-15) GMM-120 — автомобільний міномет Примітки Посилання Офіційний сайт. delta.gov.ge (груз.). Процитовано 20 січня 2025.
Тбикели

Тбикели (груз. ტბიყელი) — высокогорное озеро в Грузии, в 60 километрах от Кобулети и в 8 километрах от села Хино. Максимальная глубина — 20 м. Озеро Тбикели — достопримечательность национального парка Кинтриши Высота около 2200 м нум. Озеро находится на горе Кибадзири (2364 м) и является самым высокогорным озером в Грузии. К озеру ведёт туристская тропа. В озере обитает кавказский тритон, охраняемый вид тритона, занесённый в Красную книгу. Примечания
Věž abecedy

Věž abecedy (gruzínsky ანბანის კოშკი) je výšková budova v gruzínském přístavním městě Batumi. Stojí při nábřežní promenádě naproti batumského přístavu, v zóně, která byla rozvíjena především na počátku 21. století. Je pojmenovaná podle gruzínské abecedy, kterou má připomínat. Struktura 130 m vysoké stavby rovněž odkazuje na dvojitou šroubovici DNA. Na budově je vyobrazených 33 písmen gruzínského písma; každé z nich je vysoké 4 metry, jsou vyrobena z hliníku a svítí v noci. Věž má vyjadřovat myšlenku, že gruzínské písmo tvoří DNA národa. Věž s kruhovým půdorysem tvoří 11 prvků příhradových konstrukcí z ocelových trubek. Uvnitř se nachází jádro věže, které zahrnuje výtahovou šachtu a schodiště. Externí konstrukce zajišťuje stabilitu celé stavby. V centrální části stavby je výtahová šachta, která umožňuje přímý přístup z přízemí na vrchol budovy. Tam se nachází monumentální skleněná koule. Uvnitř objektu se nachází několik podlaží. První z nich slouží pro přestup k vyhlídkové plošině, v druhém je televizní studio, dále potom kuchyně a restaurace, která nabízí výhled na město. Celé patro se otáčí, a to tempem 360° za jednu hodinu. Na čtvrtém patře se nachází vyhlídková plošina. Na pátém patře se nachází tlumící zařízení, které vykrývá vibrace věže (např. při silném větru apod.). Historie Stavební práce na budově byly zahájeny dne 10. října 2010. Jednotlivé části věžní konstrukce byly smontovány na zemi vždy po dvou a poté vyzvednuty na místo jeřábem. Budova byla hotová v prosinci 2011. Stavbu realizovala španělská společnost CMD Domingo y Lázaro Ingenieros, celkové náklady na realizaci objektu činily 65 milionů GEL (lari). Po svém dokončení se stala věž jedním ze symbolů města. Její údržba se však ukázala být do jisté míry nedostatečnou. Roku 2014 došlo k poruše výtahů; při opravě byly nalezeny v objektu stovky mrtvých ptáků. V roce 2015 magistrát města Batumi rozhodl o pronájmu stavby na 20 let španělské společnosti. Od roku 2016 je opět otevřena pro veřejnost. Město za dobu existence stavby utratilo téměř tři čtvrtě milionu lari na údržbu objektu. V současné době vynakládá Agentura pro správu turistických zařízení na údržbu zařízení až 60 000 GEL ročně. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Alphabetic Tower na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Věž abecedy na Wikimedia Commons