NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Bichvinta

Bichvinta (abcaz e russo: Пицунда, geórgio: ბიჭვინთა - Bichvinta) ou Pitsunda é uma cidade-resort na Abecásia. Fica na costa do Mar Negro, 25 km a sul de Gagra. A cidade foi fundada pelos gregos no século V a.C. como uma colónia comercial, chamada Pítipo, Pítio ou Pitiunte (Πιτυος). Escavações guiadas por Andria Apakidze desenterraram os restos de três igrejas do século IV e umas termas com magnificos mosaicos. O antigo porto da "Grande Pítio" é actualmente um mero lago dentro da cidade. São João Crisóstomo foi aqui exilado e morreu perto da costa em 407. No século VI a cidade foi um dos maiores centros políticos e religiosos do Reino de Egrissi. Um arcebispo de Pítio foi estabelecido aqui em 541. Na Geórgia medieval, o nome da cidade era soletrado Bichvinta. Em fins do século X o rei Pancrácio III da Geórgia construiu aqui a magnifica Catedral de Pitsunda que sobrevive até agora e contém vestígios de pinturas nas suas paredes datando dos séculos XIII e XVI. Bichvinta serviu também como sede do Catolicado da Abecásia até fins do século XVI, quando a Abecásia sofreu a hegemonia do Império Otomano. Ainda é uma sé titular da Igreja Católica. Referências
Pițunda

Pițunda este o renumită stațiune pe Coasta Caucaziană a Mării Negre, în republica secesionistă Abhazia din Georgia. A fost fondată în sec. VI î.e.n. sub numele Pitiunt de către coloniștii greci. Clima și peisajul de excepție au făcut din Pițunda una din stațiunile de elită din fosta URSS. La Pițunda s-a aflat și reședința de vacanța a secretarilor generali ai PCUS. Declanșarea (în 1990) conflictului abhazo-georgian s-a răsfrînt foarte negativ asupra stațiunii. Printre obiectivele turistice se numără o biserică din sec. X și rezervația de pini de Pițunda (200 ha), precum și celebrul lac montan Rița, situat nu departe de oraș.
Пицунда

Пицунда (груз. ბიჭვინთა) је град у Абхазији. Према процени из 2009. у граду је живело 8.500 становника. Становништво Према процени, у граду је 2009. живело 8.500 становника. Види још Патријаршијска катедрала (Пицунда) Референце Литература Sakartwelos mossachleobis 2002 zlis pirweli erownuli saqoweltao aghzeris schedegebi. Sakartwelos Statistikis Sachelmzipo Departamenti. 2004. ISBN 99928-0-924-8. Спољашње везе
Bitjvinta

Uppslagsordet "Pitsunda" leder hit. Ej att förväxla med Pitsund. Bitjvinta (georgiska: ბიჭვინთა), eller Pitsunda (abchaziska: Пиҵунда), är en daba (stadsliknande ort) och kurort i distriktet Gagra i Abchazien i nordvästra Georgien. Den ligger vid Svarta havets kust, 25 kilometer söder om Gagra. Den hade 10 146 invånare enligt folkräkningen 1989, men denna siffra antas ha minskat kraftigt till följd av kriget på 1990-talet och uppgick till 4 198 personer enligt folkräkningen 2011. Den grundades av greker på 400-talet f.Kr. som en handelskoloni (Πιτυος; Pityous eller Pitiunt). Utgrävningar i området har uppdagat lämningarna efter tre 300-talskyrkor och ett badhus med enastående mosaikgolv. Av den tidigare hamnen i den antika staden återstår numera endast en insjö inne i staden. Metropoliten av Pityous var närvarande vid kyrkomötet i Nicaea år 325. Sankt Johannes Chrysostomos landsförvisades till staden och dog strax utanför dess kust år 407. På 500-talet var staden en av de främsta politiska och religiösa centrumen i kungadömet Egrisi (Lazica). Staden blev säte för en ärkebiskop år 541. Området blev på 700-talet del av kungadömet Abchazien, och på 900-talet av Georgien. I slutet av 900-talet uppförde kung Bagrat III en ansenlig katedral i staden i vilken det än idag återfinns spår av muralmålningar från 1200- och 1500-talen. Staden var också säte för det georgisk-ortodoxa katholikatet i Abchazien tills sent 1500-tal då området kom under osmansk överhöghet. Från 1200- till 1400-talet fanns där en genuesisk handelskoloni kallad Pezonda. I början av 1800-talet tillföll orten Ryssland. Under Krimkriget stod den 9 november 1853 utanför stadens kust slaget vid Pitsunda. Bitjvinta har blivit en populär turistort bland ryska turister om sommaren. Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Bitjvinta.
Піцунда

|lon_deg= |зображення_розмір= |mapy= |mapx= |lat_deg= |lat= |lon_dir= |lat_min= |lon_sec= |lat_sec= |marksize= |lon_min= |lat_dir= |long= Піцу́нда (лат. Pityus, Pitionte, груз. ბიჭვინთა, Бічвінта; абх. Пиҵунда) — місто в Абхазії, на східному узбережжі Чорного моря, курорт. Загальні відомості За даними 1989 року, у місті мешкало 11 тисяч осіб. Однак внаслідок грузино-абхазького конфлікту, етнічних чисток і вигнання грузинів населення міста суттєво скоротилось і у 2008 році становило близько 8 600 осіб. Піцунда розташована на північному заході Грузії, в Абхазькій автономній республіці, неподалік від грузино-російського кордону. Історія Приблизно у V ст. до н. е. греками, вихідцями із Мілета, було засновано місто Пітіунт, згодом на його місці стояла римська фортеця, з IX ст. н. е. місто увійшло до складу Візантійської імперії, з X ст. у складі Грузії, а згодом у складі Османської імперії та Генуезької республіки, де мало назву Пезонда. З 1810 року в складі Російської імперії, у 1918 році входить до складу незалежної грузинської держави, а з 1921 року у складі СРСР. Після розпаду Радянського Союзу, внаслідок грузино-абхазького конфлікту, що фактично відбувався між Росією та Грузією, місто опинилось у складі маріонеткової Абхазької держави, яка перебуває під контролем Росії. 26 серпня 2008 року Росія офіційно визнала незалежність цієї держави. Курорт У радянський період місто стало одним із найпопулярніших чорноморських курортів. Завдяки сприятливому субтропічному клімату, цілющим властивостям повітря та високій середньорічній температурі (16,5 °C) місто було одним із головних курортних центрів СРСР щодо лікування захворювань дихальної системи. Піцунда також була одним з основних місць для державних дач вищого керівництва Радянського Союзу. Зокрема, тут перебував Микита Хрущов напередодні його усунення від влади. Після війни в Абхазії на початку 1990-х років і втрати Грузією контролю над Піцундою місто занепало як курорт. Тепер, крім небагатьох росіян, місто майже не відвідують туристи. Пам'ятки міста У Піцунді є християнський храм IX ст., у якому збереглись розписи XV ст. У храмі встановлено орган, обладнано концертну залу. Розкопки віднайшли в місті ще давнішу культову споруду — візантійський храм початку IV ст., у якому ймовірно служив єпископ Стратофіл, що брав участь у Нікейському соборі 325 року н. е. У місті є унікальний піцундський сосновий заповідник і бамбуковий гай. Піцунда в мистецтві Фільми, що знімалися в Піцунді «Червоні вітрила» (1961) «Початок» (1970) Галерея Відомі люди Тенгіз Бердзенішвілі — молодший лейтенант Збройних сил України, учасник російсько-української війни, що відзначився під час російського вторгнення в Україну. Герой України (2025). Примітки Джерела Портал міста (рос.) Піцунда на abkhazia.e-caucasia.com
Batumi Tower

Der Batumi Tower ist ein 2012 fertig gestelltes 200 Meter hohes Gebäude mit 35 Stockwerken in Batumi in Georgien. Das Gebäude besitzt als Besonderheit ein Riesenrad in der Fassade, das jedoch nicht in Betrieb ist. Nachdem die Pläne gescheitert waren, eine technische Universität im Batumi Tower zu eröffnen, stand der Wolkenkratzer jahrelang leer. Schließlich wurde das Gebäude zu einem Hotel der Kette Le Méridien umgebaut. Weblinks www.sniffhotels.com Einzelnachweise
Batumi Tower

The Batumi Tower, also known as the Batumi Technological University Tower, is a skyscraper in Batumi, Georgia. Standing at 200 m (660 ft), it is currently the second-tallest building in Georgia, after the Alliance Centropolis Tower C, which reached 210 m (690 ft) upon topping out. The skyscraper is primarily constructed of concrete and uniquely features a ferris wheel embedded within its structure. Designed in the modernist style by Metal Yapi, construction was completed in 2012. Upon its completion, it was the tallest building in the Caucasus region until 2015, when it was surpassed by the SOCAR Tower in Baku, Azerbaijan, which stands 209 m (686 ft) tall. History Construction of the tower was supported by Mikheil Saakashvili, who presided over the groundbreaking ceremony. The building was completed in 2012 but remained unoccupied for two years. In 2015, it was put up for auction, amid speculation that it would be renovated and converted into a hotel. As of 2024, renovations are still ongoing, although several floors have already been completed. Design The tower features a modernist design and is particularly unique for the ferris wheel embedded in its facade at the 330-foot mark, positioned in one corner of the building. The windows are arranged in vertical, randomly alternating stripes, while a diagonal concrete line separates different sections of the facade, adding visual interest and emphasizing the building's geometric design. The shape of the tower has been compared to the Transamerica Pyramid, featuring a similarly sloped, pyramid-like design. The structure rises from two adjacent multi-story buildings, which serve as the tower's lobby. The entire complex spans two addresses and includes an above-ground parking lot. Both adjoining buildings in the complex share a similar design, featuring white concrete and blue glass facades. The smaller of the two includes a futuristic awning that functions as a valet area, while the taller building serves as a secondary office space. Controversy The tower has been controversial due to its intended purpose. Several companies and prominent Georgian figures advocated for it to function as an educational facility, but the proposal faced significant criticism. As a result, the tower was repurposed and left largely abandoned, before being sold by the government for hotel development, as of 2024. Gallery See also List of tallest buildings in Georgia Modernist Architecture Batumi, the city in which the tower is located Alphabetic Tower, another unique structure nearby References
Batumi Technological University Tower

La Batumi Technological University Tower es un rascacielos categoría 2 (más de 150 metros de altura) en Batumi, Georgia. El trabajo de construcción se terminó en 2012. Alcanzó una altura de 200 metros para 35 pisos convirtiéndolo en el edificio más alto de Georgia.​ Véase también Anexo:Edificios más altos de Georgia Anexo:Edificios más altos de Europa Referencias
Tour de l'université technologique de Géorgie

La tour de l'université technologique de Géorgie est un gratte-ciel de 200 mètres pour 35 étages inauguré en 2012, à Batoumi en Géorgie. Elle comporte une grande roue incrustée dans sa façade. Lien externe CTBUH Portail des gratte-ciel Portail de la Géorgie
Oroyolari

Oroyolari (en georgiano: ოროჯოლარი; en armenio: Օրոջալար) es una aldea de Georgia ubicada en el sur de la región de Mesjetia-Yavajetia, siendo parte del municipio de Ninotsminda. Geografía Oroyolari se encuentra en a orillas del río Paravani, a 5 km de Ninotsminda. La aldea se administra desde el pueblo de Satje. Historia Los antepasados de los residentes vinieron de la provincia de Erzurum en 1830. Demografía La evolución demográfica de Oroyolari entre 2002 y 2014 fue la siguiente:Según los datos del censo de 2014, los armenios son el 99,3 % de la población local.​ Economía La economía se ocupa del cultivo de patatas, forrajes y cereales, tubérculos y cría de animales. Infraestructura Arquitectura, monumentos y lugares de interés Hay una iglesia en el pueblo reconstruida en 1898. Educación Tiene una escuela secundaria armenia, una biblioteca, un club y una guardería. Referencias
Ороджолари

Ороджолари (груз. ოროჯოლარი, арм. Օրոջալար) — село в Грузии, на территории Ниноцминдского муниципалитета края (мхаре) Самцхе-Джавахети. География Село находится в южной части Грузии, в пределах Ахалкалакского плоскогорья, на левом берегу реки Паравани, на расстоянии приблизительно 3 километров (по прямой) к северо-востоку от города Ниноцминда, административного центра муниципалитета. Абсолютная высота — 1878 метров над уровнем моря. Население По результатам официальной переписи населения 2014 года, в Ороджолари проживало 763 человека (375 мужчин и 388 женщин). В национальной структуре населения армяне составляли 99,3 %, грузины — 0,5 %, русские — 0,2 %. Примечания
Sheraton Batoumi

Le Sheraton Batoumi est un gratte-ciel construit de 2008 à 2010 à Batoumi, dans l'ouest de la Géorgie. Il mesure 118 mètres de hauteur pour 22 étages. La tour est inspirée du phare d'Alexandrie. Le bâtiment abrite un hôtel 5 étoiles de la chaîne Sheraton. Liens externes Sheraton Batoumi sur Skyscraperpage. Sheraton Batoumi sur CTBUH. Notes et références Portail des gratte-ciel Portail de l’hôtellerie Portail de la Géorgie
Сухумское художественное училище

Сухумское художественное училище им. А. Чачба — ведущее учебное заведение Республики Абхазия, готовящее специалистов в области живописи, скульптуры, графики и дизайна одежды. Расположено в Сухуме и носит имя первого абхазского профессионального художника — Александра Чачба (Шеваршидзе). История Предшественником художественного училища является Сухумская художественная студия, открытая в 1934 году Н. О. Табукашвили и преобразованная в училище в 1966 году при поддержке председателя Союза художников Абхазской АССР Марины Эшбы. Первым директором училища стал С. М. Габелия. В 1970-е годы в училище преподавали выпускники Тбилисской академии художеств: Зоя Джинджолия, Хута Авидзба, Стасик Иванба, Тариел Ампар, Мкан Базба, Сергей Цвижба, Виталий Лакрба и другие. В 2012 году президент Абхазии Александр Анкваб на встрече с членами союза художников Абхазии поставил вопрос о модернизации учебного процесса в училище. 14 апреля 2016 года на здании училища была установлена мемориальная доска в память о многолетнем директоре и преподавателе училища — скульпторе Виталии Лакрбе. Дипломные работы выпускников училища участвуют в общереспубликанских выставках. Директора Комментарии Примечания Ссылки Сухумское художественное училище.
Глдани (село)

Глдани (груз. გლდანი) — село в Грузии, в административном подчинении муниципалитета города Тбилиси. География Село находится в центральной части Грузии, у подножия южного склона Сагурамского хребта, на обоих берегах реки Глданисхеви. Абсолютная высота — 579 метров над уровнем моря. Население По результатам официальной переписи населения 2014 года, в Глдани проживало 3669 человек (1771 мужчина и 1898 женщин). В национальной структуре населения грузины составляли 96,4 %, армяне — 1,2 %, езиды — 0,7 %. Литература Грузинская советская энциклопедия : [груз.] : 12 ტ. / Гл. ред. И. В. Абашидзе. — Тбилиси : Гл. науч. ред. ГСЭ, 1978. — Т. 3. — С. 175-176.. Примечания
Тхинвала

Тхинвала (груз. თხინვალა) — село в Грузии, в административном подчинении муниципалитета города Тбилиси. География Село находится в центральной части Грузии, в пределах горной местности Триалетского хребта, к западу от озера Лиси, на расстоянии 10 километров к западу от железнодорожного вокзала Тбилиси. Абсолютная высота — 719 метров над уровнем моря. Население По результатам официальной переписи населения 2014 года, в Тхинвале проживало 357 человек (167 мужчин и 190 женщин). В национальной структуре населения грузины составляли 98,3 %, азербайджанцы — 1,4 %, русские — 0,3 %. Литература Грузинская советская энциклопедия : [груз.] : 12 ტ. / Гл. ред. И. В. Абашидзе. — Тбилиси : Гл. науч. ред. ГСЭ, 1983. — Т. 6. — С. 252. Примечания
Сионский сквер (Тбилиси)

Сионский сквер (груз. სიონის სკვერი) — городской парк Тбилиси, в Старом городе, между улицами Коте Абхази и Сиони и караван-сараем царевны Текле, поблизости от Сионского собора История Название скверу дано по находящемуся поблизости Сионскому собору. В сквере существовал фонтан Достопримечательности Памятник Софико Чиаурели (скульптор Леван Вардосанидзе, 2009) Памятник пострадал от вандалов, была украдена часть бронзовых фигур памятника Фестиваль цветов В сквере и на близлежащих улицах ежегодно, в конце мая, проводится Тбилисский фестиваль цветов. Литература Свириденко О. Н. Тбилиси за неделю. Путеводитель. — С. Петербург: Своё издательство, 2015. 174 с. ISBN 978-5-4386-0854-7 Примечания Ссылки Панорама Парка
Сіонський сквер (Тбілісі)

Сіонський сквер (груз. სიონის სკვერი) — міський парк Тбілісі, що знаходиться в Старому місті між вулицями Коте Абхазі та Сіоні й караван-сараєм царівни Текле, поблизу від Сіонського собору Історія Назву сквер отримав від собору Сіоні, що знаходиться поблизу. У сквері існував фонтан Пам'ятки Пам'ятник Софіко Чіаурелі (скульптор Леван Вардосанідзе, 2009) Пам'ятник постраждав від вандалів, була вкрадена частина бронзових фігур пам'ятника Фестиваль квітів У сквері і на прилеглих вулицях щорічно в кінці травня, проводиться Тбіліський фестиваль квітів. Література Свириденко О. Н. Тбилиси за неделю. Путеводитель. — С. Петербург: Своё издательство, 2015. 174 с. ISBN 977-5-4386-0854-7 Примітки
Sukhumi Cathedral

The Sukhumi Cathedral of the Annunciation is an Eastern Orthodox church in the city of Sukhumi, the capital of Abkhazia, an entity in the South Caucasus with a disputed political status. The cathedral was built in a Neo-Byzantine fashion by Sukhumi's then-vibrant Greek community between 1909 and 1915. It was then consecrated in the name of St. Nicholas and was, therefore, popularly referred to as Greek Nicholas Church. In the 1940s, after the expulsion of most of local Greeks by the Soviet government under Joseph Stalin, the church passed to the Georgian Orthodox Church as a replacement for its former diocesan cathedral church demolished by the Soviet authorities about a decade earlier. It was reconsecrated in the name of Annunciation and remained one of the few functioning churches on the territory of autonomous Abkhazia throughout the Soviet period. In the 1980s, the church was significantly refurbished and its premises expanded under the Georgian Orthodox metropolitan bishop David Chkadua. As a result of the War in Abkhazia (1992–1993) and expulsion of ethnic Georgian clergy from Abkhazia, the church was left to the guidance of ethnically Abkhaz priest of the Georgian Orthodox Church, Vissarion Apliaa, who made some renovation on the church building with the help of the Russian church authorities in 2011. Apliaa declared severance of ties with the Georgian church and began to style himself as the leader of independent Abkhazian Orthodox Church, although the former remains canonically unrecognized within the Orthodox world and the Abkhaz Orthodox clerical community itself straddles division. In 2011, the de facto Abkhaz government transferred 38 churches, cathedrals and monasteries perpetually into the care of the Abkhazian Orthodox Church. From the point of the Georgian government, the church is part of cultural heritage located in the Russian-occupied territories of Georgia. References External links Sokhumi Church Historical monuments of Abkhazia — Government of the Autonomous Republic of Abkhazia.
Catedral de la Anunciación (Sujumi)

La Catedral de la Anunciación​ (en ruso: Благовещенский собор) es la iglesia catedral de la Anunciación en Sujumi, de jure, es la principal catedral de la Eparquía de Pitsunda y Sujumi-Abjasia del patriarcado de Georgia, pero de hecho se utiliza como la Catedral de la autoproclamada iglesia Ortodoxa de Abjasia. En 1909, a expensas de la comunidad ortodoxa griega de la ciudad de Sujumi en el centro de la ciudad se inició la construcción de una iglesia en el estilo neo-bizantino, que se completó en 1915. La iglesia fue consagrada en honor de San Nicolás y hasta la década de 1940 era conocido como la Iglesia griega de San Nicolás. Después de la Segunda Guerra Mundial, la iglesia se convirtió en la catedral de Sujumi. En marzo de 2010, la catedral se sometió a trabajos de restauración y se estableció una cúpula dorada. El 10 de febrero de 2011, el Gobierno de Abjasia transfirió la Catedral de la Anunciación a la Iglesia Ortodoxa de Abjasia por un tiempo libre e ilimitado. Véase también Iglesia Ortodoxa Cultura de Georgia Referencias
Sobór Zwiastowania w Suchumi

Sobór Zwiastowania w Suchumi – prawosławny sobór katedralny w Suchumi, w Abchazji. Należy do niekanonicznego Abchaskiego Kościoła Prawosławnego. Świątynia została zbudowana w 1915 z funduszy społeczności prawosławnych Greków zamieszkujących Suchumi. Do lat 40. XX wieku zachowywała pierwotny grecki charakter. Po II wojnie światowej stała się katedrą eparchii suchumsko-abchaskiej Gruzińskiego Kościoła Prawosławnego. Architektura obiektu nawiązuje do sztuki bizantyńskiej. Jest to świątynia krzyżowo-kopułowa, trójnawowa, zwieńczona pojedynczą kopułą. Cerkiew została rozbudowana w latach 80. XX wieku z inicjatywy metropolity suchumskiego i abchaskiego Dawida. Do 1990 w cerkwi znajdował się grób św. Jana Chryzostoma, przeniesiony następnie do monasteru w Komanie – miejscu śmierci świętego. 10 lutego 2011 rząd Republiki Abchazji podarował Sobór Zwiastowania Abchaskiemu Kościołowi Prawosławnemu do swobodnego i nieograniczonego korzystania. Przypisy
Благовещенский собор (Сухум)

Благовещенский собор — кафедральный храм в честь Благовещения Пресвятой Богородицы в Сухуме. Фактически используется в качестве кафедрального собора неканонической Абхазской православной церковью, с точки зрения Грузинского патриархата является главным собором Пицундской и Сухумо-Абхазской епархии Грузинского патриархата. История В 1909 году по решению Сухумского Эллинского общества и на средства греческой православной общины города Сухума в центре города начал возводиться крестово-купольный, трёхнефный храм в неовизантийском стиле, строительство которого было завершено в 1915 году. Xрам был освящён в 1917 г. во имя Благовещения Пресвятой Богородицы и до 1940-х годов именовался как «греческий храм». После Второй мировой войны храм стал кафедральным собором Сухумо-Абхазской епархии Грузинской православной церкви. В 1980-х годах при митрополите Давиде (Чкадуа) в соборе прошли значительные работы по реконструкции в связи с чем появился придел в честь святителя Николая и ряд боковых пристроек. В марте 2010 года в соборе прошли восстановительные работы и установлен позолоченный купол, изготовленный челябинской фирмой ООО «Марион» — «Златосфера». До 1990 года в соборе хранилась гробница Иоанна Златоуста (позднее была перенесена на место его кончины — в село Коман, в храм Команского монастыря). В соборе также находится икона великомученика Пантелеимона с частицей его мощей. 10 февраля 2011 года Правительство Абхазии передало Благовещенский собор Абхазской православной церкви в безвозмездное и бессрочное пользование. Ключари Симон Гигинейшвили, протоиерей (1922—1937) Виссарион Аплиаа, иерей (с 1993 года) Примечания Ссылки На Викискладе есть медиафайлы по теме Благовещенский собор в Сухуме Сухумский кафедральный собор