NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Iglesia de la Santa Madre de Dios de Belén (Tiflis)

Iglesia de la Santa Madre de Dios de Belén (en georgiano: ზემო ბეთლემის მაცხოვრის შობის ტაძარი, zemo betlemis matskhovris shobis tadzari; en armenio: Բեթղեհեմի Սուրբ Աստվածածին եկեղեցի​ o Betlehemi Surb Astvatsatsin yekeghetsi; también conocida actualmente como Iglesia del Alto Belén)​ es una iglesia de Tiflis, Georgia. Construida como iglesia armenia en el siglo XVIII, en el emplazamiento de una iglesia más antigua,​ en la actualidad funciona como Iglesia ortodoxa georgiana. Historia La iglesia de Betlemi Superior se encuentra a los pies de la fortaleza de Narikala, en el distrito de Kldis-Ubani (distrito de Roch) de Tiflis. En primer lugar se fundó la capilla, pero el director de la construcción el sacerdote Gregorio murió y fue enterrado cerca de la capilla. La obra fue terminada por su nieto Barsegh. Durante mucho tiempo se celebraron oficios en esa capilla. y la iglesia quedó inacabada. Las partes superiores, construidas en piedra negra, fueron edificadas por Agha-Meliq Bebutyan, participante de la cruzada india de Nadir Shah y muerto en batalla contra el Turcos en 1724. Invitó a dos monjas del Monasterio de Santa Yekaterina de Nueva Julfa. Su hijo Meliq Avetis construyó la valla. Según los sacerdotes de la iglesia Melikset y Mesrop Ter-Grigoryan la nueva iglesia fue fundada por el sacerdote Sargis en cooperación con Khoja-Parukh, Baghdasar, Harutyun y Stepan. La fundación de la capilla fue a finales del siglo XIII. La construcción de una iglesia más grande se llevó a cabo durante el reinado del catolicós Eghiazar (1681-1691) y Alexander (1706-1714). Durante la segunda mitad del siglo XVIII el arcipreste de la iglesia era Mkhitar, que fue asesinado por Agha Mohammed Khan por negarse a mostrar el escondite donde se guardaban los tesoros de la iglesia. Después de Mikhtar, su hijo Stepanos se convierte en el Prior, "un sacerdote dotado", muy descrito en los guiones. En 1981, durante unas excavaciones en el interior de la iglesia, se encontró el sótano de la capilla.​ La iglesia está dirigida por el padre Ioane Rostiashvili. Apropiación georgiana En 1994, la iglesia quedó bajo el control de la Iglesia Ortodoxa Georgiana.​ En 1990, la cruz armenia original de la iglesia fue eliminada.​ En 1990-1991, el fresco armenio del interior de la cúpula que representaba al Santo Padre fue borrado. ​ Además, el retablo armenio, construido originalmente en 1898, junto con la inscripción armenia que atestiguaba su construcción, fue completamente destruido a principios de 1990.​ La pila para el bautismo también fue completamente destruida.​ El khachkar armenio con inscripciones de finales del siglo XVII fue retirado de la entrada y posteriormente desapareció.​ Galería Referencias
Петхаинская церковь

Зе́мо Бе́тлеми (груз. ბეთლემი) в армянской традиции Храм Святой Богородицы Вифлиемской (арм. Բեթղեհեմի Սուրբ Աստվածածին եկեղեցի — Петхаини́ Сурб Аствацаци́н екехеци́), также известна как Верхняя Вифлеемская церковь — церковь грузинского патриархата. Находится в Тбилиси, в историческом районе Старый город, под горой Нарикала. К храму от улицы Асатиани ведёт подъём и лестница Бетлеми. Долгое время был армянским храмом, и теперь его принадлежность является предметом сложных дискуссий. Традиционно в церкви, армяне города Тбилиси масштабно отмечали день Успения Пресвятой Богородицы История Считается, что первая церковь на этом месте построена ещё Вахтангом Горгасали (ок. 440—502). Предположительно, здесь похоронены его мать и сестра. Около 1500 года на его месте неким армянином Тер-Григором был построен храм Богоматери (Сурб-Аствацацин). Для постройки из Палестины привезли немного вифлеемской земли, и храм стал стоять как бы на вифлеемской земле и получил название «вифлеемский». Эта армянская версия не согласуется с грузинской версией, по которой храм был грузинским до нашествия шаха Аббаса (1615), и только потом её передали армянам ввиду того, что Аббас разрушил прочие их храмы. Возможно, это как-то связано с той историей, когда Аббас отдал мусульманам квартал от Майдана до бань, вместе с храмом Сурб-Геворк и ещё одним. В 1673 году француз жан Шарден упоминает её как армянскую, третью по статусу после Паша-Ванка и храма Сурб-Ншан. В 1884 году церковь была реконструирована с обновлением фасадов и возведением купола. Традиционно в ближайшее к 15 августа воскресенье армяне Тбилиси праздновали в Петхаинской церкви, на Петхаинской горе, день Успения Пресвятой Богородицы. Как отмечало издание «Весь Кавказ» от 1903 года: Этот праздник, принадлежит к числу собственно церковных праздников, отличается большим оживлением, многолюдством, и как картина туземного быта, изобилует характеристическими местными красками Во время литургии в храме выставлялась икона Божьей матери, к которой армянские богомольцы стремились приложиться, поставить свечу или положить возле нее свое скромное подаяние. Выходя из храма, толпы верующих не спешили покидать его территорию, а оставались гулять около него. Другая часть входила в кельи, устроенные под папертью, и оставалась там по несколько дней. Иногда, в желании получить исцеление под сенью храма посвященного Богородице, юди оставались в кельях по несколько месяцев В советское время богослужение было прекращено, помещение заняли производственные предприятия. В 1994 году церковь освящена в православном обряде. Галерея Примечания Ссылки Квемо Бетлеми и Земо Бетлеми Верхняя Бетлеми (Земо Бетлеми, Храм Богоматери Вифлиемской)
Flughafen Poti

Der früher geplante Internationale Flughafen Poti (georgisch ფოთის საერთაშორისო აეროპორტი) liegt am Ostrand der Hafenstadt Poti in Georgien. Geschichte Militärflugplatz Der Flugplatz hatte für die Sowjetunion große militärstrategische Bedeutung (Luftraum- und Grenzüberwachung) am Schwarzen Meer, zum NATO-Staat Türkei und dem Iran. Er wurde nach dem Zusammenbruch der Sowjetunion in den 1990er Jahren geschlossen, da ein rentabler Betrieb zu diesem Zeitpunkt nicht vorstellbar war. Pläne für internationalen Flughafen Die georgische Regierung hat den Flugplatz Poti in ein Wirtschaftsförderprogramm aufgenommen, ehrgeiziges Ziel ist der weitere Ausbau zum bedeutendsten Flughafen des Kaukasus, erklärte der georgische Staatspräsident Saakashvili bei der Eröffnung einer ebenfalls dort errichteten Freihandelszone. Der mit finanzieller Unterstützung der Vereinigten Arabischen Emirate (Finanzhilfe in Höhe von einer Milliarde US-Dollar) entstehende Poti International Airport an der georgischen Schwarzmeerküste werde die längste Rollbahn in der Kaukasusregion haben. Von Vorteil wäre die geringe Bevölkerungszahl in Flugplatznähe und die topographisch günstige Lage. Modernste Radareinrichtung für den Flugplatzbetrieb sei bereits vor Ort installiert. Die großen georgischen Touristikzentren Mestia, Batumi und Poti wollen mit dem neuen Flughafen kooperieren. Der Flughafen sollte ursprünglich 2012 neueröffnet werden, war aber bis 2015 noch nicht fertiggestellt. Der Bau wurde mit dem Regierungswechsel des Georgischen Traums offiziell aus ökologischen Gründen ausgesetzt. Alternativ liegen Pläne vor, etwa 30 Kilometer nördlich in Anaklia einen zusätzlichen internationalen Flughafen zu errichten. Lage Er ist von der Stadt durch den Fluss Rioni getrennt. Südlich des Flugplatzgeländes erstrecken sich ausgedehnte Sümpfe und Feuchtgebiete, östlich und nördlich ist der Platz von Feldern und Wäldern umgeben. Einzelnachweise
Poti flygplats

Poti flygplats är en flygplats belägen strax utanför den georgiska kuststaden Poti. Flygplatsen har varit stängd sedan Sovjetunionens fall i början på 1990-talet. Georgiens president Micheil Saakasjvili har dock meddelat att det finns planer på att renovera flygplatsen. Flygplatsen skall då bli en internationell flygplats, med fokus på resenärer från Europa. Öppningen beräknas till år 2012. Potis flygplats planeras att bli den största i Kaukasien, i och med att turistande i området beräknas stiga. Referenser Fotnoter
Поті (аеропорт)

Міжнародний аеропорт Поті (ICAO: UGSP) — колишній міжнародний аеропорт, що знаходився в Поті (Грузія). Був закритий після розпаду СРСР у 1990-х роках. Уряд Грузії опублікував плани реконструкції аеропорту, але ці плани не були реалізовані.
Церковь Михаила Тверского (Тбилиси)

Церковь Михаила Тверского (груз. წმ. მიხეილ ტვერელის სახ. ეკლესია) — православный храм в Тбилиси, Грузия. История Построена в 1911—1913 годах и освящена в честь святого князя Михаила Тверского (1271/1272 — 1318), небесного покровителя великого князя Михаила Александровича Романова (1878—1918) Архитектор Иоганн Дицман. В постройке церкви принимала участие Елизавета Воронцова-Дашкова. Литература Свириденко О. Н. Тбилиси за неделю. Путеводитель. — С. Петербург: Своё издательство, 2015. 174 с. ISBN 978-5-4386-0854-7 Примечания Ссылки Тбилиси. Церковь Михаила Тверского ФИЛЬМ О ХРАМЕ СВ. КН. МИХАИЛА ТВЕРСКОГО В ТБИЛИСИ В Тбилиси, к Михаилу Ярославичу РУССКАЯ ПРАВОСЛАВНАЯ ЦЕРКОВЬ ИМ. МИХАИЛА ТВЕРСКОГО Посещение русской церкви во имя князя Михаила Тверского Паломничество в Грузию: шпаргалка № 5. Церкви русской архитектуры в Тбилиси
Рустави 2

Рустави 2 (на грузински: რუსთავი 2) е телевизионен канал в Грузия, собственост на Кибар Халваши (от 2019 г.). Създаден е през 1994 г. Каналът е асоцииран член на ЕСРТ. Новинарската му служба има бюра и регионални репортери в големите градове на Грузия (Кутаиси, Батуми, Гори, Поти, Зугдиди), както и постоянни кореспонденти във Вашингтон (САЩ), Брюксел (Белгия) и Москва (Русия). Независимостта на канала е поставена под въпрос, като мнозина предполагат, че е пристрастен в полза на бившата управляваща партия – Единно национално движение, а по-късно в полза на настоящата управляваща партия „Грузинска мечта“. История Каналът е създаден през 1994 г., като става силна опозиция срещу правителството на Едуард Шеварднадзе. Година по-късно каналът е затворен поради предполагаема загуба на лиценза си. Властите в Грузия правят няколко опита да закрият телевизията. През юли 2001 г. е убит Георги Саная, известен телевизионен журналист в Грузия, който работи в телевизията. Мнозина смятат че това е политическо убийство, свързано с неговото предаване „Нощен куриер“ и разследвания на твърдения за корупция в длъжностните лица. През октомври 2001 г. акцията на полицията за сигурност в офиса на телевизията води до обществено недоволство и последвалите масови улични демонстрации срещу натиска на правителството върху независимите медии, които принуждават Едуард Шеварднадзе да уволни целия си кабинет. На 15 март 2003 г., съвпадайки със създаването на побратимения си канал Imedi TV, „Рустави 2“ представя ново лого, което се състои от зигзагообразна абстрактна цифра 2, оцветена в бронз, съставена от градиентни ефекти. През ноември 2003 г. „Рустави 2“ е основният медиен източник, използван като трибуна от лидерите на опозицията по време на „Революцията на розите“. На 25 декември 2009 г., за да отбележи 15 години от създаването си, по време на коледното си специално предаване телевизията приема ново лого. На 14 декември 2012 г. Ника Гварамия е назначен за генерален директор на канала. На 18 юли 2019 г. той е заменен от Паата Салия, който е адвокат на Кибар Халваши, настоящ собственик на канала. На 17 юли 2025 г. генерален директор става Бакур Бакурадзе. Логотипи Източници Външни препратки ((ka)) ((en)) Официален сайт Официална страница във Facebook Официална страница в Instagram Канал на „Рустави 2“ в
Rustavi 2

Rustavi 2 (en georgiano: რუსთავი 2, romanizado: Rustavi 2, "Rustavi ori") es un canal de televisión privado de Georgia con sede en Tiflis. Fue fundado en 1994 en la ciudad de Rustavi. Es un miembro asociado de la Unión Europea de Radiodifusión. Sus noticiarios tiene oficinas y periodistas regionales en las ciudades más importantes del país (Kutaisi, Batumi, Gori, Poti, Zugdidi) con corresponsales permanentes en Washington D. C., Bruselas y Moscú. Historia Fue fundado en 1994, iniciando emisiones el 1 de junio de 1994 y ha tenido una posición contraria al gobierno de Eduard Shevardnadze. Un año después, el canal cerró supuestamente por perder su licencia de transmisión. Las autoridades georgianas intentaron muchas veces cerrar Rustavi 2. Giorgi Sanaia, un reconocido periodista del país que trabajaba para el canal, fue asesinado en julio de 2001. Este caso fue considerado como una matanza política relacionado con su programa Mensajero nocturno e investigaciones de alegatos de corrupción gubernamental. En octubre del mismo año, la redada que hizo la policía georgiana a las oficinas del canal causó indignación pública y originó protestas masivas contra la presión del gobierno contra los medios independientes que obligó a Eduard Shervardnadze a despedir a todo su gabinete. El 15 de marzo de 2003, coincidiendo con el lanzamiento de su canal hermano Imedi, Rustavi 2 presentó un nuevo logotipo compuesto por un número 2 abstracto en zigzag de color bronce y con efectos degradados. Rustavi 2 fue el principal medio de comunicación masivo usado como portavoz de los líderes de la oposición durante la Revolución de las Rosas en noviembre de 2003.​ El 25 de diciembre de 2009, para celebrar su 15º aniversario, Rustavi 2 adoptó un nuevo logotipo durante su especial de Navidad. Imagen corporativa Referencias Enlaces externos Sitio web oficial
Rustavi 2

Rustavi 2 (en géorgien : სამაუწყებლო კომპანია რუსთავი 2, samauts'q'eblo k'omp'ania rustavi ori; en anglais : Rustavi 2 Broadcasting Company) est une entreprise de télévision privée géorgienne gérant la chaîne du même nom, qui est celle ayant le plus d'audience en Géorgie[réf. nécessaire]. Basée à Tbilissi, elle a été fondée le 1er juin 1994 dans la ville de Roustavi. Programmes et diffusion Vis Unda 20000? (en) : version géorgienne de l'émission culte Who Wants to Be a Millionaire? (Qui veut gagner des millions ?). Notes et références Voir aussi Liens externes (en) Site Officiel Portail de la télévision Portail de la Géorgie
Rustavi 2

Rustavi 2 (georgiano: რუსთავი 2) é um canal de televisão georgiano sediado em Tiblíssi, fundado em 1994 na cidade de Rustávi (daí o seu nome). É membro associado da União Europeia de Radiodifusão. O seu serviço de notícias possui redações e jornalistas regionais nas principais cidades da Geórgia (Cutáissi, Batumi, Gori, Poti, Zuguedidi), bem como correspondentes permanentes em Washington D.C., Bruxelas e Moscovo. A independência do canal foi recentemente posta em causa, com muitos sugerindo que este era tendencioso a favor do antigo partido no poder, o UNM, e mais recentemente a favor do atual partido no poder, o Sonho Georgiano. História A Rustavi 2 foi criada em 1994 e sempre se opôs ao governo de Shevardnadze. Fechou um ano depois por suposta perda de licença. Giorgi Sanaia, seu jornalista mais famoso, foi assassinado em 2001, possivelmente por questões políticas. Pressão do governo levou a protestos que fizeram Shevardnadze demitir o seu gabinete. Em 2003 lançou novo logotipo e, durante a Revolução das Rosas, foi o principal canal da oposição. Em 2009, mudou novamente o logotipo no 15.º aniversário. A 14 de dezembro de 2012, Nika Gvaramia foi nomeado diretor-geral do canal. A 18 de julho de 2019, foi substituído por Paata Salia, advogado de Kibar Khalvashi, atual proprietário do canal. A 17 de julho de 2025, Bakur Bakuradze tornou-se o novo diretor-geral. Logotipos Propriedade Rustavi 2 foi criada por Erosi Kitsmarishvili, David Dvali, Jarji Akimidze e Nika Tabatadze. Em 2004, 90% das ações foram compradas por Kibar Khalvashi, que em 2006 teve de vender a David Bezhuashvili, político georgiano. No mesmo ano, Rustavi 2 juntou-se à Mze TV e à rádio Pirveli Stereo, formando um grupo atualmente controlado pelo Georgian Industrial Group (GIG) e GeoMedia Group. O GIG detém 45% das ações e tem negócios variados; GeoMedia é uma empresa pouco conhecida das Ilhas Marshall. A 2 de março de 2017, o Supremo da Geórgia confirmou que Kibar Khalvashi (60%) e Panorama Ltd. (40%) eram os donos da Rustavi 2. A empresa recorreu ao Tribunal Europeu de Direitos Humanos, que suspendeu a decisão até 8 de março. Em 18 de julho de 2019, o tribunal confirmou que não houve violação, devolvendo o canal a Khalvashi. Referências
Rustavi 2

Rustavi 2 Broadcasting Company (Georgiska: შპს "სამაუწყებლო კომპანია რუსთავი 2"; Samautsqeblo Vompania Rustavi 2), mer känt som Rustavi 2 är ett privat TV-bolag från Georgien. Stationen är baserad i Tbilisi, men grundades 1994 i Rustavi. Kanalen är en av de mest populära i Georgien och når ut till omkring 85% av befolkningen. Kanalen visar bland annat Georgiens enda TV-morgonprogram, "Good morning, Georgia", den georgiska versionen av det populära programmet "Vem vill bli miljonär?", den georgiska versionen av Talang, Nitjieri, och georgiska Idol, "Dzjeostari". Historia Kanalen bildades 1994 och var hela tiden kritisk mot expresident Eduard Sjevardnadzes regering. Detta gjorde att georgiska myndigheter gjorde flera försök att stänga ner kanalen. I juli 2001 mördades den mycket populära georgiske TV-journalisten Giorgi Sanaia, som arbetade för Rustavi 2. Av många ansågs detta som ett politiskt mord relaterat till hans program "Night Courier". Rustavi 2 var också den huvudsakliga massmediala källan, som användes som tribun av oppositionsledarna under rosenrevolutionen, 2003. Rustavi 2 var först med att använda digital hårdvara i Georgien, de var först med att sända via satellit och man var först i landet med att bli associerad medlem i EBU (European Broadcasting Union). Källor Officiell webbplats
Руставі 2

Руставі 2 (груз. რუსთავი 2) — приватна телекомпанія Грузії в місті Руставі, телеканал. Здійснює цілодобову трансляцію через супутник, канал можна дивитися на Близькому Сході та Європі. Історія Руставі 2 з'явився в ефірі в 1994 році. Канал був в сильній опозиції до Едуарда Шеварнадзе. Найпопулярніший журналіст Грузії, яки працював на Р2, Ґіорґі Саная був вбитий в липні 2001. Багатьма це було розцінене як політичне вбивство. Руставі 2 був головним каналом і трибуною опозиції, лідером якої був Михеїл Саакашвілі, під час Революції Троянд 2003 року. Інциденти 8 липня 2019 стався інцидент: у прямому ефірі авторської програми «P.S.» («Поскріптум»), ведучий Георгій Габунія нецензурно висловився щодо президента РФ Путіна. Гендиректор «Руставі 2» Ніка Гварамія заявив про припинення мовлення після того, як до офісу телекомпанії прийшли близько 200 осіб, які зажадали вибачень за скандальний ефір. 18 липня, після рішення Європейського суду з прав людини, згідно з яким бізнесмен Кібар Халваші повернув собі у володіння «Руставі 2», новий власник заявив, що збереже свободу слова на опозиційному телеканалі, проте звільнив його гендиректора Ніколоза Гварамія. За словами Халваші, оприлюдненими на його сторінки фейсбуку, "Гварамія, якого насправді призначив той режим, який забрав [у Халваші] компанію ["Панорама"], не зможе продовжити роботу в компанії ні в статусі журналіста, ні, безумовно, генерального директора". 20 липня новий генеральний директор телекомпанії «Руставі 2» Паата Салія повідомив, що новий власник телеканалу Кібар Халваші не втручатиметься в редакційну політику телеканалу. Він зауважив поганий фінансовий стан «Руставі 2» та пообіцяв обговорити з власником створення громадської ради, яка контролюватиме кадрове питання в телекомпанії. 20 серпня директор каналу Паата Салія звільнив провідних журналістів Георгія Габунію, Георгія Лаперашвілі, Нанука Жоржоліані й Еку Квесітадзе. Причиною звільнення було названо «конфлікт інтересів». Див. також Габунія Георгій Посилання Офіційний сайт [Архівовано 23 березня 2017 у Wayback Machine.] Примітки
ГЕС Шуахеві

ГЕС Шуахеві — гідроелектростанція у південно-західній частині Грузії. Знаходячись перед Аджаріс-Цкальською ГЕС (16 МВт), становить верхній ступінь у каскаді на річці Аджарисцкалі, яка дренує північний схил Арсіанського хребта та є правою притокою Чорохі (впадає до Чорного моря у місті Батумі). Для збору ресурсу облаштували кілька об'єктів на Аджарісцкалі та її лівих притоках Чірукітскалі і Скхалта: - бетонну гравітаційну водозабірну греблю висотою 7 метрів на лівій притоці Аджарісцкалі річці Чірукітскалі; - тунель довжиною 6,3 км з діаметром 4,2 метра та пропускною спроможністю 10 м3/с від Чірукітскалі до іншої лівої притоки Аджарісцкалі річки Скхалта (на цьому етапі працює мала ГЕС Скхалта з підземним машинним залом та трьома турбінами потужністю по 3 МВт); - кам'яно-накидну греблю з бетонним ядром висотою 17 метрів на Схалті, яка утримує водосховище з площею поверхні 0,12 км2 та об'ємом 748 тис. м3; - тунель довжиною 9,2 км з діаметром 5,2 метра та пропускною спроможністю 25 м3/с від Скхалта до Аджарісцкалі; - бетонну греблю висотою 52 метри на Аджарісцкалі, яка утримує водосховище Дідачара з площею поверхні 0,15 км2 та об'ємом 998 тис. м3. Від сховища Дідачара ресурс подається через прокладений у правобережному гірському масиві головний дериваційний тунель довжиною 17,8 км з діаметром 6,2 метра та пропускною спроможністю 48 м3/с. Наземний машинний зал станції Шуахеві обладнали двома турбінами типу Френсіс потужністю по 89,3 МВт. При напорі у 396 метрів вони повинні забезпечувати виробництво 470 млн кВт-год електроенергії на рік. Видача продукції відбувається по ЛЕП, розрахованій на роботу під напругою 220 кВ. Інвесторами проекту через компанію Adjaristskali Georgia є індійська Tata Power, норвезька Clean Energy та група міжнародних фінансових інституцій. Основне обладнання замовили у філії французького концерну Alstom із Вадодари (штат Гуджарат). Введення станції у експлуатацію прийшлось на 2017 рік. Примітки
International School of Georgia

New School, International School of Georgia is a primary and secondary international school in Tbilisi, Georgia, serving local and expatriate children from ages 3 to 18. Its curriculum, delivered in English (the English Department) or Georgian (the Georgian Department) conforms with standards of international education. It is accredited by the International Baccalaureate Organisation. Organisation The school has students from many countries. It is Georgia's only school offering all three International Baccalaureate levels: the PYP (Primary Years Programme), MYP (Middle Years Programme) and IB Diploma Programme. The school has an active extracurricular programme with sports, ski trips, talent shows, field trips and other activities. History The school was founded in 1999. See also Education in Georgia (country) International Baccalaureate List of international schools References