NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Tbilisi TV Broadcasting Tower

Georgia Tbilisi TV Broadcasting Tower (Georgian: თბილისის ტელეანძა, tbilisis teleandza) is a free-standing tower structure used for communications purposes. The tower is located in Tbilisi, Georgia and was built in 1972. The preceding structure, built in 1955, was moved to the vicinity of the city of Gori. The tower is operated by "Georgian Teleradiocenter", that was established in 1955. Communication systems on the tower include regular broadcast, MMDS, pager and cellular, commercial TV, and amateur radio repeater. The tower is 274.5 m (901 ft) high on a mountain 719.2 m (2,360 feet) above sea level. See also List of tallest freestanding steel structures Lattice tower List of towers List of masts Notes External links Information and pictures from Radiomap.eu Tbilisi TV Broadcasting Tower at Structurae
Torre de televisión de Tiflis

La Torre de televisión de Tiflis​ (en georgiano: თბილისის ტელეანძა) es una torre de radiodifusión de la ciudad de Tiflis, la capital de Georgia, y fue construida en 1972. Es operada por el "Centro Teleradio georgiana", que se estableció en 1955. Los sistemas de comunicación en la torre incluyen emisión regular, MMDS, pager y celular, televisión comercial, y repetidores radioaficionados. La torre es de 274,5 m (901 pies) de alto y se localiza en una montaña a 719,2 m (2.360 pies) sobre el nivel del mar. Véase también Torre Edificio Arquitectura Referencias
Тбилисская телебашня

Тбилисская телебашня — многоцелевая башня в Тбилиси, Грузия, используемая для телерадиовещания и размещения антенн сотовой связи. Описание Башня построена в 1972 году взамен старой телебашни. Относится к ведению Грузинского телецентра, созданного в 1955 году. Представляет собой отдельно стоящее на естественном возвышении (гора Мтацминда) сооружение. Обладает необычной формой — основной ствол башни вместе с двумя «подпорками» образует в проекции треугольник. Высота башни составляет 274,5 метра над поверхностью горы. Высота от уровня моря — 719,2 метра. Сейчас она находится на территории парка «Мтацминда». Пожар В октябре 1994 года на высоте 100 метров произошло возгорание. Пожар прекратился, лишь когда полностью выгорели кабели, по которым сигнал поступал с передающего оборудования на антенну. В результате пожара телевещание прекратилось более чем на сутки, но затем было восстановлено, поскольку передающее оборудование почти не пострадало. Источники Телевышка Тбилиси Тбилисская телевышка тоже пережила пожар
Tbilisis TV-torn

Tbilisis TV-torn (georgiska: თბილისის ტელეანძა; Tbilisis Teleanma) är ett fristående torn använt för kommunikationsändamål. Tornet ligger på toppen av Mtatsmindaberget i Georgiens huvudstad Tbilisi, och byggdes 1972. Tornet opereras av "Georgiens telecenter", som grundades 1955. Tornets kommunikationssystem består av rundradio, MMDS och kommersiell TV. Tornet är 274.5 meter högt på toppen av Mtatsminda med en total höjd på 719.2 m ö.h. Vid foten av tornet ligger en temapark, "Mtatsminda Park", som återöppnades 2009. Konstruktion Tornet är en stålkonstruktion, som liknar ett stativ med tre grundpelare. Ungefär halvvägs upp till toppen av tornet finns flera våningar där tornets tekniska centrum ligger. 2005 installerades flerfärgade lysdioder på tornet, vilket gör att tornet är synligt även på natten. Referenser Se även Lista över världens högsta byggnader Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Tbilisis TV-torn. Information om TV-tornet, Structurae.de
Тбіліська телевежа

Тбіліська телевежа (груз. თბილისის ტელეანძა) — багатоцільова вежа в Тбілісі, Грузія, використовувана для телерадіомовлення і розміщення антен стільникового зв'язку. Опис Вежа побудована в 1972 році замість старої телевежі. Відноситься до відання грузинського телецентру, створеного в 1955 році. Являє собою окремо стоїть на природному підвищенні (гора Мтацмінда) споруда. Володіє незвичайною формою-основний стовбур вежі разом з двома «підпорами» утворює в проєкції трикутник. Висота вежі становить 274,5 метра над поверхнею гори. Висота від рівня моря — 719,2 метра. Зараз вона знаходиться на території парку «Мтацмінда». Зображення Примітки
Беитарапчи

Беитарапчи (груз. ბეითარაფჩი, азерб. Bəytərəfçi) — село Марнеульского муниципалитета, края Квемо-Картли республики Грузия со 100 %-ным азербайджанским населением. Находится на юге Грузии, на территории исторической области Борчалы. География Граничит с такими сёлами как Касумло, Земо-Сарали, Улашло, Лалвар, Байтало, Дамиа-Гиаурархи и Ахали-Лалало. Население По данным Государственного статистического комитета Грузии, согласно официальной переписи 2002 года, численность населения села Беитарапчи составляет 483 человек и на 100 % состоит из азербайджанцев. Экономика Население в основном занимается сельским хозяйством, овцеводством, скотоводством и овощеводством. Достопримечательности Мечеть Средняя школа Ссылки Координаты села на geonames.org (англ.) Примечания
Castell de Skhvilo

El castell de Skhvilo (en georgià: სხვილო, სხვილოს ციხე), també conegut com la fortalesa de Skhvilo, és una fortalesa medieval situada a la regió de Xida Kartli, al districte de Kaspi, Geòrgia. Va ser construït en el segle xiv. Arquitectura El castell és allargat de forma rectangular, només amb una entrada estreta cap a l'oest. Relativament ben conservat, té una superfície d'uns 45 × 20 m, sobresurt amb parets altes de tres a quatre pisos (uns 10 m) del terra. El gruix de les parets és de tres a quatre metres. Al costat oest hi ha dos bastions semicirculars, mentre que a l'est n'hi ha quatre, que emergeixen de la paret en forma de pilar. L'únic accés estava situat al costat sud-oest. En el petit pati darrere la porta, hi havia una altra paret del pati que bloquejava el pas als edificis que es trobaven més enllà. Al nord es troba una torre usada com a torre de vigilància, una segona torre, però reduïda a l'altura de la paret, es troba al costat sud de la fortalesa. Entre ambdues torres es troben els edificis residencials recolzats contra el mur i un edifici originàriament utilitzat com a església. Història La història del castell de Skhvilo està relacionada amb el sorgiment dels avantpassats feudals de Zevgendenidze (Amilakhvarni). Al segle xiv, aquests van rebre per primera vegada la propietat, la qual van usar com a residència. Als segles XVI-XVII, es van traslladar a Kvemo i el castell de Skhvilo només va servir com a fortalesa. Al segle xvii, Iota Amilakhvari, protegit i emparat al castell, va ser atacar pel rei Rustam Khan Khosrow Mirza, al qual va derrotar Amilakhvari. Al segle xvii, va ser un dels bastions del governador de Kartli, Givi Amilakhvari, que va lluitar contra l'agressió de l'Iran. Fins a finals del segle xviii, el castell de Skhvilo va pertànyer a la família Amilakhvarts. Posteriorment va perdre el seu antic valor militar. Referències Bibliografia საქართველოს ისტორიისა და კულტურის, ტ .5, თბ., 1990 წ. ზაქარაია პ., საქართველოს ძველი ქალაქები და ციხეები, თბ., 1973 წ. ზაქარაია პ., გვასალია ჯ., ქსე, ტ. 9, გვ. 629, თბ., 1985
Festung Schwilo

Die Festung Schwilo (Aussprache [sχvɪlɔ]; georgisch სხვილო, სხვილოს ციხე) ist eine mittelalterliche Festung in der georgischen Region Innerkartlien, in der Munizipalität Kaspi. Sie befindet sich vier Kilometer (Luftlinie) südöstlich der Ortschaft Mskhlebi, auf dem Gipfel eines kegelförmigen Berges und ist eine Landmarke in der landwirtschaftlich geprägten Region. Die heutige Festung wurde im 14. Jahrhundert errichtet. Der Bau der Festung ist mit der Geschichte der mittelalterlichen georgischen Feudalfamilie Sewdginidse (georgisch ზევდგინიძე) verbunden. In der Festung befand sich eine Residenz dieses Familienclans. Um die Wende zum 17. Jahrhundert verlor die Familie ihr Interesse an dieser Residenz und bevorzugte den Ort Kwemo Tschala (georgisch ქვემო ჭალა). Von da ab diente die Festung Schwilo noch als Wehrbau zum Schutz der umliegenden Dörfer. Die noch relativ gut erhaltene Anlage hat eine Grundfläche von etwa 45 × 20 m, sie ragt mit drei bis vier Stockwerk hohen Mauern (etwa 10 m) über den Baugrund auf. Die Mauerstärke beträgt drei bis vier Meter am Boden. Auf der Westseite befinden sich zwei, auf der Ostseite vier halbkreisförmige Bastionen, die aus der Mauerfront stützpfeilerartig hervortreten. Der einzige Zugang befand sich auf an der Südwestseite. Im winzigen Innenhof hinter dem Tor versperrte eine weitere Hofmauer den Durchgang zu den dahinterliegenden Gebäuden. Im Norden befindet sich der Bergfried als Wachturm, ein zweiter, aber auf Mauerhöhe reduzierter Turm steht an der Südseite der Anlage. Zwischen beiden Türmen befinden sich die an die Wehrmauer angelehnten Wohngebäude und ein ursprünglich als Kirche dienendes Bauwerk. Literatur საქართველოს ისტორიისა და კულტურის ძეგლთა აღწერილობა, ტ.5, თბ., 1990 წ. Einzelnachweise
Skhvilo castle

The Skhvilo fortress (Georgian: სხვილო, სხვილოს ციხე), also known as Skhvilo castle, is a medieval fortress located in the region of Shida Kartli, in Kaspi District, Georgia. It was built in the 14th century, and served as the first residence of the duke (tavadi) family Amilakhori. Architecture Skhvilo castle stretches along a ridge, bordered by the ravine of Rekhula river from the west and Tiriponi valley from the east. The castle is elongated rectangular, with only a narrow entrance to the west. Relatively well preserved, it has an area of about 45 × 20 m, protrudes with high walls of three to four floors (about 14 m) from the ground, ending with merlons. Wooden battle trail, held on consoles, was stretching along behind. Arrowslits were on the same level. The thickness of the walls is three to four meters (two meters by other sources) On the west side there are two semicircular bastions, while on the east there are four, which emerge from the pillar-shaped wall. The only access was located on the southwest side, and getting inside was possible only by temporarily attaching a wooden ladder. In the small courtyard behind the door, there was another courtyard wall that blocked the passage to the buildings beyond. The whole structure is supported by two towers. To the north is a five-storey quadrangular tower used as a watchtower. This main tower is meant to hold the northern corner. A second tower, also quadrangular, but reduced to the height of the wall, is located on the south side of the fortress. The space between both towers is split by additional walls, and contains constructions of various age, including the residential buildings leaning against the defensive wall and a building originally used as a church. Because of limited space the church had two floors. A water reservoir, which was filled from an aqueduct, is found near the church. Occasionally sappings can be observed under the walls, as well as other signs of the castle sieges. History The history of Skhvilo castle is related to the rise of the feudal ancestors of Zevgendenidze (Amilakhvarni). In the 14th century, they first received the property, which they used as their residence. In the XVI-XVII centuries, they moved to Kvemo Chala where they built Amilakhvari castle, and Skhvilo castle only served as a fortress. In the 17th century, Iota, fortified in the castle, attacked King Rostom and defeated Amilakhvari. In the seventeenth century, it was one of the bastions of the governor of Kartli, Givi Amilakhvari, who fought against Iran's aggression. Until the end of the 18th century, Skhvilo Castle belonged to the Amilakhvarts family. It subsequently lost his former value. References Literature Georgian History and Culture, Vol. 5, Tbilisi, 1990 Zakaraia P., Old Towns and Castles of Georgia, Tb., 1973 Zakaraia P., Gvasalia J., Xse, T. 9, p. 629, Tb., 1985
Castillo de Sjvilo

El castillo de Sjvilo (en georgiano: სხვილო, სხვილოს ციხე), también conocido como la fortaleza de Sjvilo, es una fortaleza medieval ubicada en la región de Shida Kartli, en el distrito de Kaspi, Georgia.​ Fue construido en el siglo XIV. Arquitectura El castillo es alargado de forma rectangular con solo una entrada estrecha hacia el oeste. Relativamente bien conservado, tiene una superficie de unos 45 × 20 m, sobresale con paredes altas de tres a cuatro pisos (unos 10 m) en el suelo. El grosor de las paredes es de tres a cuatro metros. En el lado oeste hay dos bastiones semicirculares, mientras en el este hay cuatro, que emergen de la pared en forma de pilar. El único acceso estaba ubicado en el lado suroeste. En el pequeño patio detrás de la puerta, otra pared del patio que bloqueaba el paso a los edificios que se encontraban más allá. Al norte se encuentra una torre usada como torre de vigilancia, una segunda torre, pero reducida a la altura de la pared, se encuentra en el lado sur de la fortaleza. Entre ambas torres se encuentran los edificios residenciales apoyados contra el muro defensivo y un edificio originalmente utilizado como iglesia.​ Historia La historia del castillo de Skhvilo está relacionada con el surgimiento de los antepasados feudales de Zevgendenidze (Amilakhvarni). En el siglo XIV, estos recibieron por primera vez la propiedad, la cual usaron como su residencia. En los siglos XVI-XVII, se trasladaron a Kvemo Chala y el castillo de Skhvilo solo sirvió como fortaleza. En el siglo XVII, Iota, fortificado en el castillo, atacó al rey Rustam y derrotó a Amilajvari. En el siglo XVII, fue uno de los bastiones del gobernador de Kartli, Givi Amilajvari, quien luchó contra la agresión de Irán. Hasta finales del siglo XVIII, el castillo de Skhvilo perteneció a la familia Amilakhvarts. Posteriormente perdió su antiguo valor. Bibliografía საქართველოს ისტორიისა და კულტურის, ტ .5, თბ., 1990 წ. ზაქარაია პ., საქართველოს ძველი ქალაქები და ციხეები, თბ., 1973 წ. ზაქარაია პ., გვასალია ჯ., ქსე, ტ. 9, გვ. 629, თბ., 1985 Referencias
Castelo de Skhvilo

O castelo de Skhvilo (em georgiano: სხვილო, სხვილოს ციხე), também conhecido como fortaleza de Skhvilo, é uma fortaleza medieval situada na Ibéria Interior, ao distrito de Kaspi, Geórgia. Foi construído no século XIV. Arquitetura O castelo é alongado, retangular, com uma entrada ao oeste. Relativamente bem conservado, tem uma superfície de 45 × 20 m; sobressai com paredes altas de três a quatro andares (uns 10 m) do chão. O largo das paredes é de três a quatro metros. Ao lado oeste há dois baluartes semicirculares, e a leste quatro, que emergem da parede em forma de pilar. O único acesso estava ao sudoeste. No pátio detrás da porta, havia outra parede que bloqueava o passo aos edifícios posteriores. Ao norte há uma torre de vigilância; uma segunda torre, reduzida à altura da parede, se encontra ao lado sul. Entre ambas as duas torres encontram-se os edifícios residenciais apoiados contra o muro e um edifício que originariamente era uma igreja. História A história do castelo de Skhvilo está relacionada com o surgimento dos antepassados feudais de Zevgendenidze (Amilakhvarni). No século XIV, estes receberam pela primeira vez a propriedade, a qual usaram como residência. Nos séculos XVI-XVII, transladaram-se a Kvemo e o castelo de Skhvilo serviu como fortaleza. No século XVII, Iota Amilakhvari, protegido e amparado no castelo, foi atacado pelo rei Rustão Cã Cosrove Mirza, ao qual derrotou Amilakhvari. No século XVII, foi uma das fortalezas do governador da Ibéria, Givi Amilakhvari, que lutou contra a agressão do Irão. Até o final do século XVIII, o castelo de Skhvilo pertenceu à família Amilakhvarts. Posteriormente, perdeu o antigo valor militar. Referências Bibliografia საქართველოს ისტორიისა და კულტურის, ტ .5, თბ., 1990 წ. ზაქარაია პ., საქართველოს ძველი ქალაქები და ციხეები, თბ., 1973 წ. ზაქარაია პ., გვასალია ჯ., ქსე, ტ. 9, გვ. 629, თბ., 1985
Fortalesa d'Ujarma

La fortalesa d'Ujarma (en georgià: უჯარმის ციხე) és una fortalesa medieval georgiana de la regió de Kakhètia, al municipi de Sagaredscho. Es troba a uns quatre quilòmetres al nord del poble d'Ujarma, al marge dret del riu Iori i a prop de la muntanya Gombori. Història Segons el cronista georgià Leonti Mroweli, la pedra angular de la fortalesa d'Ujarma va ser construïda pel rei georgià ibèric Varaz Bakur II als segles III-IV. Al regnat del rei Vakhtang I Cap de Llop, la fortalesa es va ampliar i es va usar com a residència. Constava de dues parts: la ciutadella superior a l'altiplà del pujol i la inferior al pendent. Un palau reial se situava a la part oriental. Ujarma va ser conquerida el 914 quan els àrabs van envair la regió del Caucas, anteriorment dominada pels perses. La lluita va deixar una severa destrucció a l'edifici al segle X pel conqueridor àrab Abul Kassim, però va ser restaurada en el segle xii pel rei Giorgi III de Geòrgia, que la va usar com a tresor reial. Arquitectura La ciutat fortalesa va ser construïda en un alt pujol al costat de la riba dreta del riu Iori, que presenta una porta tancada a l'estreta sortida del riu. La ciutat tenia diverses portes, la principal estava situada a l'oest del castell. A la ciutadella de la fortalesa hi ha torres de vigilància, mentre que a la cantonada nord-est del castell es troben les ruïnes d'un edifici residencial de dos pisos. Hi ha una església construïda amb l'alçada de dos pisos, el primer amb aspecte de més antic i el segon realitzat als X-XI. Està construïda amb grans lloses de pedra amb finestres orientades als costats est i oest. El mur de la fortalesa seguia un recorregut cap al nord per un pendent rocós fins a la riba del riu. Hi havia 9 torres dintre dels murs. Els pisos segon i tercer de les torres estaven destinats a allotjar les tropes. Tenia una sortida de passadís darrere seu. L'església Kviratskhoveli encara està dreta al costat del riu Iori. Les seves parets estan revestides de pedra arenosa i maó. Al costat sud n'hi ha una nova església amb una cripta a sota. També es troba al lloc un rastre de l'antiga muralla. Han d'haver estat les restes d'un castell construït pel rei Aspagur I d'Ibèria. L'any 2012, la revista Forbes va incloure Ujarma en la llista dels 9 castells més antics del món. Referències
Festung Udscharma

Die Festung Udscharma (georgisch უჯარმის ციხე) ist eine mittelalterliche georgische Festung in der Region Kachetien, in der Munizipalität Sagaredscho. Sie liegt etwa vier Kilometer nördlich des gleichnamigen Dorfes Udscharma, am rechten Ufer des Flusses Iori und nahe dem Gebirgspass Gombori. Nach Angaben des georgischen Chronisten Leonti Mroweli (11. Jh.) wurde der Grundstein zur Festung Udscharma vom georgisch-iberischen König Aspagur im 3.–4. Jahrhundert gelegt. In der Regierungszeit von König Wachtang Gorgassali wurde die Festung erweitert und als Residenz genutzt, sie blieb auch in der Folge ein bedeutender Ort. Bei dem Einfall der Araber in die zuvor von Persien dominierte Kaukasusregion wurde Udschamara im Jahr 914 erobert. Die Kämpfe hatten schwere Zerstörungen an der Bausubstanz hinterlassen. In den Ruinen entstand eine kleine Siedlung. Erst im 12. Jahrhundert wurde Udscharma vom georgischen König Giorgi III. als Festung erneuert. Auch diese Anlage wurde in den folgenden Jahrhunderten wieder und wieder zerstört, daher blieb dort nur eine Trümmerstätte erhalten. Weblinks Information über die Festung Udscharma (georgisch) Information über die Festung Udscharma, Saunje.ge (georgisch)
Fortaleza de Ujarma

La fortaleza de Ujarma (en georgiano: უჯარმის ციხე) es una fortaleza medieval georgiana en la región de Kajetia, municipio de Sagarejo. Se encuentra a unos cuatro kilómetros al norte del pueblo de Ujarma, en el margen derecho del río Iori y cerca del paso de la montaña Gombori. Historia Según el cronista georgiano Leonti Mroweli la piedra fundamental de la fortaleza de Ujarma fue construida por el rey georgiano-ibérico Aspagur en los siglos III-IV. En el reinado del rey Vakhtang Gorgasali, la fortaleza se extendió y se usó como residencia.​ Consistía en dos partes: la ciudadela superior en la meseta de la colina y la inferior en la pendiente. Un palacio real se ubicaba en la parte oriental. La fortaleza superior fue destruida en el siglo X por el conquistador árabe Abul Kassim, pero fue restaurada en el siglo XII por el rey Jorge III, quien la usó como tesoro real.​ Ujamara fue conquistada en 914 cuando los árabes invadieron la región del Cáucaso, anteriormente dominada por los persas. La lucha dejó una severa destrucción en el edificio. La fortaleza superior fue destruida en el siglo X por el conquistador árabe Abul Kassim, pero fue restaurada en el siglo XII por el rey Jorge III.​ Referencias
Fortezza di Ujarma

La fortezza di Ujarma (in georgiano უჯარმის ციხე?) è una città fortificata di epoca medievale, situata nella regione georgiana della Cachezia, nella municipalità di Sagarejo. Si trova circa 4 chilometri a nord del paese di Ujarma, sulla riva destra del fiume Iori, vicino al passo di Gombori. Dal 7 novembre 2006 fa parte dei monumenti culturali immobili d'importanza nazionale della Georgia. Storia Secondo il cronista georgiano Leont'i Mroveli la prima pietra della fortezza fu posata dal re georgiano-iberico Aspacures I nel corso del III secolo. Durante il regno di Vakhtang I Gorgasali l'avamposto fu poi esteso e utilizzato come residenza permanente. Ujamara fu conquistata nel 914 durante l'invasione araba del Caucaso, che in quel momento era dominato da popolazioni persiane. La battaglia danneggiò severamente la struttura. La parte superiore della fortezza fu distrutta dal conquistatore arabo Abul Kassim nel X secolo, e fu poi ricostruita nel XII secolo da Giorgio III di Georgia. Dopodiché l'importanza di Ujarma diventò sempre minore, e continuò ad essere abitata come un piccolo insediamento. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file sulla fortezza di Ujarma
Udżarma

Udżarma (gruz.: უჯარმა) - miasto-forteca średniowiecznego królestwa Kartlijskiego. Położona w regionie Kachetia we wschodniej Gruzji, około 45 km od Tbilisi, na prawym brzegu rzeki Iori. Ważną rolę w rozwoju miasta odegrał Wachtang I Gorgasali (V w). Był on ostatnim królem Mcchety i to on właśnie odbudował Udżarmę, która pierwotnie została wzniesiona przez jego przodków. Twierdza w Udżarmie do późnego średniowiecza była rezydencją królewskiej rodziny, w X w. została zniszczona przez Arabów. W XIII w. król Gruzji Grzegorz III częściowo ją odbudował. W późnym średniowieczu twierdza należała do rodu feudałów Czołokaszwili. Przez długi okres stała ona pusta. Udżarmska twierdza uniknęła poważnych zniszczeń, była często remontowa, należy do najlepiej zachowanych pomników gruzińskiej architektury. Ma co najmniej 1500 lat. Miasto-forteca składa się z dwóch części: twierdzy położonej na płaskowyżu skalistego wzgórza i miasta na zboczu. Zabudowania otoczone były obronnym murem z dziewięcioma czworokątnymi wieżami. Pałac królewski – dwupiętrowy budynek ze skarbcem - był położony we wschodniej części twierdzy. W środkowej część znajdował się kościół Świętego Krzyża (Dżwar Patiosani). Obecnie prowadzone są prace renowacyjne twierdzy. Linki zewnętrzne Udżarma na email.ge (en)
Зонкарское водохранилище

Зонкарское водохранилище — водохранилище в Цхинвальском районе Южной Осетии. Построено во времена СССР на реке Малая Лиахви. На советских картах обозначалось как Лиахвское водохранилище. По состоянию на апрель 2013 года полностью спущено. Полный объём водохранилища — 40,3 млн м³, полезный — 39 млн м³. Высота плотины составляет 78 метров. Используется для орошения, а также в качестве источника питьевой воды для города Гори и других близлежащих населённых пунктов. Изучается возможность возведения в этом районе гидроэлектростанции. В мае-июне 2009 года на водохранилище было предотвращена чрезвычайная ситуация, последствием которой могло стать затопление множества сёл. Имеет шахту для полного сброса воды. Зонкарское водохранилище препятствует миграции форели к истокам Малой Лиахвы (в Лиахвский заповедник), что вызывает нарекания экологов. Примечания Топографические карты Лист карты K-38-65 Ленингори. Масштаб: 1 : 100 000. Издание 1979 г. Ссылки «Красоты Зонкарского водохранилища» — (Фотографии) — ОСинформ (23.06.2009). Фотография пользователя panoramio.