NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Ras Laffan

Ras Laffan (arabisch رأس لفان Ra's Laffan, DMG Raʾs Laffān) ist eine Industrieansiedlung der Erdgasindustrie in Katar etwa 80 km nordöstlich von Doha. Sie wird von Qatar Energy betrieben und beschäftigt rund 115.000 Personen. Größe und Bedeutung Die Fläche der Industrieanlage wird mit 295 km² angegeben. Ras Laffan Port ist die weltweit größte Hafenanlage zum Umschlag von Flüssigerdgas. Der Hafen verfügt über 33 Liegeplätze und ein SPM-Terminal, das 54 Kilometer vom Hafen entfernt liegt. Qatar Energy (70 %) und Chevron Phillips Chemical (30 %) gaben bekannt, als Joint Venture für 6 Milliarden US-Dollar eine neue Anlage in Ras Laffan zu errichten. Der für 2019 angekündigte Komplex wird eine Ethancrackanlage umfassen, die rund 2,1 Mio. t/Jahr Ethylen produzieren kann. Es wird der größte Ethancracker im Nahen Osten sein und die Ethylen-Produktionskapazität Katars um mehr als 40 % erhöhen. Die Fertigstellung ist für 2026 geplant. Attacke iranischer Drohnen Nach einem iranischen Drohnenangriff am 18. März während des Irankriegs auf die LNG-Anlage Ras Laffan, die das North-Field-Gasfeld traf, kam es zu einem weithin sichtbaren Brand mit einer mehrere Hundert Meter hohen Rauchsäule. Der Betreiber Qatar Energy stoppte aus Sicherheitsgründen die weltweit größte LNG-Produktionsanlage, die jährlich rund 77 Millionen Tonnen verflüssigtes Erdgas erzeugen kann. Die Unterbrechung führte zu erheblichen Verwerfungen auf den Energiemärkten, insbesondere zu stark steigenden Gaspreisen in Europa, weil Ras Laffan als zentrales Exportdrehkreuz Katars eine wesentliche Rolle für die europäische Versorgung hat, seitdem Russland im Februar 2022 den Überfall auf die Ukraine begonnen hat. Beim Angriff wurde zwei Wärmeübertragungstürme mit hoher Präzision getroffen. Die zwei beschädigten Linien der wichtigsten LNG-Anlage der Welt produzierten etwa 17 Prozent der verflüssigten Gase des Landes. Einzelnachweise
Ras Laffan

La ciudad industrial de Ras Laffan (árabe: راس لفان , romanizado: Ra's Lafān ) es un centro industrial ubicado a 80 kilómetros al norte de Doha, Catar. Es administrado por Qatar Petroleum. Ras Laffan Industrial City es el sitio principal de Catar para la producción de gas natural licuado y conversión de gas a líquido. Alberga, entre otras, las plantas ORYX GTL y Pearl GTL, las plantas Qatargas y RasGas LNG, la planta de procesamiento de gas Dolphin, la refinería Laffan y las plantas integradas de agua y energía Ras Laffan A, B y C. Con un área de agua cerrada de aproximadamente 4.500 hectáreas, el puerto de Ras Laffan es el puerto artificial más grande del mundo y contiene la instalación de exportación de GNL más grande del mundo. Historia El texto en inglés más antiguo conocido para describir a Ras Laffan se encontraba en el libro de 1890 The Persian Gulf Pilot, publicado por el Departamento Hidrográfico de Gran Bretaña. Este relata solo características geográficas, lo que infiere que el área no estaba poblada en ese momento.​ En una transcripción de principios de 1904 del Nomenclátor del Golfo Pérsico, Omán y Arabia Central por John G. Lorimer, se menciona que un banco de perlas conocido como Umm Al Shebh se encuentra frente a la costa de Ras Laffan, aunque Lorimer proporciona ninguna descripción de Ras Laffan en sí.​ Como ciudad industrial, la construcción de Ras Laffan dio comienzo en 1996.​ El propósito de su fundación fue albergar instalaciones petroquímicas para el gas natural obtenido en North Field.​ El Campo Norte, encontrado en 1971, es el campo de gas natural más grande del mundo, ocupando un área costa afuera de aproximadamente 6,000 kilómetros cuadrados; más de la mitad del tamaño del Estado de Catar. North Field contiene más de 900 billones de tcsf de gas recuperable.​ La comisión de Ras Laffan en 1996 marca la fecha de finalización de la primera planta de gas natural licuado (GNL) de la ciudad para convertir el gas natural obtenido de North Field en GNL.​ Al principio, se estimó que solo se necesitarían 106 kilómetros cuadrados para operaciones industriales. Sin embargo, en 2004, esta cifra aumentó más que drásticamente, a 296 kilómetros cuadrados.​ En marzo de 2011, la ciudad firmó un memorando de entendimiento con el puerto de Róterdam con motivo de una visita oficial de la reina Beatriz a Catar.​ Qatargas anunció en mayo de 2019 que la terminal Ras Laffan de la compañía recibió su envío número 10,000 no relacionado con GNL.​ Referencias
Ras Laffan

Ras Laffan est une ville industrielle du Qatar située sur la côte nord de ce pays, au bord du golfe Persique au nord du détroit d'Ormuz. Cette ville abriterait la plus grande usine de liquéfaction de gaz au monde. Le gaz naturel liquéfié qatari représente 20 % de l’offre mondiale. Mais la production de gaz quatari ne peut être acheminé que par le détroit d'Ormuz. Description Pour le journal Le Monde, cette ville abrite la plus grande usine de liquéfaction de gaz au monde, mais cette production ne peut être acheminé vers des acheteurs que par le détroit d'Ormuz. Le gaz naturel liquéfié qatari représente 20 % de l’offre mondiale. Début 2008, elle s'étend déjà sur 106 km2 et devrait doubler de taille dans les prochaines années. Elle est équipée de la plus grande rade artificielle du monde de 4 500 ha de superficie. Son économie est actuellement entièrement orientée vers la production de gaz naturel liquéfié assurée par la présence nombreux trains de liquéfaction de gaz naturel opérés par les grandes compagnies locales RasGas et Qatargas, mais aussi internationales Shell, ExxonMobil, Total, etc. Sa zone industrielle devrait recevoir les installations de production d'eau dessalée (construction de la station par SIDEM) et de production d'électricité prévues par le contrat géant signé en mars 2008 pour fournir de l'eau douce et de l'électricité à trois millions d'habitants. Le contrat de 25 ans a été signé en collaboration par le groupe français Suez (20 %), le Japonais Mitsui et les deux sociétés locales Qatar Petroleum et Qatar Electricity and Water Corp. Notes et références Liens externes Site officiel Portail du Qatar
Ras Laffan

Ras Laffan (Ras Laffan Industrial City) è una zona industriale del Qatar situata ad 80 km a nord della capitale Doha. La sua estensione è pari a 106 km quadrati. La zona industriale ha un proprio porto ed è sede di diversi complessi industriali. È fornita di servizi integrati quali infrastrutture, servizi di vigilanza, antincendio su tutto il complesso; è presente anche un centro medico. Fra le infrastrutture dovrebbe essere installato un impianto per la dissalazione dell'acqua (costruzione dell'impianto attuata da SIDEM) ed altri per la produzione d'elettricità prevista dal contratto firmato nel marzo 2008 per fornire d'acqua dolce ed elettricità a circa tre milioni d'abitanti. Il contratto di 25 anni è stato firmato in cooperazione dalla francese ENGIE (20 %), dalla giapponese Mitsui e dalle due società locali Qatar Petroleum e Qatar Electricity and Water Corp. Il porto, realizzato tra il 1993 ed il 1995 da un Raggruppamento di Imprese italiane guidato da Condotte d'Acqua e comprendente la Grandi Lavori Fincosit e la Dragomar, è la principale sede di produzione di GNL in Qatar ed è considerato una delle maggiori strutture di esportazione di GNL al mondo, con una capacità di 30 milioni di metri cubi annui. Fra gli altri, Ras Laffan è sede degli impianti GNL di Oryx GTL e Pearl GTL, Qatargas e RasGas, la raffineria del Dolphin Gas Project, la Raffineria Laffan, ma anche di imprese internazionali quali Shell, ExxonMobil, Total, e gli impianti integrati Ras Laffan A, B, C per la dissalazione d'acqua e le centrali d'energia elettrica. Qatar Petroleum è proprietaria del complesso ed attraverso la joint venture Qatargas è impegnata nel completamento di alcune unità di trattamento del Gas naturale liquefatto. Nel marzo 2011, in occasione della visita ufficiale in Qatar di Sua Altezza la Regina Beatrice dei Paesi Bassi, è stato firmato un memorandum di cooperazione del porto di Ras Laffan con il Porto di Rotterdam. Note Voci correlate Qatar Petroleum Pearl GTL RasGas Oryx GTL Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Ras Laffan Collegamenti esterni Sito della compagnia proprietaria, su qp.com.qa.
Рас-Лаффан

Рас-Лаффан (араб. رأس لفان‎, англ. Ras Laffan Industrial City) — один из трёх крупнейших промышленных центров Катара (вместе с Умм-Саидом и Духаном). Расположен в 80 км на северо-восток от Дохи, у мыса Лаффан (Рас-Лаффан). Административно относится к муниципалитету Эль-Хаур. Основные производственные мощности направлены на производство сжиженного природного газа (СПГ), преобразования природного газа в жидкое моторное топливо (технология ГЖК), и получение сопутствующих продуктов. Управляется государственной компанией Qatar Petroleum. Экономика Газовая промышленность Разработка проекта начата в 1991 году. Строительство первого завода по производству СПГ началось в 1994 году, первую продукцию он выдал в конце 1996 года. По состоянию на 2016-й год в Рас Лаффан работают предприятия Qatargas, RasGas, Dolphin Energy, Oryx GTL, Pearl GTL и др. Для обеспечения персонала, обслуживающего производство, водой, пришлось построить мощные опреснительные установки. Порт Строительство порта, предназначенного для экспорта сжиженного природного газа, газового конденсата и серы, началось в первом квартале 1992 года. Были построены два волнореза: северный — длиной 6 км, и южный — около 5 км. Также проводились дноуглубительные работы. Проектированием и строительством занималось совместное катарско-испанское предприятие Condotte Qatar совместно с итальянской фирмой Grandi Lavori Fincosit. Первая очередь причала была построена в 1996 году, а в 1997 году строительство было завершено. Порт имеет четыре погрузочных причала суммарной мощностью 30 млн тонн Также построены два 300-метровых сухогрузно-контейнерных терминала, каждый из которых может принимать суда дедвейтом до 45 000 тонн, 150-метровый причал для тяжёлых грузов, с рампой «ро-ро» 35-метровой ширины, и причал длиной 270 м для четырёх буксиров, а также для лоцманских катеров. Сверх того имеются два наливных причала, способные принять суда дедвейтом до 300 000 тонн в частично загруженном состоянии, и 420-метровый причал для морских буровых платформ. Верфь В 2010 году было образовано совместное предприятие Nakilat и Damen Group — Nakilat Damen Shipyards Qatar (NDSQ). Это предприятие управляет верфью Erhama Bin Jaber Al Jalahma Shipyard, расположенной близ Рас Лаффан. Верфь занимает площадь около 15 гектаров и предназначена для ремонта и строительства морских судов. Первое судно — баржа длиной 160 метров, было построено в 2012 году. По состоянию на 2016-й год верфь построила более сорока судов. Примечания
Рас-Лаффан ЗПГ

Рас-Лаффан ЗПГ — промислове місто і найбільший у світі комплекс заводів з виробництва зрідженого природного газу, розташований у Катарі. В середині 1990-х Катар приступив до освоєння найбільшого в світі родовища природного газу Північне (в Іране відоме як Південний Парс). Враховуючи віддаленість від потенційних ринків збуту, одразу обрали шлях розвитку інфраструктури ЗПГ. При цьому з певних міркувань реалізацією проектів займаються дві катарські компанії Qatargas та Rasgas, проте і сировинна база, і район для розміщення виробничих потужностей в них один — індустріальна зона Рас-Лаффан у 80 км на північ від столиці країни Дохи. Станом на середину 2010-х років в Рас-Лаффан збудовано наступні технологічні лінії із зрідження загальною потужністю 77,1 млн.т ЗПГ на рік (108 млрд.м3): Для зберігання продукції у перших чегах заводів Qatargas та Rasgas були збудовані сховища із чотирьох резервуарів по 85000 м3 та трьох резервуарів по 140000 м3 відповідно. А в кінці 2000-х у комплексі створене централізоване сховище для ЗПГ, яке складається з восьми резервуарів об'ємом по 140000 м3. Ним можуть користуватись найпотужніші лінії Qatargas 4, 5, 6, 7, Rasgas 6, 7, а також споруджені за кілька років до того лінії Rasgas 4 і 5. Портове господарство Рас-Лаффан складається з шести причалів та здатне обслуговувати газові танкери розміром по Q-max (267000 м3) включно. Для вивозу продукції Катар переважно використовує власний танкерний флот, в якому станом на середину 2010-х років налічується кілька десятків газовозів. Окрім ЗПГ, заводи Рас-Лаффан виробляють конденсат, пропан, бутан та сірку. 18 березня 2026 року Іран наніс удар балістичною ракетою по заводу, на об'єкті виникла пожежа. Менш ніж за 12 годин Іран наніс повторний удар, що спричинив значні пожежі та руйнування. Примітки
The Bay Gate

The Bay Gate is een wolkenkrabber in Dubai, Verenigde Arabische Emiraten. De bouw van de kantoortoren begon in 2007. Het 221 meter hoge gebouw was in 2014 voltooid. Het bevat 15 liften en telt naast 53 bovengrondse verdiepingen, ook 2 ondergrondse etages. Het is door Bothe Richter Teherani Architekten BDA in modernistische stijl ontworpen. Externe link (en) Website van The Bay Gate
21st Century Tower

21st Century Tower ist der Name eines Wolkenkratzers in Dubai. Zum Zeitpunkt der Fertigstellung war es das höchste Wohngebäude der Welt, bevor es 2005 vom Q1 Tower in Australien übertroffen wurde. Das 269 Meter hohe Gebäude wurde im Jahr 2003 in der Sheikh Zayed Road fertiggestellt und besitzt 55 Stockwerke. Die höchste Etage befindet sich in 185,7 Metern Höhe. Der Name des Turms soll Ausdruck für das Leben im 21. Jahrhundert (engl. 21st century) sein. Siehe auch Liste der höchsten Gebäude in Dubai Weblinks 21st Century Tower. In: Structurae 21st Century Tower bei SkyscraperPage.com
21st Century Tower

The 21st Century Tower is a 55-story skyscraper along the Sheikh Zayed Road in Dubai. When it was completed in 2003 it took the title of the world's tallest residential building, ultimately being surpassed by the Eureka Tower in Melbourne, Australia and the Q1 tower in Australia's Gold Coast. The logo of the AW Rostamani Group appears on the top of the tower. See also List of tallest buildings in the United Arab Emirates List of tallest buildings in Dubai References External links SkyscraperPage.com Emporis
21st Century Tower

21st Century Tower es un rascacielos de 55 plantas y 269 metros ubicado en Dubái, Emiratos Árabes Unidos, que finalizó en 2003. El arquitecto que dirigió el edificio fue WS Atkins and Partners. Véase también Anexo:Edificios más altos de Dubái Anexo:Edificios más altos del mundo Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una galería multimedia sobre 21st Century Tower. Emporis.com - 21st Century Tower (en inglés). SkycraperPage.com – 21st Century Tower (en inglés).
21st Century Tower

La 21st Century Tower est un gratte-ciel de Dubaï construit en 2003 et mesurant 269 m pour 55 étages. Ce gratte-ciel se situe sur la Sheikh Zayed Road, non loin de la fameuse Rose Tower qui mesure 333 mètres de haut. Articles connexes Liste des plus hauts immeubles de Dubaï Liste des plus hauts gratte-ciel du monde Liens externes (en) Skyscraperpage (en) Emporis Portail des gratte-ciel Portail de Dubaï et de son émirat
21st Century Tower

Il 21st Century Tower è un grattacielo situato a Dubai, negli Emirati Arabi Uniti, lungo la Sheikh Zayed Road. Con 55 piani e 269 metri di altezza, quando fu completato nel 2003 divenne l'edificio residenziale più alto del mondo sorpassando il Trump Hotel Tower, per poi venire superato nel 2005 dalla Torre Eureka di Melbourne e dalla Q1 entrambi costruiti in Australia. Note Collegamenti esterni (EN) 21st Century Tower, su Structurae. (EN) 21st Century Tower, su Skyscraper Center.
21st Century Tower

De 21st Century Tower, ook bekend als het Al Rostamani Building, is een wolkenkrabber aan 109 Sheikh Zayed Road in Dubai, Verenigde Arabische Emiraten. De bouw begon in 2001 en werd in 2003 voltooid door Arabtec & Al Rostamani Pegel (JV). Het was de hoogste woontoren ter wereld vanaf de voltooiing tot aan 2005, toen Q1 de titel overnam. Ontwerp De 21st Century Tower is 269 meter hoog, tot de hoogste verdieping gemeten is dit 185,68 meter. Het heeft een totale oppervlakte van 86.000 vierkante meter en bevat naast 55 bovengrondse, ook 4 ondergrondse etages. Daarnaast telt het gebouw 7 liften en een parkeergarage van 9 verdiepingen, die 412 parkeerplaatsen bevat. Het gebouw is door Atkins in modernistische stijl ontworpen en heeft een gevel van glas en aluminium. Het bevat naast 400 woningen, waarvan 100 driekamer- en 300 vierkamerappartementen, ook een zwembad en een jacuzzi op het dak en detailhandel op de begane grond. Externe link (en) Website van Atkins
21st Century Tower

21st Century Tower – 55-kondygnacyjny budynek budowany w latach 2001–2003. Ze swoją wysokością 269 m jest czwartym pod względem wysokości apartamentowcem na świecie. Był najwyższym apartamentowcem na świecie w 2003, ale wyprzedziły go Eureka Tower (Melbourne) i Q1 Tower (Gold Coast) oraz Princess Tower. Budowla została postawiona przy Sheikh Zayed Road w Dubaju, w Zjednoczonych Emiratach Arabskich. Wyposażenie W apartamentowcu znajduje się 400 pokojów mieszkalnych o różnym standardzie. Na ostatnim piętrze znajduje się siłownia, natomiast na dachu basen. W żadnym z pomieszczeń nie ma balkonów. Zastąpione je dużymi oknami, przez które można podziwiać główną arterię miasta, a z wyższych kondygnacji również Zatokę Perską. Ponadto apartamentowiec posiada 7 wind, które są wyposażone w inteligentny system pozwalający na sprowadzenie najbliżej znajdującej się windy na wskazane piętro, a nawet na dach. Konstrukcja Budynek został opracowany i wykonany przez inżynierów z WS Atkins and Partners. Oddział PERI Dubaj otrzymał zlecenie opracowania projektu deskowania, który miał pozwolić na sprostanie wysokim oczekiwaniom m.in. dotyczącym krótkiego czasu powstawania budowli. Galeria Zobacz też lista najwyższych budynków w Dubaju lista najwyższych budynków na świecie lista najwyższych budynków w Zjednoczonych Emiratach Arabskich Bibliografia PERI, Budynki wysokie – 21st Century Tower, Dubaj, Zjednoczone Emiraty Arabskie.. peri.pl.pl. [zarchiwizowane z tego adresu (2009-04-04)]. Emporis – 21st Century Tower (ang.)
Вежа 21 століття

Вежа 21 століття (англ. 21st Century Tower) — 55-поверховий хмарочос в Дубаї, що знаходиться по вулиці шейха Заїда. Коли будівля була здана в експлуатацію у 2003 році, то стала найвищою в світі житловою будівлею. Згодом перевершена хмарочосом Eureka Tower в Мельбурні (Австралія) і Вежею Q1 в Голд-Кост, теж в Австралії. Архітектурне та інженерне проектування здійснювалося компанією WS Atkins and Partners. Вежа містить сім ліфтів. Під час запитів на ліфт, інтелектуальна система ліфта автоматично направляє найближчий ліфт до клієнта. Висота вежі становить 240 м, шпиль знаходиться на висоті 269 м. У хмарочосі - 400 квартир, 100 двокімнатних та 300 трикімнатних. У будівлі знаходиться резиденція авіакомпанії Emirates Airline та консульство Чилі. На даху хмарочоса розташований басейн. Він призначений не лише для купання, але і є частиною системи кондиціонування будівлі. Посилання SkyscraperPage.com [Архівовано 22 жовтня 2007 у Wayback Machine.] Emporis [Архівовано 30 вересня 2007 у Wayback Machine.]
Ománské národní muzeum

Ománské národní muzeum je národní muzeum Ománu, nacházející se ve městě Ruwi. Otevřeno bylo v roce 1978. Obsahuje několik sekcí. V hlavní síni se nachází množství exponátů, například měděné nástroje, náramky, prsteny, přívěsky a věci ze života Ománců. Následující sekce je vyhrazena pro vystavení osobního majetku Saída bin Sultána, skládající se z různých stříbrných předmětů (např. přívěsků). V další části je možné zhlédnout exempláře historických ománských lodí a listin. Odkazy Reference Související články Omán Saíd bin Sultán Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Ománské národní muzeum na Wikimedia Commons (anglicky) Ománské ministerstvo Archivováno 1. 2. 2009 na Wayback Machine. (anglicky) Ománské ministerstvo zahraničních věcí
Museo nacional de Omán

El Museo nacional de Omán anteriormente conocido como el Museo de Bait ensayada / Nadir bin Faisal bin Turki, es un museo nacional, ubicado en la calle A'Noor en Ruwi, Omán. Fundado en 1978, el museo contiene adornos de plata, artesanías de cobre y exhibe los buques de Omán. El museo tiene una sección dedicada a las pertenencias de la dinastía Al Busaidi, y a los gobernantes de Zanzíbar. El museo también tiene una carta muy importante para los musulmanes que data del siglo octavo que se dice es del profeta Mahoma para los gobernantes de Omán en la que trata la difusión de la fe islámica en el país.​ Véase también Museología Museografía Museos Referencias
Musée national d'Oman

Le musée national d'Oman est une institution culturelle créé par décret royal en 2013 et ouvert le 30 juillet 2016, exposant des éléments historiques et patrimoniaux du sultanat et de la péninsule d'Oman, du premier établissement humain jusqu'à l'époque contemporaine. Situation géographique Le musée est situé en périphérie de Mascate dans un bâtiment conçu à cet effet à une dizaine de kilomètres du centre-ville. Il fait face au palais royal de Mascate, à environ 400 mètres, et est à proximité de la mosquée Ali Musa. Pour y accéder, il peut être utilisé le bus no.4 Mwaslat. Description Il contient plus de 7 000 objets retraçant l'histoire et présentant le patrimoine du sultanat, exposés sur 4 000 m2 de superficie, en une douzaine de galeries permanentes. Ces dernières sont divisées par thèmes tels que la préhistoire, l’islam, Oman et le monde, l'histoire maritime, les armes et armures, la terre et à la population d'Oman, la civilisation en devenir, etc.. La galerie d'Oman et du monde, par exemple, présente des pièces d'or et des objets issus d'un vaisseau naufragé considéré comme appartenant à la flotte de l'explorateur portugais Vasco da Gama en route vers l'Inde et ayant coulé en 1503. Il existe également une galerie d'expositions temporaires, d'une superficie de 376 m2. Histoire Le bâtiment a ouvert en juillet 2016. Le musée a conclu des accords avec d'autres institutions, notamment le Victoria & Albert Museum, la galerie Tate de Londres, la Smithsonian Institution aux États-Unis, et la Fondation Calouste Gulbenkian au Portugal. Références Article connexe Liste de musées en Oman Portail d’Oman Portail des musées Portail de l’histoire
Национальный музей Султаната Оман

Национа́льный музе́й Султана́та Ома́н (араб. المتحف الوطني لسلطنة عمان‎, англ. The National Museum of the Sultanate of Oman) — музей в Омане. Основан королевским указом в 2013 году, открыт 30 июля 2016 года. Расположен в Маскате недалеко от Королевского дворца Каср Аль-Алам. Коллекции Экспозиции состоят из 5000 экспонатов, повествующих об истории страны, около 7 000 экспонатов находятся в хранилищах. Национальный музей — первый музей на Ближнем Востоке, использующий арабский шрифт Брайля. Экспонаты дополнены интерактивными элементами, с описанием на арабском и английском языках. Национальный музей Султаната Оман расположен на двух этажах. Общая площадь: 13 700 квадратных метров, из которых 400 квадратных метров отведено под временные выставки, 4 000 квадратных метров занимают 14 постоянных галерей: В числе необычных экспонатов: реконструкция кораблей, курительницы благовоний, уникальные навигационные приборы и самая большая в мире джамбия. В музее есть хранилище открытой планировки (Галерея коллекций), где посетители могут увидеть, как хранятся и поддерживаются коллекции музея. Также работает студия консервации и реставрации, учебный центр, кинотеатр на 50 мест, сувенирный магазин и комплекс корпоративного гостеприимства. Сотрудничество с Россией Национальный музей Султаната Оман заявил об открытии в октябре 2024 года экспозиции «уголка Эрмитажа», состоящего из даров восточных правителей российскому императорскому двору. В рамках совместного проекта в декабре 2024 года Эрмитаж также планировал организовать «Дни Национального музея Султаната Оман». Впервые экспонаты из Эрмитажа появились в музее в 2021 году, но в через год традиция прервалась. Галерея См. также Туризм в Омане Оманский музей естественной истории Ссылки Национальный музей Омана — достопримечательность, которую обязательно нужно посетить Путешествие в Оман: Национальный музей Национальный музей Омана. Пешеходная экскурсия Примечания