Оман

Ома́н (араб. عمان, Уман), офіційна назва Оманський султана́т — держава у Південно-Західній Азії, на південному сході Аравійського півострова. Межує з Саудівською Аравією, ОАЕ і Єменом. Омивається водами Аравійського моря та Оманської затоки. Є невеликий ексклав на півночі півострова Мусандам, відокремлений від основної території Оману територією ОАЕ. Оман має сухопутний кордон з Об'єднаними Арабськими Еміратами, Саудівською Аравією та Єменом. Оман — член ООН, Ліги арабських держав і Ради співробітництва арабських держав Перської затоки (з 1971). Природа Більша частина поверхні Омана гориста; висоти до 3353 м (гора Шам у масиві Ель-Ахдар). Між горами та Оманською затокою вузькою смугою простягається приморська рівнина Ель-Батіна, найосвоєніша і найзаселеніша частина країни. Клімат тропічний, спекотний, сухий. Постійних річок немає. Рослинність — пустельна, у горах — ділянки саван і тропічних лісів. Південний регіон Дофар відділений від іншої частини Оману декількома сотнями кілометрів пустелі. Прибережна рівнина Дофара складена родючими алювіальними ґрунтами і до того ж отримує достатньо вологи від південно-західних мусонів. Ландшафти і фізико-географічне районування Територія Оману вирізняється значним ландшафтним різноманіттям, попри загальну належність до посушливого кліматичного поясу. Поєднання високих гірських масивів, прибережних рівнин, пустельних плато та оазисів формує унікальну природну мозаїку. Ландшафтна структура Оману визначається поєднанням морських, гірських і пустельних елементів. Виділяють кілька провідних ландшафтних комплексів: 1 — прибережні рівнини (простягаються вузькою смугою уздовж узбережжя Оманської затоки й Аравійського моря; вирізняються великою кількістю лагун, солончаків та мангрових заростей); 2 — гірські ландшафти (гори Хаджар, що простягаються півмісяцем уздовж північного узбережжя; відзначаються значними висотними контрастами; мозаїка степових, чагарникових і лісових угруповань; наявність багатьох ендемічних видів рослин); 3 — пустельні плато (займають значну частину території Оману; на сході країни розташована піщана пустеля Вахіба; на заході поширені кам’янисті пустелі та гравійні рівнини, що переходять у пустелю Руб-ель-Халі); 4 — ландшафти Південного Дофару (завдяки мусонним дощам, які приносять вологу з Індійського океану, влітку гірські схили вкриваються густою зеленню субтропічних лісів та пасовищ). За фізико-географічним районуванням світу Оман належить до Аравійсько-Месопотамської фізико-географічної країни, що розташована на древній Аравійській платформі. З огляду на природні умови та ландшафтну структуру, Оман можна поділити на 4 фізико-географічні провінції. Північна гірсько-прибережна провінція. Охоплює гори Хаджар, що простягаються дугою довжиною понад 500 км уздовж узбережжя Оманської затоки. Це молоді складчасті гори, що утворилися внаслідок альпійського горотворення; висоти сягають понад 3000 м. Клімат тут напівпосушливий, завдяки висотній поясності. Центральна пустельна провінція. Займає більшу частину внутрішніх — пустельних — територій країни. Клімат тут континентальний, із різкими добовими коливаннями температури, мізерними опадами (менше 100 мм/рік). Рослинність вкрай бідна. Східна прибережно-пустельна провінція. Охоплює східне узбережжя протяжністю понад 1700 км й прилеглу пустельну смугу до 50–60 км завширшки. Характеризується комбінацією прибережних лагун, коралових рифів і піщаних дюн. Клімат спекотний і вологий, особливо влітку, коли мусони приносять високу вологість і туман. Південна мусонна провінція. Унікальний регіон Дофар, де вологий клімат, з літніми дощами і туманами, створює сприятливі умови для розвитку зелених пасовищ і субтропічних лісів. Тут зосереджені відмінні від решти країни агроландшафти, а також багаті флора і фауна. Історія За давніх часів Оман був торговельним постом Месопотамії. Цей регіон, відомий як Зуфара, славився на весь тогочасний світ своїми ароматичними речовинами, прянощами. Порти на узбережжі Оману почали виникати ще в III тис. до н. е. Тоді ж жителі регіону започаткували мореплавство в Індійському океані. У 634 р. територія Оману ввійшла до складу Арабського халіфату. Бл. 650 р. було запроваджено іслам. Усі мешканці Оману належали до мусульманської секти хариджитів. Від 661 до 1811 р. Оман (з невеликими перервами) був незалежним еміратом. 1 квітня 1515 р. португальці захопили Маскат. У січні 1650 р. оманці вигнали їх і створили морську імперію, володіння якої простягались аж до Момбаси та Занзібару. На початку XIX ст. ця держава розділилась на імамат Оман, султанат Маскат і Піратський берег. Султанат Маскат став 1891 року британським протекторатом. У 1913 році імамат Оман оголосив себе незалежним від султанату Маскат. Безуспішна для Маскату і британців семирічна війна проти імамату завершилася підписанням у 1920 році Себського мирного договору, який затвердив автономію Оману. У 1955 році при безпосередній допомозі британців армії султанату Маскат окупували імамат Оман. 23 липня 1970 року в результаті палацового перевороту до влади прийшов султан Кабус бін Саїд, який скинув свого батька султана Саїда бін Теймура. З серпня 1970 року країна отримала офіційну назву — Султанат Оман. Міжнародні відносини Відносини з Україною Населення На липень 2017 року чисельність населення Оману становить 3 424 386 осіб (оцінка). Крім корінного арабського населення в країні також проживають белуджі, перси, індуси, пакистанці, ланкійці. 85,9 % населення країни сповідують іслам, християнство — 6,5 %, індуїзм — 5,5 %, буддизм — 0,8 %. Ібадити й суніти складають більшу частину мусульман, шиїтів лише 5 %. Економіка Оман — аграрна країна з розвиненою нафтогазовидобувною промисловістю. Основні галузі промисловості: нафтогазовидобувна, цементна, гірнича. На частку нафтогазовидобувної промисловості припадає близько 64 % ВВП країни. Головна сільськогосподарська культура — фінікова пальма. Перевезення здійснюються автотранспортом і морськими судами, зв'язок з внутрішніми районами — караванами. Два міжнародні летовища (Маската й Салала). Основні порти: Міна-Кабус, Райсут, Міна-ель-Фахаль, Маскат, Матрах. За даними [[[Індекс економічної свободи|Index of Economic Freedom]], The Heritage Foundation, U.S.A. 2001]: ВВП — 15 млрд $. Темп зростання ВВП — 2,9 %. ВВП на душу населення — 6537 $. Імпорт (1997) (техніка, транспортні засоби, паливно-мастильні матеріали, товари широкого вжитку, рис і інше продовольство, худоба) — 5,8 млрд $ (г. ч. ОАЕ — 25,0 %; Японія — 15,0 %; Велика Британія — 7,4 %; США — 7,0 %; Італія — 5,9 %). Експорт (1997) (нафта, метал, текстиль, морожена риба, тропічні фрукти та овочі, реекспорт різних товарів) — 7,7 млрд $ (у тому числі Таїланд — 27,0 %; Японія — 27 %; Південна Корея — 20,0 %; Китай — 13,0 %; Філіппіни — 5,8 %). Збройні сили Адміністративний поділ Оман ділиться на 11 мухафаз. Найбільші міста Культура Традиційна матеріальна та духовна культура оманців, особливо культура населення південної провінції Дофар, близька до єменської й, так само як і вона, помітно відрізняється від культури інших арабських країн. Традиційний одяг оманців також схожий на єменський. У чоловіків — картата пов'язка-спідниця до колін (ізар), і тюрбан (часто червоного кольору). Заможніші чоловіки носять білі сорочки, перетягнуті шкіряним поясом, і смугасті халати. Чоловіки з феодальних верхів носять чорні або червоні плащі — аба. У жінок — довга сорочка з рукавами — тоб, штани сірваль, чорна головна хустка пушія і маска, яка закриває обличчя, з прорізами для очей — батула. Неодмінна приналежність Оману чоловічого одягу — короткий широкий кинджал джамбія. Жінки татуюють обличчя і руки в синій колір, носять браслети на руках і ногах, сережки у вухах і в носі. Положення жінок в Омані істотно краще, ніж в інших арабських країнах: обидва міністри освіти (міністр освіти та міністр вищої освіти) — жінки. Кухня Омана Основу харчування оманців складають фініки, ячмінні або пшеничні коржі, просяна каша або варений рис зі спеціями. Також (залежно від достатку) вживаються м'ясо та рибу. Святкова страва — смажений баран або плов із бараниною. Але найбільш ласою стравою для оманців (на відміну від арабів інших країн) є м'ясо гієни. Водночас «кара» категорично не їдять птицю та яйця. Мистецтво В оманському фольклорі, особливо музичному, сильний африканські впливи: багато оманських пісень є сплавом тужливих бедуїнських «мелодій» з африканською синкопою. Основні музичні інструменти — однострунна скрипка рабаба, флейта най, барабан даф і маленькі литаври тимбаль. Спорт У жовтні 2004 року уряд Оману створив Міністерство у справах спорту замість Управління у справах молоді, спорту та культури. 19-й Кубок Перської затоки відбувся в Мускаті з 4 по 17 січня 2009 року і був виграний національною збірною Оману з футболу. 23-й Кубок Перської затоки відбувся в Кувейті з 22 грудня 2017 року по 5 січня 2018 року, і Оман виграв свій другий титул, перемігши у фіналі Об'єднані Арабські Емірати. Традиційними видами спорту в Омані є перегони дау, кінні перегони, верблюжі перегони, бої биків і соколине полювання. Футбол, баскетбол, водні лижі та сендбординг є одними з видів спорту, які швидко виникли та набули популярності серед молодого покоління. Оман разом із Фуджейрою в ОАЕ є єдиними регіонами на Близькому Сході, на території яких організовують різновид кориди, відомий як «бичачий бій» (bull-butting). Район Аль-Батена в Омані є особливо відомим для проведення таких заходів. Олімпійський комітет Оману відіграв важливу роль в організації дуже успішних Олімпійських днів 2003 року, які принесли велику користь спортивним асоціаціям, клубам і молодим учасникам. Футбольна асоціація взяла участь разом з асоціаціями гандболу, баскетболу, регбі, хокею на траві, волейболу, легкої атлетики, плавання та тенісу. У 2010 році Маскат приймав Азійські пляжні ігри 2010 року. Оман представляла чоловіча збірна з пляжного волейболу, яка змагалася на Континентальному кубку AVC з пляжного волейболу 2018—2020 років. В Омані також щороку проводяться тенісні турніри. На стадіоні Султана Кабуса є 50-метровий басейн, який використовується для міжнародних турнірів. Тур Оману, професійна 6-денна велогонка, проходить у лютому. Оман приймав відбірковий турнір Чемпіонату світу з пляжного футболу в Азії 2011 року, де 11 команд змагалися за три путівки на чемпіонат світу з футболу. З 8 по 13 липня 2012 року Оман приймав чемпіонат світу з пляжного гандболу серед чоловіків і жінок на курорті Міленіум в Муссані. Перше «Ель Класіко», зігране за межами Іспанії, відбулося 14 березня 2014 року в спортивному комплексі Султана Кабуса. Оман неодноразово претендував на місце в чемпіонаті світу з футболу, але поки не пройшов кваліфікацію на цей турнір. У крикеті Оман пройшов кваліфікацію на чемпіонат світу з крикету 2016 ICC World Twenty20 та чемпіонат світу з крикету T20 2021. 25 червня 2021 року було підтверджено, що Оман разом з Об'єднаними Арабськими Еміратами прийматиме чемпіонат світу з крикету T20 серед чоловіків 2021 року. Галерея Див. також Аравійський півострів Корисні копалини Оману Історія освоєння мінеральних ресурсів Оману Гірнича промисловість Оману. Примітки Література Посилання Оман / О. В. Гладкий // Енциклопедія Сучасної України [Електронний ресурс] / редкол. : І. М. Дзюба, А. І. Жуковський, М. Г. Железняк [та ін.] ; НАН України, НТШ. — Київ: Інститут енциклопедичних досліджень НАН України, 2022. — Режим доступу: https://esu.com.ua/article-75957. Оман [Архівовано 4 грудня 2020 у Wayback Machine.] // Юридична енциклопедія : [у 6 т.] / ред. кол.: Ю. С. Шемшученко (відп. ред.) [та ін.]. — К. : Українська енциклопедія ім. М. П. Бажана, 2002. — Т. 4 : Н — П. — 720 с. — ISBN 966-7492-04-4. Фоторепортаж з Оману [Архівовано 29 липня 2010 у Wayback Machine.] Обігові монети Оману (рос.) Довідник Омана Encyclopedia Britannica — Oman [Архівовано 22 квітня 2019 у Wayback Machine.] (англ.) Oman / Country of the World [Архівовано 4 грудня 2017 у Wayback Machine.] (англ.) Oman / CIA Factbook [Архівовано 24 грудня 2018 у Wayback Machine.] (англ.) Оман [Архівовано 16 грудня 2017 у Wayback Machine.] / БСЭ (рос.) «Зарубежная Азия. Общий обзор. Юго-Западная Азия» (серия «Страны и народы» в 20 томах), Москва, «Мысль», 1979, стр. 312—321, ст. «Оман» (рос.) Цікаві факти про Оман // Електронний пізнавальний журнал «‎Факти про …»