NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Platja de l'Orzán

La platja de l'Orzán és una platja urbana de la ciutat de la Corunya, a Galícia. Compta amb la distinció de Bandera blava, com la seva continuació cap al sud-oest, la platja de Riazor. Disposa de lavabos públics, dutxes, vigilància, aparcament, servei de salvament i accés per a minusvàlids. Està prohibida l'entrada amb animals. És habitual la práctica de surf i bodyboard quan les condicions meteorològiques són adequades: marea baixa i vent del sud-est. Se celebren diversos campionats durant l'any, com una prova del circuit gallec de surf. Les línies de bus urbà que arriben a la platja de l'Orzán són la 3A i la 11. Vegeu també Platja de Riazor
Playa del Orzán

La playa del Orzán es una playa urbana de la ciudad de La Coruña (Galicia, España), situada en la Ensenada del Orzán. Tiene la Bandera Azul, distinción otorgada a las playas con las mejores condiciones ambientales e instalaciones. Su continuación hacia el suroeste es la playa de Riazor.​ Características Dispone de aseos públicos, duchas, vigilancia, aparcamiento, puesto de socorro y acceso para personas con diversidad funcional. Está prohibida la entrada con animales. Es habitual la práctica de surf y bodyboard cuando las condiciones meteorológicas son las adecuadas, marea baja y viento del sureste. Se celebran varios campeonatos a lo largo del año, como una prueba del circuito gallego de surf. Las líneas de autobús que llegan hasta allí son la 3A, la 4, la 6, la 6A y la 11. Véase también Playa de Riazor Referencias
Praia do Orzán

A Praia do Orzán é uma praia da cidade da Corunha, urbana, dominada pela Casa do Homem e o hotel Tryp María Pita. Conta com sanitários públicos, chuveiros, vigilância, estacionamento, posto de pronto-socorro e acesso para minusválidos. As linhas de autocarro que até lá chegam são a 3A e a 11. É proibida a entrada com animais.
Platja de Riazor

La platja de Riazor és una platja urbana de la ciutat de la Corunya, a Galícia. Compta amb la distinció de Bandera blava, com la seva continuació cap al nord-est, la platja de l'Orzán. Disposa de lavabos, dutxes, lloguer de gandules, vigilància, servei de salvament, primers auxilis, Creu Roja, aparcament, accesibilitat per a minusvàlids, quiosc de premsa i cafeteries i bars amb terrassa. És una platja cèntrica i, per tant, molt concorreguda, sobretot durant la temporada alta. Es troba a prop de la Praza de Pontevedra, del Pazo dos Deportes i de l'Estadi Municipal de Riazor. En autobús es pot arribar amb les línies 3, 3A i 7. Galeria d'imatges Vegeu també Platja de l'Orzán
Playa de Riazor

La playa de Riazor es una playa urbana de la ciudad de La Coruña (Galicia, España), situada en la Ensenada del Orzán. Cuenta con la Bandera Azul, distinción otorgada a las playas con las mejores condiciones ambientales e instalaciones. Su continuación hacia el noreste es la playa del Orzán. Está en frente del hotel Riazor.​ Características Es una playa céntrica y por tanto muy concurrida, sobre todo en temporada alta. Dispone de aseos, duchas, alquiler de tumbonas, vigilancia, servicio de socorrista, puesto de primeros auxilios, puesto de salvamento de la Cruz Roja, acceso para personas con diversidad funcional, aparcamiento (bajo el Paseo Marítimo), kiosko de prensa y múltiples cafeterías y bares con terrazas. No se permite el acceso a animales. Con transporte público se puede llegar a la playa con los autobuses de las líneas 3, 3A y 7. Galería de imágenes Véase también Playa del Orzán Referencias
Praia de Riazor

Praia de Riazor é uma praia urbana na cidade da Corunha, conta com asseios, duchas, aluguer de tumbonas, vigilância, serviço de socorro, posto de primeiros auxilios, posto de salvamento da Cruz Vermelha. Acesso para minusválidos, estacionamento (sob o Passeio Marítimo), quiosques, e múltiplas cafetarias e bares com esplanada. Céntrica, preto da Praça de Pontevedra, do Paço de Desportes e do Estádio Municipal de Riazor. Chegam à praia as linhas de autocarros: 3, 3A e 7. Nota: não se permitem animais. Muito concorrida de maio a setembro.
San Martiño

San Martiño (Saint Martin) is a small island off the north coast of Galician, Spain, at the mouth of the Sor River and the beginning of the Ria de Vigo estuary of O Barqueiro. It originally formed from a meander of the Sor River. It is part of the 3-island Cíes Islands archipelago, which also includes the islands of Monteagudo and Faro. The island belongs to the parish of As Negradas, municipality of O Vicedo. History Humans have inhabited the Cíes Islands since the Paleolithic era. The island had a Celtic settlement (Castro) on the hill in the middle of the island. This settlement is called "Cova dos Mouros" by the local people. During the Middle Ages there was a Benedictine convent that lasted until the 15th century, Maria Vizoso being its last prioress. The island has fertile, well-cultivated soil. It is currently the island with the most forest mass (eucalyptus) in all of Europe. In 1980 the Cíes Islands gained national park status, and in 2002 the Spanish Parliament established the Land and Marine National Park of the Atlantic Islands, which includes all three islands. References
Coruxo (Vigo)

Coruxo és una parròquia del municipi gallec de Vigo, a la província de Pontevedra. Geografia Situada al sud-oest del nucli urbà, limita al nord amb la ria de Vigo i la parròquia de Navia, a l'est amb Comesaña i Valadares, a l'oest amb Oia i al sud amb el municipi de Nigrán. A la costa, davant de la platja d'O Vao hi ha l'illa de Toralla, unida al continent per un pont. Demografia L'any 2015 tenia 5.296 habitants repartits entre 41 entitats de població: Abade, Os Bouzós, Breadouro, Burdés, A Calzada, O Carballal, A Carrasqueira, O Ceán, O Combro, Coruxo de Abaixo, O Cotarelo, Couto de Abaixo, Couto de Arriba, Fontela, Fragoselo, A Gándara, O Gato, A Igrexa, As Laxes, A Longra, A Luz, Melcas, Moláns, Muíños, A Parrocha, A Pedreira, As Quintas, O Río, Romeu, As Roteas, O Rozo, San Lourenzo, A Silveira, A Taberna, Tarrío, A Tintureira, Toralla, A Torre, O Vao, O Verdeal i Viñó. Llocs d'interès Illa de Toralla Església romànica de Sant Salvador Restes arqueològiques de l'Edat de Bronze Platja d'O Vao Esports L'equip de futbol local, el Coruxo Fútbol Club, juga actualment al grup 1 de la Segona Divisió B i disputa els seus partits al Campo do Vao. Cal destacar també el Club de Remo Coruxo. Referències
Corujo

Corujo​​​ (también llamada San Salvador de Corujo,​ en gallego y oficialmente Coruxo) es una parroquia del municipio de Vigo,​ en la provincia de Pontevedra, Galicia, España. Según el nomenclátor de 2010 contaba con una población de 5.308 habitantes​ repartidos en 40 núcleos de población y algo más de novecientas hectáreas de superficie. Equipamientos Dispone de un Centro Recreativo Artístico y Cultural, de una asociación de vecinos y de un pabellón polideportivo. Además, cuenta con una junta de montes en mancomunidad que administra una superficie de 231 hectáreas. Véase también Coruxo Fútbol Club Club de Remo Coruxo Isla de Toralla Campo do Vao Iglesia de San Salvador de Corujo Referencias
Phare de La Guía

Le phare de La Guía est un phare situé à La Guía, au nord-est de commune de Vigo, sur la rive sud de la Ría de Vigo dans la province de Pontevedra (Galice en Espagne). Il est géré par l'autorité portuaire de Vigo . Histoire Le premier phare a été mis en service en 1844 pour guider la navigation dans la Ría de Vigo. Il fut l'un des premiers phares à être construit en Galice avec la Tour d'Hercule Le phare actuel a été érigé en 1914, près de la première tour. C'est une tour cylindrique, avec galerie et lanterne, peint en blanc. C'est un feu à occultations émettant trois éclats blancs toutes les 20 secondes.A une hauteur focale de 37 m le feu est visible jusqu'à 28 km. Identifiant : ARLHS : SPA172 ; ES-05010 - Amirauté : D1901 - NGA : 3012. Notes et références Voir aussi Lien connexe Liste des phares d'Espagne Liens externes (en) Lighthouses of Spain: Western Galicia (Coruña y Pontevedra) (es) Libro de Faros y Señales de Niebla (Espagne-côte nord-ouest) (es) - Site de l'autorité portuaire en Espagne (es) La Guia - Site Agence publique de ports d'Espagne (es) Phares de la province de Pontevedra (es) Faro de La Guía - Site Guias.masmar.net Portail des phares Portail de l’océan Atlantique Portail de la Galice
Illa de Tambo

L'illa de Tambo és una illa gallega que es troba a l'interior de la ria de Pontevedra i pertany al municipi de Poio, del qual està separada per un canal d'1,1 km però de poca profunditat. Té una superfície d'1,5 km², amb una altura màxima de 80 m, tot i que tota la part central supera els 50 metres d'altitud. El seu perímetre és d'uns 4 quilòmetres. Història Al segle vi s'hi va construir una capella, fundada per Martí de Dumio. Fructuós de Braga la va convertir en monestir, vinculat al convent de San Xoán de Poio. Després es va transformar en priorat, sota l'advocació de Santa María de Graza. Al segle xii l'illa de Tambo pertanyia a la reina Urraca I de Lleó i va ser donada al convent de San Xoán de Poio. Els veïns de Combarro van utilitzar l'illa durant segles, treballant les seves terres i celebrant-hi romeries. El 1589 la capella va ser saquejada pel corsari Francis Drake, que va llençar la figura de Santa María de Graza al mar. El 1846, amb la desamortització de Mendizábal, se'ls retira als monjos de Poio i anys després és comprada pel ministre de Justícia, Eugenio Montero Ríos. En aquell mateix segle es construeix una leproseria a l'illa, que entre 1865 i 1879 s'utilitza per posar en quarantena els mariners que arribaven al port de Marín amb malalties. Degut a les protestes dels ciutadans de Pontevedra, la leproseria es va traslladar a l'illa de San Simón, a la ria de Vigo, i el 1889 l'illa es convertiria en presó militar. Amb la creació de l'Escola Naval Militar de Marín, el 1943 l'illa es militaritza i passa a ser utilitzada com a arsenal. Va ser aquell any quan els hereus de Montero Ríos la vengueren a l'Armada. Fins a l'any 2005, els hereus van continuar figurant com a propietaris d'una cinquena part de l'illa. L'Armada va deixar de qualificar l'illa com a enclavament estratègic l'any 2002, el que va disparar les expectatives que l'illa pogués ser cedida a la Xunta de Galícia i incorporada al Parc nacional de les Illes Atlàntiques, tot i que abans hauria de ser declarada parc natural. Referències Bibliografia Fernández de la Cigoña, Estanislao. Illas de Galicia. Cíes, Ons, Sálvora, Tambo, San Simón e Cortegada, 1991. ISBN 84-7507-582-7.
Isla Tambo

Isla Tambo är en ö i Spanien. Den ligger i regionen Galicien, i den nordvästra delen av landet, 500 km nordväst om huvudstaden Madrid. Arean är 0,23 kvadratkilometer. Terrängen på Isla Tambo är platt. Öns högsta punkt är 82 meter över havet. Den sträcker sig 0,6 kilometer i nord-sydlig riktning, och 0,5 kilometer i öst-västlig riktning. I omgivningarna runt Isla Tambo växer i huvudsak blandskog. Kommentarer Källor
Vilaboa

Vilaboa és un municipi de la província de Pontevedra a Galícia. Pertany a la Comarca de Pontevedra. El terme municipal limita amb Pontevedra al nord, Marín i Moaña a l'oest i amb la ria de Vigo al sud. Està situat entre les ciutats de Pontevedra i Vigo, ocupa un territori de prop de 58 km². El municipi està format per quatre parròquies: Cobres, Figueirido, Pontesampaio i Vilaboa. La població es distribueix en nombrosos nuclis dispersos, característics de l'organització tradicional gallega. Històricament, l'economia local ha estat vinculada a l'agricultura, la pesca i el marisqueig. Actualment, aquestes activitats conviuen amb els serveis, petites empreses industrials i la funció residencial derivada de la proximitat amb Pontevedra i Vigo. Un dels episodis històrics més destacats vinculats al municipi és la Batalla de Pontesampaio, lliurada els dies 7 i 8 de juny de 1809 durant la Guerra del Francès. En aquest enfrontament, les milícies gallegues i les forces espanyoles van derrotar les tropes napoleòniques comandades pel mariscal Michel Ney, un fet considerat clau per a l'expulsió definitiva dels francesos de Galícia. El pont medieval de Pontesampaio, que travessa el riu Verdugo, és avui un dels principals símbols històrics del municipi i forma part del traçat del Camí Portuguès de la Costa cap a Santiago de Compostel·la. El patrimoni de Vilaboa inclou també esglésies parroquials com la de Santa Cristina de Cobres i San Martiño de Vilaboa, nombrosos cruceiros i hórreos, així com els Muíños do Rio Maior, un conjunt etnogràfic de molins tradicionals restaurats a la vora d'un curs d'aigua. A la parròquia de Cobres es fa l'Entroido dos Cobres, declarat Festa d'Interès Turístic de Galícia, conegut per les seves característiques madamas i galáns, personatges vestits amb elaborats vestits tradicionals. L'entorn natural constitueix un altre dels grans atractius del municipi. Destaquen les salines abandonades d'Ulló, considerades unes de les poques salines marítimes històriques conservades a Galícia, actualment integrades en un espai d'alt valor ecològic per a les aus aquàtiques. Parròquies Santa Comba de Bértola, San Andrés de Figueirido, San Martín de Vilaboa, Santa Cristina de Cobres i San Adrián de Cobres. Referències
Vilaboa

Vilaboa ist eine galicische Gemeinde in der Provinz Pontevedra im Nordwesten Spaniens mit 5.856 Einwohnern (Stand: 2025). Geografie Die Stadt liegt am Atlantischen Ozean, an der Bucht von San Simon (Ensenada de San Simon), und ist ein Teil der Ría de Vigo. Bevölkerungsentwicklung der Gemeinde Gemeindegliederung Die Gemeinde Vilaboa ist in fünf Parroquias gegliedert: Wirtschaft Persönlichkeiten Victor Moscoso (* 1936), spanisch-US-amerikanischer Künstler Weblinks Einzelnachweise
Vilaboa

Vilaboa is a municipality in the province of Pontevedra, in the autonomous community of Galicia, Spain. It belongs to the comarca of Pontevedra. The town is located on the Atlantic Ocean, on San Simon's Cove (Ensenada de San Simon), and is a part of Ria de Vigo. In 2023, the recorded population was 5,950. Etymology The Galician name Vilaboa comes from Latin VILAM BONAM, meaning "good ville". Parishes Vilaboa is made up of 5 distinct parishes: Bértola Cobres Figueirido Santa Cristina de Cobres Vilaboa Festivals The most popular festival in Vilaboa is Carnival, celebrated mostly in two of the parishes - San Adrián de Cobres and Santa Cristina. See also List of municipalities in Pontevedra References
Vilaboa

Vilaboa es un municipio de la provincia de Pontevedra, en la comunidad autónoma de Galicia, en España. Geografía Integrado en la comarca de Pontevedra, la capital del municipio, O Toural, se sitúa a 9 km de la capital provincial. El término municipal está atravesado por la Autopista del Atlántico (AP-9), por la carretera nacional N-550, entre los pK 127 y 132, por la carretera nacional N-554, que se dirige hacia Vigo, y por carreteras locales que permiten la comunicación entre las parroquias y con los municipios vecinos de Pontevedra, Marín y Moaña. El relieve del municipio está definido por las sierras que rodean la ría de Vigo, en la ensenada de San Simón. La altitud oscila entre los 628 m en la serra de Domaio, en el límite con Marín y Moaña, y el nivel del mar en la ensenada de San Simón. La capital municipal, O Toural, se alza a 34 metros sobre el nivel del mar. Clima El clima de Vilaboa es atlántico. Se caracteriza por sus inviernos lluviosos y frescos, con temperaturas que varían desde los -5 °C durante la noche en las partes más altas, hasta 12 °C por el día, y sus veranos cálidos, con temperaturas máximas entre 30 °C y 36 °C. Demografía Vilaboa cuenta con una población de 5856 habitantes (INE 2025). Festividades La fiesta más popular de Vilaboa es el carnaval, que se celebra en dos parroquias, San Adrián y Santa Cristina. Los personajes más populares son las "madamas" y los "galáns", que van con unos espectaculares trajes. También hay la llamada "corrida do galo", acontecimiento donde se trata de atrapar a un gallo(actualmente de plástico) con algunas condiciones. La fiesta termina con el "Sermón del carnaval", en el que un predicador relata los hechos ocurridos en el pueblo durante el año. Administración y política Gobierno municipal Organización territorial Parroquias que forman parte del municipio:​​​ El núcleo más poblado es Larache, en la parroquia de Santa Cristina de Cobres y su capital municipal corresponde al lugar de O Toural, en la parroquia de San Martín de Vilaboa. Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Vilaboa. Vilaboa, Turismo Rías Bajas
Vilaboa

Vilaboa è un comune spagnolo di 5 735 abitanti situato nella comunità autonoma della Galizia. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Vilaboa Collegamenti esterni Sito ufficiale, su vilaboa.gal. (CA) Vilaboa, su Gran Enciclopèdia Catalana, Grup Enciclopèdia Catalana.
Вилабоа

Вилабоа (исп. Vilaboa) — муниципалитет в Испании, входит в провинцию Понтеведра в составе автономного сообщества Галисия. Муниципалитет находится в составе района (комарки) Понтеведра. Занимает площадь 37,5 км². Население — 6015 человек (на 2007 год). Население Примечания Ссылки Официальная страница (недоступная ссылка — история). Vilaboa, Turismo Rías Baixas . Архивировано из оригинала 27 сентября 2007 года.
Вілабоа

Вілабоа (гал. Vilaboa, ісп. Vilaboa) — муніципалітет в Іспанії, у складі автономної спільноти Галісія, у провінції Понтеведра. Населення — 5978 осіб (2009). Муніципалітет розташований на відстані близько 460 км на північний захід від Мадрида, 8 км на схід від Понтеведри. Демографія Динаміка населення (INE ): Галерея зображень Посилання Примітки
Terra de Soneira

La Terra de Soneira és una comarca de Galícia situada a la província de la Corunya. Limita amb l'oceà Atlàntic al nord, amb la comarca de Bergantiños al nord-est, la comarca de Xallas al sud-est i la comarca de Fisterra al sud-oest. En formen part els municipis de: Camariñas Vimianzo Zas
Terra de Soneira

Die Comarca de Terra de Soneira (galicisch) bzw. Tierra de Soneira (spanisch) ist eine Verwaltungseinheit Galiciens. Die Einwohner leben auf einer Fläche von 372,16 km², was 1,25 % der Fläche Galiciens entspricht. Gemeinden Siehe auch Liste der Comarcas in Spanien Einzelnachweise
Comarca de Tierra de Soneira

Tierra de Soneira[cita requerida] (en gallego y oficialmente, Terra de Soneira​) es una comarca situada en el noroeste de España, en la provincia de La Coruña (Galicia). Limita, al norte, con el Océano Atlántico; al este, con la comarca de Bergantiños; al sur, con la comarca del Jallas; y al oeste, con la comarca de Finisterre. Municipios La comarca está formada por los siguientes municipios: Camariñas, Vimianzo, Zas, Véase también Gastronomía de la provincia de La Coruña Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Comarca de Tierra de Soneira.
Terra de Soneira

Terra de Soneira est une comarque de la province de La Corogne en Galice (Espagne). Municipios de la comarque La comarque est composée de trois municipios (municipalités ou cantons) : Camariñas Vimianzo Zas Voir aussi Article connexe Comarques de Galice Liens externes Tourism Galicia Portail de la Galice
Тьерра-де-Сонейра (комарка)

Тьерра-де-Сонейра (исп. Tierra de Soneira, галис. Terra de Soneira) — район (комарка) в Испании, входит в провинцию Ла-Корунья в составе автономного сообщества Галисия. Муниципалитеты Камариньяс Вимиансо Сас (Ла-Корунья)
Capela de Ánimas

The Capela de Ánimas (literally "Chapel of Souls") is a Neoclassical chapel in Santiago de Compostela, Galicia, Spain. Construction began in April 1784 under the direction of architect Miguel Ferro Caaveiro, and was consecrated in 1788. However, the façade was not completed until the turn of the century. Description For the construction of the building, the Brotherhood of Ánimas submitted several designs to the San Fernando Academy of Fine Arts, to be reviewed by the architect Ventura Rodríguez. The chosen design was by Miguel Ferro Caaveiro. Interior It has a single nave covered with a barrel vault, and three side chapels on each side, joined together and decorated with painted bas-reliefs showing scenes from the Passion of Christ (including the Way of Sorrows): from the Flagellation of Christ, the crucifixion to the resurrection of Jesus. The chancel, narrower than the nave, is connected to it through a concave arch, a feature typical of Spanish Baroque Classicism from the reign of Charles III. An example of this type of arch can be found in the chapel of the Royal Palace in Madrid. Exterior The façade was built at the turn of the century, when the brotherhood was able to purchase and demolish a block of houses that had been obstructing the development and view of the front of the building. The frontispiece is framed by two pairs of big columns with plain shafts and Ionic style capitals, standing on high pedestals. They support a flat entablature topped with a straight pediment. The pediment is topped with two angels adoring the Cross. Over the door, there is a relief depicting nine people burning, in reference to the Souls of Purgatory. Notes
Capela de Ánimas

A Capela de Ánimas (em português: Capela das Almas; em castelhano: Capilla de Ánimas), de nome completo Capela da Confraria Geral de Ánimas (em galego: Capela da Confraría Xeral de Ánimas) é um templo católico construído no final do século XVIII na cidade de Santiago de Compostela, Galiza, Espanha. O projeto foi da autoria do arquiteto Miguel Ferro Caaveiro e as obras foram dirigidas pelo mestre de obras Juan López Freire. A construção foi iniciada a 8 de abril de 1784 e a consagração, ao Santíssimo Cristo da Misericórdia, ocorreu a 31 de agosto de 1788. História e descrição A fachada foi construída na passagem do século, quando a confraria conseguiu comprar e demolir um bloco de casas que impedia o avanço das obras e a abertura de espaço em frente da frontaria. Para a construção, o confraria enviou vários projetos à Real Academia de Belas-Artes de São Fernando, para que fossem apreciados pelo arquiteto Ventura Rodríguez. O projeto escolhido foi o de Ferro Caaveiro. A capela, que pelas suas dimensões poderia chamar-se igreja, tem uma tipologia de planta retangular, com nave única, três capelas laterais de cada lado e presbitério com capela-mor retangular, mais estreita do que a nave. Os tetos são em abóbada de canhão nas capelas laterais e uma grandiosa abóbada de canhão com lunetas, sustentada sobre arcos colados à abóbada na nave. O presbitério também é coberto por uma abóbada de canhão, que emprega como elemento de encadeamento com a nave um vistoso arco triunfal côncavo, muito caraterístico da arquitetura do classicismo barroco espanhol da época de Carlos III, que se encontra também, por exemplo, na capela do Palácio Real de Madrid. O altar e o traçado do programa iconográfico do conjunto corresponde à advogação do Santo Cristo da Misericórdia, à religiosidade da confraria e ao cerimonial específico da Via Sacra, celebrado todos os domingos à tarde na capela. O programa foi idealizado pelo arquiteto académico Melchor de Prado Mariño com a colaboração dos confrades mais cultos. A sua realização, entre 1803 e 1814, materializou-se numa série de relevos emotivos e catequizadores, realizados pelo seu irmão Manuel de Prado Mariño num material inventado por ele que alguns descrevem como estuque veneziano policromado. Manuel de Prado Mariño era um escultor com formação académica, também compostelano, que demonstrou nesta obra, grandes qualidades de cenógrafo. Com esta conceção, ligada às das Vias Sacras, ou mais especificamente à cenografia franciscana das capelas dos Sacromontes europeus, rompe-se tradição dos altares barrocos galegos, presididos por retábulos de madeira policromada. Os relevos das Almas (Ánimas) desenvolvem um relato evangélhico da Paixão do Senhor, concentrando num espaço único o itinerário devocional, místico e catequizante da Via Sacra de um Sacromonte. Nas capelas laterais e no altar-mor são apresentadas as cenas da Flagelação, Ecce Homo, Caminho do Calvário, Alçamento na Cruz, Crucificação (no altar-mor), Deposição da Cruz, Lamentação sobre Cristo morto, o Santo Enterro e a Ressurreição. Notas e referências Ligações externas