Yleisradio

Yleisradio (en finès) o Rundradion (en suec), més conegut per l'abreviatura Yle, és la companyia de radiodifusió pública de Finlàndia. Es va fundar el 1926. Gestiona quatre cadenes de televisió, nou emissores de ràdio nacionals, una xarxa de 25 ràdios regionals i un lloc web multimèdia amb una plantilla d'uns dos-cents treballadors. Yle és un dels membres fundadors de la Unió Europea de Radiodifusió, creada el 12 de febrer de 1950. Va ser alhora l'única empresa d'Europa occidental membreOrganització Internacional de Ràdio i Televisió, formada per països d'Europa de l'Est. Història O.Y. Suomen Yleisradio - A.B. Finlands Rundradio va ser fundada el 29 de maig de 1926 a Hèlsinki, basant-se en el model de la radiodifusió pública britànica BBC. Les emissions de ràdio van començar el 9 de setembre del mateix any, encara que no es cobriria tot el territori nacional fins a 1928. Amb el desenvolupament del mitjà, el parc de ràdios va augmentar i al començament de la dècada de 1930 més de cent mil llars finlandeses podien sintonitzar el seu senyal. L'estat va assumir el control complet de la companyia el 1934 i va establir un règim de monopoli. Les emissions regulars de la televisió pública van començar l'1 de gener de 1958, després de diversos anys en prova, sota el nom Suomen Televisio (Televisió Finlandesa). Ostentava llavors el monopoli, però el pioner va ser l'estació comercial Mainostelevisio (MTV). Per això, el govern va permetre que el grup privat continués emetent dins de les freqüències públiques, amb una imatge corporativa totalment diferenciada. A més, el servei públic no podia oferir publicitat i hauria de finançar-se amb un impost per cada televisor. La televisió va ser un èxit i el 1964 es va crear el segon canal públic Yle TV2. Les primeres emissions en color van començar el 1969 i no es van generalitzar fins a mitjan dècada de 1970. L'organisme va mantenir el monopoli sobre la ràdio fins a 1985, quan es van permetre les primeres emissores locals privades. A nivell nacional, es va trencar el 1995. Quant a la televisió, el govern va concedir el 1992 una freqüència pròpia al grup privat MTV3 a partir del 1r de gener de 1993, mentre que Yle va reforçar el seu paper de servei públic. Amb la televisió digital terrestre es van crear dos nous canals: l'emissora en suec Yle FST5 i la cultural Yle Teema, si bé tots dos comparteixen freqüència des de 2017. Organització Yleisradio pertany a l'estat finlandès. No obstant això, és dirigit per un Consell Administratiu designat pel Parlament de Finlàndia, l'objectiu del qual és garantir la independència editorial. Existeix un estatut de l'empresa que fixa els objectius de servei públic. El grup es finança a través d'impostos i aportacions de les emissores privades. Des de 2013 hi ha un impost progressiu calculat en funció dels ingressos de cada llar i el nombre de persones que hi resideixen, i que substitueix al cànon televisiu tradicional. La resta dels diners l'aporten les ràdios i televisions privades, ja que Yle és el propietari legal de les xarxes de difusió. Com a contrapartida, no pot emetre publicitat comercial. La programació de Yle ha de promoure el finès, la cultura finlandesa i donar cobertura a minories socials del país. Per a això el grup té emissores de ràdio i un canal de televisió en suec, llengua oficial que parla el 5,4% de la població, i una ràdio dirigida als samis. Tota la programació internacional, excepte les sèries d'animació i alguns documentals, s'emet en versió original subtitulada. Directors executius Jalmar Voldemar Vakio (1927-1945) Hella Wuolijoki (1945-1949) Einar Sundström (1950-1964) Eino Sakari Repo (1965-1969) Erkki Raatikainen (1970-1979) Sakari Kiuru (1980-1989) Reino Paasilinna (1990-1994) Arne Wessberg (1994-2005) Mikael Jungner (2005-2010) Lauri Kivinen (Des de 2010) Canals Televisió Yleisradio gestiona quatre canals de televisió en tres freqüències, en alta definició des de 2014: Yle TV1: canal generalista dirigit a tots els públics, amb una programació dedicada a la informació, entreteniment, esdeveniments especials i servei públic. Va començar a emetre el 1r de gener de 1958 i la seu és a Hèlsinki. Yle TV2: canal generalista per al públic jove i urbà. Té una programació basada en sèries, entreteniment, esport i cinema. Va començar el 1965 i la seu és a Tampere. Yle Teema & Fem: canal temàtic creat el 2017 que cobreix les següents franges: Yle Teema: canal amb programació cultural, educativa i artística, estrenat el 2001. Yle Fem: canal generalista dirigit als suecs de Finlàndia. Tota la programació és en suec, encara que la majoria d'espais són també subtitulats en finès. La programació en suec va començar el 1988 sota el bloc Finlands Svenska Television, i el 2001 es va crear un canal propi per televisió digital terrestre. L'ens col·labora juntament amb MTV3 en la televisió internacional TV Finland, dirigida als finlandesos que resideixen a l'estranger. Ràdio Yle Radio 1: emissora generalista que emet informació i programació cultural. Va començar les emissions el 1926 com la primera ràdio de Finlàndia. Yle Radio Suomi: cadena composta per 25 emissores regionals, especialitzada en informació i esdeveniments especials. Va ser fundada el 1990. YleX: emissora juvenil especialitzada en música i entreteniment. Yle Puhe: emissora amb programes informatius i culturals, debat i entreteniment. Yle Klassinen: emissora especialitzada en música clàssica. Emet en DVB i a internet. Yle Vega: emissora generalista en suec que emet informació, programació cultural i esdeveniments especials. Yle X3M: emissora juvenil en suec, especialitzada en música i entreteniment. Va entrar a l'aire el 1997. Yle Pelat: emissora exterior que emet butlletins informatius d'altres emissores de la Unió Europea de Radiodifusió. Yle Sámi Radio: Emissora d'ona curta que emet per als samis. Es va fundar el 1947. És produït en cooperació amb SVT (Suècia) i NRK (Noruega). Vídeo sota demanda Yleisradio té des de 2007 un servei de vídeo a la carta i podcast Yle Areena, disponible en finès i suec a través del seu lloc web. El servei dona accés a l'emissió de totes les cadenes de ràdio de Yle, a les de televisió i a un arxiu de programes antics. A més ofereix finestres alternatives a l'emissió d'esdeveniments esportius, mitjançant registre. Per drets d'emissió, molts programes només poden veure's en territori finlandès. El lloc web de Yle té també amb la hemeroteca audiovisual Yle Elävä arkisto, que recull documents històrics de la televisió pública finlandesa. Imatge corporativa La imatge corporativa actual d'Yle data de 2012 i consisteix en un quadrat celeste amb el nom abreujat de la companyia en minúscules. El logotip unifica la imatge de tots els canals de ràdio i televisió, als quals només s'afegeix el nom comercial. El seu primer logotip va ser dissenyat pel 1940 per Ami Hauhio, un dibuixant de còmics. Representava un cercle blau amb a l'interior una estació de ràdio, una ona sonora i dos avets amb la paraula «RÀDIO». Quan es va llançar el canal de televisió, la imatge va quedar enquadrada en una espècie de pantalla. En aquest temps les emissions televisives solien començar amb el vol de cignes, que des de llavors estan associats com a símbol de la primera cadena. Amb el pas del temps, el logotip original va quedar en desús. Per a diferenciar al grup de la competència privada, el 1990 el dissenyador alternatiu Herbie Kastemaa va crear una nova icona: cinc anells de colors que simulaven ones sonores, al voltant d'una esfera que representava el Sol. Encara que aquest disseny va complir la seva comesa, els diferents canals van mantenir marques pròpies perquè el sol era molt difícil de representar en pantalla. El 1999 l'estudi Markkinointi Viherjuuri va dissenyar una nova imatge més versàtil amb el nom «YLE» en blau, dins de dues columnes verdes. Referències Enllaços externs (finès) (suec) (anglès) Web oficial d'Yle (finès) (suec) Web oficial d'Yle Areena, servei de televisió a la carta