NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Savon Sanomat Areena

Le Savon Sanomat Areena auparavant Kuopion keskuskenttä puis Magnum Areena est un stade multi-usage situé dans le quartier Haapaniemi à Kuopio en Finlande. Présentation Il est principalement utilisé pour les matches du KuPS, un club de football évoluant en première division. Il a une capacité de 4 700 spectateurs, avec 2 700 places assises et 2 000 debout. Histoire Le stade a été construit en 1939 puis rénové entre 2003 et 2005. Galerie Références Liens externes Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du football Portail de la Finlande
Kuopion Keskuskenttä

Il Kuopion keskuskenttä, noto anche come Magnum Areena, è uno stadio "multi-uso" dove la squadra di calcio finlandese Kuopion Palloseura gioca le partite casalinghe. Dopo i lavori di ristrutturazione terminati nel 2005, può ospitare quasi 5000 spettatori (2700 posti a sedere e 2000 in piedi). Il 10 settembre 2022 ha ospitato il Vaahteramalja, finale del massimo campionato nazionale di football americano Incontri importanti Football americano Incontri di club Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Magnum Areena
Kuopiostadion

Het Kuopiostadion is een (Fins: Kuopion keskuskenttä) multifunctioneel stadion in de Finse stad Kuopio. Het stadion wordt vooral gebruik voor voetbalwedstrijden. De voetbalclubs KuPS Kuopio en Pallokissat maken gebruik van dit stadion. Het stadion is geopend in 1939 en er is plaats voor 4.700 toeschouwers.
Magnum Areena

Magnum Areena – stadion piłkarski, położony w Kuopio, Finlandia. Swoje mecze na tym obiekcie rozgrywa zespół Kuopion Palloseura. Po gruntownej modernizacji w latach 2003–2005, jego pojemność wynosi 4 700 miejsc (w tym około 2 000 miejsc stojących).
Savon Sanomat Areena

Savon Sanomat Areena (tidigare Kuopion keskuskenttä och Magnum-areena) (inofficiellt på svenska: Kuopio centralplan), är en fotbollsarena i närheten av Kuopio centrum. Kapacitet Kuopion keskuskenttä har: 2 700 sittplatser 2 000 ståplatser Evenemang på Kuopion keskuskenttä Självständighetsdagens parad 2010 2010 startade självständighetsdagens parad i Kuopio. Se även Tipsligan Källor Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Savon Sanomat Areena.﻿
Савон Саномат Арена

«Савон Саномат Арена» (фін. Savon Sanomat Areena) — футбольний стадіон у місті Куопіо, Фінляндія, домашня арена ФК «КуПС». Стадіон побудований та відкритий 1939 року на місці іподрому, відкритого у 1909 році. Використовувався як трек для автоперегонів та велотреку і був місцем проведення змагань з легкої атлетики. У 2005 році здійснено капітальну реконструкцію арени, у результаті якої вона приведена до вимог сучасного футбольного стадіону. Встановлено потужність 4 778 глядачів. Арена відома також як «Магнум Арена» або «Куопіон кескусккента». Посилання Про стадіон на офіційному сайті туристичного відомства Куопіо (фін.) Savon Sanomat Areena на futisforum2.org (фін.) Фотогалерея (нім.)
Yleisradio

Yleisradio Oy (zkratkou Yle [yle], švédsky Rundradion Ab) je finská veřejnoprávní rozhlasová a televizní společnost založená roku 1926. Z 99,98 % je ve vlastnictví státu (Finské republiky), ostatními akcionáři jsou mimo jiné ostatní mediální společnosti. Provozuje pět televizních kanálů a několik celostátních i regionálních rozhlasových stanic. Kromě finštiny vysílá také ve švédštině, jakožto druhém oficiálním jazyku Finska, a v sámštině. Stejně jako ostatní televizní stanice nebo kina ve Finsku používá Yle dabing pouze pro pořady pro děti, u ostatních cizojazyčných filmů jsou k dispozici jen titulky. Televizní stanice Yle TV1 Yle TV2 Yle Fem Yle Teema TV Finland Bývalé televizní stanice YLE24 YLE Extra YLE TV1+ Rozhlasové stanice Yle Radio 1 Yle Radio Suomi YleX Yle Puhe (dříve Yle Peili) Yle X3M Yle Radio Vega Yle Sápmi Yle Klassinen Yle Mondo Bývalé rozhlasové stanice Radio Finland Radiomafia Radio Aino YleQ Ředitelé Hjalmar Voldemar Walldén (1927–1945, roku 1935 si změnil jméno na Jalmar Voldemar Vakio) Hella Wuolijoki (1945–1949) Einar Sundström (1950–1964) Eino S. Repo (1965–1969) Erkki Raatikainen (1970–1979) Sakari Kiuru (1980–1989) Reino Paasilinna (1990–1994) Arne Wessberg (1994–2005) Mikael Jungner (2005–2010) Lauri Kivinen (od 2010) Externí odkazy Slovníkové heslo Yle ve Wikislovníku Obrázky, zvuky či videa k tématu Yleisradio na Wikimedia Commons Oficiální stránky
Yleisradio

Der er for få eller ingen kildehenvisninger i denne artikel, hvilket er et problem. Du kan hjælpe ved at angive troværdige kilder til de påstande, som fremføres i artiklen. Yleisradio Oy (forkortet Yle) er en finsk public service-medievirksomhed, der blev etableret i 1926. Hovedsædet er beliggende i Helsinki. Størstedelen af Yles virksomhed er finansieres via YLE skatten siden 2013, hvor det tidligere var gennem licens. Virksomheden beskæftiger 3.200 ansatte og omsatte i 2007 for 385,4 mio. euro. Yle driver på nationalt plan fem tv-kanaler og 13 radiokanaler samt 25 regionale radiostationer. Dertil kommer aktiviteter indenfor både radio og tv, der henvender sig til landets svensktalende mindretal. Selv om Yleisradio fra begyndelsen ikke kunne modtages over hele landet, regnes 29. maj 1926 som 'fødselsdatoen' for finsk radio. Først i 1928 kunne programmerne modtages over hele landet, og i begyndelsen af 1930'erne havde 100.000 husstande adgang til Yles udsendelser. De første tv-tests fandt sted i 1957, og i de følgende år begyndte man at sende regelmæssige tv-udsendleser under navnet Suomen Televisio. Yle sendte alle udsendelserne i farver fra 1969. Siden 2007 har programmerne været sendt digitalt. Yle var sammen med DR blandt grundlæggerne af European Broadcasting Union i 1950. Eksterne henvisninger Yles officielle hjemmeside
Yle

Yle (abréviation d'Yleisradio Oy, écrit jusqu'en 2012 YLE) est la radio-télévision publique nationale de Finlande. Elle émet en finnois mais également en suédois pour la minorité nationale. Financement et contrôle Yle est possédée par l'État à 99,98 %, les autres actionnaires sont des entreprises du secteur des médias. Depuis 2013, Yle est financé par les revenus de la taxe Yle (fi). Elle est contrôlée par le parlement. Membre de l'Union européenne de radio-télévision et membre de Nordvision, elle est actionnaire de la chaîne d'information Euronews. Organisation Direction Les directeurs d'Yle sont : Activités Télévision Elle possède quatre chaînes de télévision : Yle TV1 ; Yle TV2 ; Yle Teema ; Yle Fem (en suédois) ; TV Finland. Chaînes de télévision disparues : Kolmoskanava (1986-1993) (Coentreprise avec MTV et Nokia) ; YLE24 (27/08/2001 - 26/04/2007) ; YLE Extra (27/04/2007 - 01/01/2008) ; YLE TV1+ (01/01/2008 - 04/08/2008) ; Yle HD (02/05/2011 - 28/01/2014). Radio Yle gère également deux chaînes de radio nationales finnoises, Yle Radio 1 et YleX, deux chaînes suédoises Yle Radio Vega et Yle X3M, un réseau national, Yle Radio Suomi, et trois chaînes de radio numérique, Yle Puhe et Yle Klassinen. Yle, NRK et SR forment une chaîne de radio en langues sames, Radio Sámi. C'est un service de radiodiffusion internationale, Yle Radio Finland (en finnois, suédois et russe). Un service de Radio Finland en langue française existait mais s'est arrêté en 2003. Streaming vidéo et audio (fi) Yle Areena (sv) Yle Arenan (fi) Archives (sv) Archives Identité visuelle Logos Références Voir aussi Articles connexes Orchestre symphonique de la radio finlandaise Orchestre de divertissement de la radio finlandaise Conseil des médias de masse en Finlande Liens externes (fi + sv) Site officiel (fi) Site officiel Yle (sv) Site officiel Yle. (en) Site officiel Yle (smi) Site officiel Yle (ru) Site officiel Yle Yle Areena Archives d'Yle Portail de la Finlande Portail de la radio Portail de la télévision
Yle

A Yle (teljes nevén: Yleisradio Oy, svédül: Rundradion Ab) Finnország közszolgálati médiuma, amely 1926-ban alapult és 99,98%-ban a finn állam tulajdonában áll. A csatorna a kormányzati támogatásból fedezte költségeit hosszú ideig, azonban 2013-ban bevezették a közszolgálati műsorszórási adót, amelyet a köznyelvben "YLE-adó"-ként ismernek Finnországban. Az adót évente egyszer kell fizetniük magánszemélyeknek és vállalkozásoknak egyaránt. Magánszemélyeknek legalább évi 50 de legfeljebb 140 euró kell fizetniük. Történelme 1926. május 29.: Létrehozzák a Ylesiradiot az állami rádió társaságot Helsinkiben. 1930-as évek: Több mint 100 ezer háztartásban volt elérhető a rádió. 1957: Megkezdődnek a televízió kísérleti adásai, 1958: Elindul a Suomen Televisio néven az első rendszeres adással jelentkező finn televíziós csatorna. 1964: Elindul a Yle TV2 a televízió kettes csatornája. 1969: Megkezdődnek a színes műsorok sugárzása. 1985: Finnországban elindulnak a helyi magántelevíziós csatornák, amivel a Yle monopóliuma megszűnik. 1993: A finn MTV3 (Finnország) országos, televíziócsatorna elindulásával országosan is megszűnik a Yle monopóliuma, a Yle közszolgálati médiává válik. 2007: A Yle áttér a digitális sugárzásra, emellett az ebben az évben Helsinkiben megrendezett Eurovíziós Dalfesztivál rendező csatornája volt. Televíziócsatornák Yle TV1: A Yle legnézettebb csatornája, a médiatársaság zászlóshajója. Műsorkínálata hírműsorokból, közéleti műsorokból, oknyomozó műsorokból, dokumentumfilmekből, kabaréból, mozifilmekből, kulturális, oktató és ismeretterjesztő műsorokból áll. Yle TV2: 1964-ben alapították a csatornát. Műsorkínálata sport, ifjúsági, regionális és szórakoztató műsorokból áll. Yle Teema: Kulturális, oktató és tudományos csatorna. Yle Fem: A Yle svéd nyelvű csatornája, ahol hírműsorok, skandináv filmek, gyermek és szórakoztató műsorok kerülnek adásba. Emellett a norvég NRK és a svéd SVT közszolgálati médiumokkal együttműködve sugározza az Ođđasat nevű hírműsort, amely számi nyelven sugároz. TV Finland: Digitális csatorna, amely Svédországban fogható és a Yle különböző műsorait sugározza. Rádió Yle Radio 1: Klasszikus zenei, jazz, népzenei, egyházi és világi zenei ,háttérbeszélgetős és kulturális műsorok adója. YleX: Popzenei rádióadó, amely célcsoportjában 17-27 év közti fiatalok vannak. Műsorkínálatának 70%-át a zenei műsorok adják. Yle Radio Suomi: Országos és regionális hírek, szolgáltató magazin műsorok, sport és szórakoztató műsorok és örökzöld slágerek teszik ki a műsorkínálatot. Yle Puhe: Közéleti és hírháttér műsorok. Yle X3M: Svéd nyelvű általános tematikájú rádió. Yle Vega: Közéleti, hír és háttér műsorok svéd nyelven. Yle Sámi Radio: A svéd SVT és a norvég NRK együttműködésével számi nyelven sugároz műsorokat Lappföldön. Logók Források
Yleisradio

Yleisradio Oy (Rundradion in svedese), abbreviata come Yle, è la radiotelevisione di Stato finlandese, che trasmette in tutto il territorio nazionale e anche in Svezia. Il 99,99% della società è di proprietà dello Stato. Storia L'azienda venne fondata nel 1926, ed è formata da quattro canali televisivi digitali terrestri, 13 stazioni radiofoniche nazionali e 25 regionali qui sotto elencati. Dal 1º gennaio 2013 non riscuote più il canone, ma una particolare tassa progressiva da cui sono esentati i redditi più bassi. L'azienda produce anche programmi in lingua svedese, realizzati dai dipartimenti Finlands Svenska Television e Finlands Svenska Radio. Canali TV digitali terrestri Yle TV1 Yle TV2 Yle Teema & Fem (fusione tra il canale educativo Yle Teema ed il canale in lingua svedese Yle Fem) TV Finland Canali radio nazionali Yle Radio 1 YleX Yle Radio Suomi Yle Puhe Yle Radio Vega Yle X3M Yle Klassinen Canali radio regionali Etelä-Karjalan Radio Etelä-Savon Radio Radio Häme Radio Itä-Uusimaa Kainuun Radio Radio Keski-Pohjanmaa Radio Keski-Suomi Kymenlaakson Radio Lapin Radio Radio Perämeri Ylen Läntinen Tampereen Radio Pohjanmaan Radio Pohjois-Karjalan Radio Oulu Radio Radio Savo Lahden Radio Ylen aikainen Satakunnan Radio Turun Radio Saamen Radio Note Voci correlate Registrazione Hitler-Mannerheim Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Yleisradio Collegamenti esterni (FI) Sito ufficiale, su yle.fi. (SV) Sito ufficiale, su svenska.yle.fi. (EN) Finnish Broadcasting Company, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc. (EN) Yleisradio, su GitHub. (EN) Yleisradio, su MusicBrainz, MetaBrainz Foundation. (EN) Yleisradio, su Anime News Network. (EN) Yleisradio, su IMDb, IMDb.com.
Yle

Yleisradio Oy of Rundradion Ab, afgekort als Yle, is een Finse publieke omroep, die in 1926 naar model van de Britse BBC werd opgericht. De Finse staat is voor 99,98% eigenaar van het bedrijf, dat gefinancierd wordt uit Yle-belasting. Geschiedenis De omroep werd op 29 mei 1926 in Helsinki opgericht. De eerste radio-uitzending vond plaats op 9 september 1926, maar kon echter nog niet in heel Finland beluisterd worden. Vanaf 1928 konden alle delen van Finland de zender ontvangen. In 1934 veranderde de omroep van de naam OY Suomen Yleisradio - AB Finlands Rundradio naar het kortere Oy Suomen Yleisradio, dit is ook wanneer het bedrijf grotendeels in handen van de Finse overheid kwam In 1950 werd de omroep lid van de Europese Radio-unie. Op 24 mei 1955 werd de eerste testtelevisie-uitzending gemaakt door studenten van de Universiteit van Aalto voor Wetenschap en Technologie in Helsinki. Die uitzending kon ontvangen worden door dertien mensen. In de jaren daarna werden er meer testtelevisie-uitzendingen gedaan. Op 1 februari 1958 werd het eerste Finse televisiekanaal ingeluid. Televisie werd al snel populair in Finland, waardoor de omroep in 1964 twee concurrerende zenders kon overnemen en die samenvoegen tot een tweede televisiezender genaamd TV-ohjelma 2. In 1994 moest de omroep van de wet ook de naam Rundradion erkennen als naam, omdat naast het Fins, ook het Zweeds een officiële taal van Finland is. Aan het eind van de jaren negentig kon de omroep vanwege de nieuwe technische mogelijkheden een reeks nieuwe televisie- en radiozenders beginnen. Vanaf januari 2014 zijn alle televisiezenders in Finland beschikbaar in HD. Yle-belasting Van bij de start van de omroep wordt er in Finland al kijk- en luistergeld opgehaald, dit financiert de omroep voor ongeveer 0,02% procent. Tussen 1927 en 1972 werd er ook kijk- en luistergeld opgehaald voor radio. Tot het einde van 2012 betaalde ieder huishouden met een televisie € 252,- per jaar, maar per 2013 is dit veranderd naar de zogenaamde Yle-belasting. Hierbij betaalt ieder persoon met een inkomen hoger dan € 7813 per jaar een bedrag dat oploopt van € 50,- tot € 140,-. Personen met een inkomen hoger dan € 20588,- betalen automatisch de € 140,- per jaar. Kanalen Radiozenders Yle Radio 1 YleX Yle Radio Suomi Yle Puhe Yle X3M (Zweedstalig) Yle Radio Vega (Zweedstalig) Yle Sámi Radio (Samischtalig) Yle Mondo (Engelstalig) Televisiezenders Yle TV1 Yle TV1 HD YLE TV2 YLE TV2 HD Yle Teema Yle Teema HD Yle Fem (Zweedstalig) Yle Fem HD (Zweedstalig) TV Finland (Finstalig, maar alleen uitgezonden in Zweden) Externe link (fi) Officiële website
Yle

Yleisradio Oy (Yle; szw. Rundradion Ab, dosłownie Generalne Radio) – fiński publiczny nadawca radiowo-telewizyjny istniejący od 1926 roku. Nadaje 5 kanałów telewizyjnych oraz 38 radiowych (w tym 25 regionalnych) w pięciu językach: fińskim, szwedzkim, lapońskim, angielskim i łacińskim. Zwłaszcza ten ostatni język wyróżnia ofertę Yle na tle innych europejskich mediów. Stacje telewizyjne Stacje radiowe Yle Radio 1 – kultura, publicystyka, aktualności, muzyka poważna (koncerty Fińskiej Symfonicznej Orkiestry Radiowej), jazz, muzyka folkowa, world music, YleX – dla grupy docelowej w wieku 17–27 lat, muzyka pop i rock, Yle Radio Suomi – informacje, sport i rozrywka; program tworzony przez 20 regionalnych ośrodków Yle, Yle X3M – szwedzkojęzyczne radio dla młodzieży: aktualności, kultura popularna, pop i rock, Yle Radio Vega – szwedzkojęzyczne radio: aktualności, kultura, adult pop, jazz, muzyka poważna, Yle Sámi Radio – lapońskojęzyczne radio nadawane w Laponii, przy współpracy z telewizją szwedzką i norweskim NRK, Yle Puhe – początkowo Yle Radio Peili: aktualności, publicystyka z programów radiowych i telewizyjnych należących do Yle, klasyczny jazz; dostępne także poprzez telewizję cyfrową i na falach MW. Stacje cyfrowe (DAB, DVB) Yle Klassinen – 24-godzinny serwis z muzyką poważną, dostępny także poprzez telewizję cyfrową. Stacje internetowe Yle Mondo – zewnętrzny serwis Yle nadawany w języku fińskim, szwedzkim, angielskim oraz rosyjskim na falach SW i MW, satelicie i przez Internet. Zobacz też Venla – fińska nagroda telewizyjna Linki zewnętrzne Oficjalna strona internetowa Yleisradio (fiń.)
Yle

Yleisradio (nome completo em finlandês Yleisradio Oy, sueco Rundradion Ab) é a emissora pública da Finlândia. Fundada em 1926, é membro da União Europeia de Radiodifusão (UER) e da Nordvision, um grupo de emissoras estatais dos países nórdicos. A organização é semelhante à BBC, no Reino Unido. A Yleisradio é subordinada ao ministério dos transportes e da informação, sendo em 99,9% propriedade estatal. A radiodifusão é financiada em 90% através taxas de licença obrigatória. É uma organização independente do governo. A sede principal fica no distrito de Pasila, em Helsínquia. O segundo programa, Yle TV2, é produzido em Tampere. Existem redações menores distribuídas por todo o país. Durante a Guerra Fria, era a única estação de rádio, ao lado da austríaca ORF, a pertencer tanto à organização de radiodifusão ocidental, a Eurovisão, como à Intervisão, a ex-radiodifusão dos países do Bloco do Leste. Televisão Canais Nacionais Outros Canais Nacionais Radio Antenas Nacionais Ligações externas (em finlandês) Página oficial da Yle
Yle

Yleisradio (фін. Yleisradio Oy, швед. Rundradion Ab) — національна телерадіомовна компанія Фінляндії, заснована в 1926 році. Yle має чотири національні телеканали, 13 радіоканалів, і 25 регіональних радіостанцій. Фінляндія є двомовною країною — близько 5,5% населення вважають рідною мовою шведську. Yle забезпечує радіо- і телепрограми шведською мовою через відділення під назвою Svenska Yle. Станом на 2013 рік, оборот компанії склав 466,9 млн євро, а число співробітників становило 3194 людини. Історія Компанія була заснована 29 травня 1926 року в Гельсінкі. Першу радіопрограму було передано 9 вересня цього ж року. Цей день вважається днем народження регулярної мовної діяльності у Фінляндії і в самому Yle. У 1957 році Yle зробила свої перші спроби телемовнення, і вже наступного року вийшла в ефір щоденна телепередача під назвою Suomen Televisio (укр. Фінське телебачення). З 1969 року Yle почала транслювати передачі в кольоровому форматі. За останні кілька років, Yle заснувала ряд нових радіо- і телеканалів, а в 2007 році був здіснений перехід на цифрове телебачення. Був представлений абсолютно новий цифровий канал Yle Teema. У 2013 році компанія стала першою в країні, зробивши доступними в прямій трансляції в інтернеті усі свої телепрограми. Телеканали Yle TV1 Yle TV2 Yle Fem Yle Teema TV Finland Teletext Станом на січень 2014 року, усі телеканали Yle є доступними в HD якості. Радіоканали Yle Radio 1 YleX (раніше Radiomafia) Yle Radio Suomi Yle Puhe (раніше Yle Radio Peili) Yle X3M Yle Radio Vega Yle Sámi Radio Примітки Посилання Yle.fi [Архівовано 10 травня 2007 у Wayback Machine.] — Офіційний сайт фінською мовою Svenska.yle.fi [Архівовано 25 листопада 2014 у Wayback Machine.] — Офіційний сайт шведською мовою Yle News [Архівовано 26 листопада 2014 у Wayback Machine.] — Новини англійською
Manoir de Bastvik

Le manoir de Bastvik (en finnois : Bastvikin kartano) est un manoir situé dans le quartier de Saunalahti à Espoo en Finlande. Présentation Le manoir de Bastvik est situé au bord de la mer. C'est la plus ancienne ferme connue de la région. L'aspect actuel du bâtiment principal du manoir date de la fin des années 1920 et il est l'œuvre de l'architecte Väinö Toivio. Cependant, le bâtiment lui-même est considérablement plus ancien, probablement du début du XIXe siècle. Le Manoir de Bastvik comportait une scierie importante à la fin du XIXe siècle. C'est pourquoi la péninsule Sahaniemi avait un port important pour les navires. Références Voir aussi Liens externes Carte Site officiel Articles connexes Portail de la Finlande Portail de l’architecture et de l’urbanisme
Bastvik gård

Bastvik gård är en herrgård i Esbo i det finländska landskapet Nyland. Herrgården ligger i stadsdelen Bastvik och den har anor från 1760-talet. Bastvik gård är skyddat enligt stadsplanen, men detaljplanen tillåter kompletterande bygge. Historia och arkitektur Bastvik gård är den äldsta kända gården i området. Herrgårdens nuvarande utseende i klassicistisk stil härstammar från slutet av 1920-talet och är formgivet av arkitekten Väinö Toivio. Själva byggnaden är dock betydligt äldre, troligtvis från början av 1800-talet, även om dess exakta ålder är okänd. Det har funnits en ångsåg i Bastvik. Renoveringsarbeten på herrgården inleddes våren 2005. Källor Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från finskspråkiga Wikipedia, Bastvikin kartano, 14 juni 2024. Noter
Koskenalus (Kouvola)

Le Koskenalus est un lac situé à Anjalankoski dans la municipalité de Kouvola en Finlande. Géographie La superficie du lac Koskenalus est de 69 hectares, il mesure 1,2 kilomètre de long et 950 mètres de large. La cartonnerie d'Inkeroinen et la cartonnerie de Stora Enso sont en bordure du Koskenalus. Au nord-ouest du lac Koskenalus se trouve la ferme d'Anjala et au sud-ouest du Koskenalus se trouve Anjala et l'église d'Anjala. À l'est de Koskenalus se trouve Inkeroinen. Le sentier de randonnée Kirkkovuoren luontopolku longe le Koskenalus. Hydrographie Le lac Suolajärvi fait partie du bassin de la Kymi. Références Voir aussi Articles connexes Liens externes Carte Portail de la Finlande Portail des lacs et cours d'eau
Koskenalus

Koskenalus är en sjö i kommunen Kouvola i landskapet Kymmenedalen i Finland. Sjön ligger 22 meter över havet. Arean är 69 hektar och strandlinjen är 4,27 kilometer lång. Sjön ingår i Kymmene älvs huvudavrinningsområde. Den ligger omkring 25 km norr om Kotka och omkring 120 km nordöst om Helsingfors. Koskenalus är en utvidgning i Kymmene älv. Nordväst om Koskenalus ligger Anjala gård och sydväst om Koskenalus ligger Anjala med Anjala kyrka. Öster om Koskenalus ligger Ingerois. Källor
Olofsborg

Olofsborg est un l'un des bâtiments historiques du quartier de Katajanokka à Helsinki en Finlande. Présentation Le bâtiment est construit en 1902 selon les plans de Gesellius-Lindgren-Saarinen. Les formes du bâtiment sont inspirées par les tours rondes d'Olavinlinna. Le nom Olofsborg est l'homonyme suédois d'Olavinlinna. Habitants célèbres Pendant les 30 premières années, de nombreuses personnalités ont habite Olofsborg parmi lesquelles Magnus Gottfrid Schybergson, Waldemar Schauman, Julius Grotenfelt, Axel Palmgren, Wilhelm Theodor von Kraemer, Rafael et Axel Örnhjelm, Edvard Stigzelius, Ludvig et Constance Hisinger-Jägerskiöld, Torsten Stjernschantz, Johan Alexis Rosqvist, Hugo Lilius, Hjalmar von Friesendorff, Björn Cederhvarf, Olof Nykopp et Johan Christian Fabritius. Au début 1952, Olofsborg comptait 95 habitants. Dans les années 1950–1960 l'édifice hébergé entre autres Hugo Österman, Björn Armfelt, Martti Haavio, Aale Tynni et Katarina Eskola. Bibliographie (fi) Halonen, Tero, Olofsborg. Katajanokan jugendlinnan vuosisata, Plataani OY, 2002 (ISBN 952-5429-03-2) Références Voir aussi Articles connexes Liste des bâtiments historiques d'Helsinki Liens externes (fi) « "Olofsborg" 00160 Helsinki », Korttelit.fi (consulté le 26 août 2019) Portail d’Helsinki Portail de l’architecture et de l’urbanisme