NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Castell de Turku

El castell de Turku (en finès: Turun linna, en suec: Åbo slott) és un castell monumental de Finlàndia situat a la ciutat de Turku. Juntament amb la catedral de Turku, aquest castell és un dels edificis més antics de Finlàndia que encara s'utilitzen. Es troba a la riba del riu Aura. Història Es va començar a construir cap a l'any 1280. Els conqueridors suecs de Finlàndia originàriament el van construir com una fortalesa militar. Es va ampliar molt durant el segle xvi amb Gustav Vasa. Només una vegada va actuar el castell en missió de defensa del regne i va ser durant la invasió russa des de Nóvgorod que va destruir Turku l'any 1318. Dues vegades es va incendiar: una d'aquestes en un setge l'any 1614, l'altra en la Guerra de Continuació, l'any 1941, a causa d'una bomba incendiària. El castell va quedar restaurat completament el 12 d'octubre de 1993 i actualment té la funció de museu històric. Galeria fotogràfica Referències Turku Castle, Guide to the Main Castle. Turku Provincial Museum. Translated by Christopher Grapes. Jyväskylä: Gummerus Kirjapaino Oy, 1996. ISBN 951-595-022-8. Vegeu també Turku Enllaços externs Lloc web oficial NBA Finlàndia Castells medievals de Finlàndia
Turku (hrad)

Hrad v Turku (finsky Turun linna, švédsky Abo Slott) je středověký hrad ve finském městě Turku. Je největší dochovanou středověkou budovou ve Finsku. Stavba hradu začala okolo roku 1280. Byl sídlem správy provincie Österland, tedy území dnešního Finska ovládaného ve středověku Švédskem. Byl stavěn jako pohraniční pevnost, dobýván cizinci byl však pouze roku 1318, při invazi Novgorodu do Finska, jinak sehrával roli spíše v konfliktech uvnitř švédské a kalmarské říše. Rozkvět hradu nastal především v polovině 16. století, kdy zde sídlil tehdejší finský vévoda a budoucí švédský král Jan III. Švédský se svou ženou Kateřinou Jagellonskou. Jan nechal přistavět nové, renesanční patro, a vybudoval reprezentativní sál. V letech 1573–1579 byla na hradě vězněna švédská královna Karin Månsdotterová, to když Jan III. povstal proti jejímu muži Erikovi XIV. Status správního střediska hrad ztratil v 17. století. Na konci 19. století zde bylo vybudováno muzeum. V současnosti jde o nejnavštěvovanější finskou památku, s návštěvností okolo 200 000 turistů ročně. Galerie Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Turku Castle na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Hrad v Turku na Wikimedia Commons
Åbo Slot

Åbo Slot (finsk: Turun linna; svensk: Åbo slott) er en middelalderfæstning i byen Åbo (svensk Åbo, finsk Turku) i Finland. Sammen med Åbo Domkirke er det en af de ældste bygninger, som stadig er i brug og den største bevarede middelalderbygning i Finland. Den blev grundlagt i 1200-tallet på floden Aura. Borgen fungerede som en bastion og administrativt centrum i Österland, da Finland på dette tidspunkt var en provis i Sverige. Den blev kun brugt til at forsvare riget én gang, da russere fra Novgorod angreb og ødelagde Turku i 1318. Den har ofte spillet en rolle i interne magtkamp i Sverige og senere i Kalmarunionen. Slottets storhedstid var i 1500-tallet under Johan 3. af Sverige og Katarina Jagellonica styre. Det var på dette tidspunkt at renæssancegulvet og Kongen og Dronningens hal blev opført, samt flere andre tilbygninger. Åbo Slot mistede sin status som administrativt centrum i 1600-tallet Per Brahes periode som generalguvernør i Finland sluttede. I dag er Åbo Slot Finlands mest besøgte museum med 200.000 gæster om året. Flere af de store rum bliver desuden brugt til officielle begivenheder. Referencer Eksterne henvisninger Officiel hjemmeside
Castillo de Turku

El Castillo de Turku (en sueco, Åbo slott, en finlandés, Turun linna), que data de 1280 aproximadamente, es un monumento histórico localizado en la ciudad de Turku, Finlandia. Durante los siglos siguientes, pasó de ser una modesta fortaleza militar a un enorme castillo de piedra gris, cuyos sólidos muros han sido testigos de muchos eventos de la historia nórdica. El auge del castillo tuvo lugar a mediados del siglo XVI, durante el reinado del rey Juan III de Suecia, que a la vez era Duque de Finlandia. En esa época fue cuando se construyeron el Piso del Renacimiento y el Salón del Rey y la Reina, junto con otras incorporaciones. El castillo fue el centro de la provincia histórica de Finlandia Genuina y el centro administrativo de toda Finlandia. El castillo fue dañado por la Fuerza Aérea Soviética durante los comienzos de la Guerra de Continuación.​ Legado El castillo es símbolo de la marca de mostaza más popular de Finlandia, llamada Turun sinappi (Mostaza de Turku). La marca fue objeto de una controversia menor por haber sido comprada por un empresario sueco, que trasladó la producción a Suecia. Hoy en día, la mostaza hecha en Turku es llamada Auran sinappi (Mostaza del río Aura).​ Referencias Bibliografía Turku Castle, Guide to the Main Castle. Turku Provincial Museum. Traducido por Christopher Grapes. Jyväskylä: Gummerus Kirjapaino Oy, 1996. ISBN 951-595-022-8. Enlaces externos Castillo de Turku - Sitio Oficial (en inglés) Fotos del Castillo de Turku
Castello di Turku

Il castello di Turku è un castello situato nei pressi della città città della Finlandia di Turku sulle rive del fiume Aura. Rappresenta uno dei più antichi edifici ancora in uso in Finlandia e uno dei più grandi castelli medievali in Scandinavia, dichiarato monumento nazionale. In origine il castello fu costruito su di un'isola, ma a causa dei sedimenti accumulati nel tempo, adesso si trova sulla terraferma. In questo castello i re di Svezia soggiornavano durante le loro visite in Finlandia ed è qui che venne tenuta prigioniera la regina Karin Månsdotter. Storia I lavori di costruzione iniziarono nel 1280 e testimoniano l'importanza di Turku in quel particolare periodo storico; nei due secoli successivi le sue difese furono rafforzate e vennero aggiunti nuovi quartieri abitativi. Il castello veniva impiegato anche come sede amministrativa nell'Österland (l'odierna Finlandia), durante la dominazione svedese. Solo una volta il castello ha avuto un ruolo nella difesa del regno, quando nel 1318 gli invasori russi provenienti da Velikij Novgorod distrussero Turku. Sovente il castello ha giocato un importante ruolo nelle lotte interne per il potere. La parte principale del castello è stata notevolmente ampliata nel corso del XVI secolo, dopo l'ascesa al trono di Gustavo I di Svezia. Il castello perse il suo status di centro amministrativo nel XVII secolo. Nel 1614, durante la visita di re Gustavo II Adolfo di Svezia, un enorme incendio distrusse quasi completamente la struttura principale in legno; a seguito di ciò, il castello fu abbandonato e utilizzato in parte per attività commerciali. Dal XVIII fino alla fine del XIX secolo, il castello è stato impiegato come prigione. Durante la guerra di Finlandia il castello fu utilizzato dalla marina imperiale russa e consegnato alle autorità finlandesi dopo che al paese era stato concesso lo status autonomo all'interno dell'Impero russo con l'istituzione del Granducato di Finlandia. Nell'estate del 1941 fu colpito da una bomba incendiaria. Il restauro del castello, iniziato già prima della seconda guerra mondiale, venne completato nel 1987. Un altro restauro venne completato il 12 ottobre 1993. L'edificio è di proprietà dello Stato finlandese e la sua gestione è affidata alla città di Turku. Nella parte principale del castello si trovano sale per ricevimenti e cerimonie, una cappella e una caffetteria. Oggi il castello è uno dei musei più visitati della Finlandia. Il castello e le sue prigioni sotterranee sono una delle maggiori attrazioni per i turisti attratti anche dalla leggenda del fantasma di Hedvig Eleonora Stenbock, che visse nel castello durante il XVIII secolo. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su castello di Turku Collegamenti esterni (FI) Sito ufficiale, su turku.fi. (SV) Sito ufficiale, su turku.fi. (EN) Sito ufficiale, su turku.fi. (EN) Castello di Turku, su Structurae.
Kasteel Turku

Kasteel Turku (Fins: Turun linna; Zweeds: Åbo Slott) is een kasteel aan de rivier de Aura in Turku (Finland). Het is het grootste nog intact zijnde middeleeuwse gebouw in Finland. Geschiedenis De bouw van het kasteel begon in 1280, waarna het werd gebruikt als administratief centrum voor Österland. In de eeuwen daarna werden veel uitbreidingen aan het kasteel aangebracht. De grootste en tevens laatste werd uitgevoerd in 16e eeuw onder de Zweedse koning Gustaaf Wasa. In 1597 werd het kasteel verdedigd door Ebba Stenbock tegen Karel IX van Zweden. Tijdens een bezoek van koning Gustaaf II Adolf van Zweden in 1614 bracht een brand grote schade aan in het kasteel. Na de Finse oorlog werd het kasteel een tijdje gebruikt door het Russische leger en daarna vervolgens door Rusland overgedragen aan de autoriteiten van het toen semi-autonome Finland. Vanaf 1881 werd het kasteel gebruikt voor de presentatie van het Historisch Museum van Turku. Een grote restauratie die gepland was werd gestaakt vanwege de Winteroorlog en de Vervolgoorlog. In 1941, tijdens de Vervolgoorlog, werd het kasteel ernstig beschadigd door een gedropte brandbom. Na de oorlogen werd de renovatie vervolgd; deze was in 1987 klaar. In 1993 overhandigde de regering het beheer van het kasteel aan de stad Turku, die het sindsdien in gebruik heeft als museum. Externe links (fi) (sv) (en) (ru) Kasteel Turku op visitturku.fi (fi) (en) geschiedenis van Kasteel Turku]
Zamek w Turku

Zamek w Turku (fiń. Turun linna, szw. Åbo slott) – średniowieczna warownia obronna wzniesiona w XIII–XIV w. na wyspie koło Turku u ujścia rzeki Aurajoki, jako zamek administracyjny Korony Szwedzkiej. Historia Zamek w Turku został pierwotnie założony ok. 1280 jako obóz warowny na planie prostokąta. Za wzór posłużyły antyczne rzymskie założenia obronne. Obóz warowny stał się zamkniętym zamkiem na początku XIV wieku, a sam zamek został podzielony na zamek właściwy i rezydencję o charakterze obronnym. W XV wieku zamek rozbudowano i umocniono. W latach 1555–1563 zamek stał się oficjalną rezydencją wielkiego księcia Finlandii Jana III i został przebudowany na rezydencję renesansową, uzyskując formę w jakiej zachował się do dziś. Na najwyższym piętrze zbudowano sale reprezentacyjne Kungssalen i Drottningsalen (Salę Króla i Salę Królowej). Gdy książę Jan poślubił polską królewnę Katarzynę Jagiellonkę zamieszkała ona razem z nim na zamku. Kiedy wybuchła wojna między księciem Janem a jego przyrodnim bratem, królem szwedzkim Erykiem XIV, ten ostatni zdobył zamek w Turku a Jan i Katarzyna zostali uwięzieni i wywiezieni do Szwecji. Kiedy z kolei Eryk XIV został odsunięty od władzy, był więziony m.in. na zamku w Turku. W latach 30. XVII w. zamek stał się oficjalną rezydencją gubernatora generalnego Finlandii, Pera Brahe. Pod koniec XVIII wieku, gdy siedziby gubernatora prowincji i Wyższego Sądu Okręgowego przeniesiono z zamku do miasta, zamek przeszedł znaczące zmiany: rezydencja obronna stała się więzieniem a zamek właściwy – spichlerzem. Więzienie w rezydencji funkcjonowało do roku 1890, po czym ulokowano w niej muzeum historyczne. Zamek w został poważnie uszkodzony w wyniku bombardowań wojennych w 1941 roku. Po usunięciu zniszczeń zamek został udostępniony zwiedzającym w 1961 roku. Stanowi dziś znaczący punkt orientacyjny przy ujściu rzeki Aurajoki. W jego otoczeniu funkcjonuje port, niewielkie zakłady przemysłowe i magazyny. Jest wynajęty przez miasto Turku na cele muzealne. W zamku można zwiedzać lochy, sale zamkowe oraz muzeum poświęcone historii Finlandii, a w szczególności historii Turku. Jako zabytek architektoniczny jest częścią fińskiego dziedzictwa kulturowego. Galeria Bibliografia Lech Dzierżanowski: Skandynawia: mały przewodnik turystyczny. Warszawa: oficyna Wydawnicza „Hals”, Wydawnictwo „Książka i Wiedza”, 1991, s. 37-38. ISBN 83-05-12581-5. The National Board of Antiquities: Turku Castle. [dostęp 2011-12-05]. (ang.). Carl Jacob Gardberg w: thisisFINLAND: Medieval Castles. [dostęp 2011-12-05]. (ang.). Linki zewnętrzne Muzeum w Turku: strona oficjalna. www.turku.fi. [dostęp 2011-12-05]. [zarchiwizowane z tego adresu (2012-01-29)]. (fiń. • ang. • szw.).
Castelo de Turku

O Castelo de Turku (em finlandês: Turun linna, em sueco: Åbo slott) é um monumento da História da Finlândia localizado na cidade de Turku na Finlândia. Tendo mais de 700 anos, o castelo é (juntamente com a Catedral de Turku) um dos edifícios mais antigos em utilização da Finlândia.[carece de fontes?] O castelo é um dos maiores edifícios medievais existentes no país, e um dos maiores da Escandinávia. Galeria Ver também Turku Catedral de Turku Referências
Åbo slott

Åbo slott (finska: Turun linna) ligger vid Aura ås mynning i Åbo, Finland. Historik Slottet grundades på 1280-talet och användes då av kungens ståthållare och soldater. Slottet har ändrats mycket sedan dess, både i form och storlek. Ursprungligen var det ett öppet lägerkastell, men i början av 1300-talet blev det en sluten borg med huvud- och förborg. Åren 1556–1563 fick slottet ungefär sitt nuvarande utseende i renässansstil. Johan III hade under sin tid som hertig av Finland Åbo slott som sitt huvudsäte. Slottet har använts för många ändamål. Bland annat bodde Finlands generalguvernör, Per Brahe d.y. i förborgen 1637–1640. Även landshövdingsämbetet och hovrätten har funnits där, men i slutet av 1700-talet flyttade de och efter det gjordes det stora förändringsarbeten på slottet. Sedan dess har huvudborgen använts bland annat som spannmålsmagasin och förborgen som fängelse. På 1890-talet placerades Åbo stads historiska museum i förborgen och fängelset togs ur bruk. Vid bombningarna under andra världskriget 1941 skadades slottet, men efter att det helt hade reparerats öppnades det igen för allmänheten 1961. Former, drag och material Dagens Åbo slott är murad av gråsten och kalksten. Ursprungligen bestod Åbo slott också av flera träbyggnader. De har dock med tiden ersatts med stenbyggnader på grund av att de förstörts av brand, belägringar med mera. Ett av de typiska dragen för Åbo slott är att fönstren inte är symmetriskt utplacerade, utan är fritt placerade och i alla former och storlekar. Flera av de bågformade fönstren har dekorerats med inhuggningar i svart. Samma former som man ser på murverket, portarna, trapporna och de mindre öppningarna påträffar man i stort drag i både åländska och gotländska kyrkor. Formernas förebilder finns också på ett ännu mera avlägset håll, nämligen stadsmuren kring Köln i Rhenlandet. Den bär på byggnadstraditioner från romartidens försvarsverk och är en förebild för alla som byggde stadsmurar och lägerkastell på 1200-talet. Från 1300-talets början kan man se en nyorientering söderut. Man anar mönstret från de fyrsidiga borgarna i Preussen, även om planen av Åbo slott av praktiska skäl blev mindre. Även de välvda utrymmena, bland annat Nunnekapellet och kungsmaket, visar drag från tysk arkitektur. Galleri Vidare läsning Gardberg, Carl Jacob (1985). Tre Katarinor på Åbo slott. Helsingfors: Schildt. Libris 7844620. ISBN 951-50-0324-5 Gardberg, Carl Jacob (1959). Åbo slott under den äldre vasatiden : en byggnadshistorisk undersökning. Finska fornminnesföreningens tidskrift, 0355-1822 ; 60. Helsingfors: [Finska fornminnesföreningen]. Libris 1221485 Grönros, Jarmo (1996). Åbo slott : vägledning för huvudborgen. Åbo: Åbo landskapsmuseum. Libris 7903622. ISBN 951-595-016-3 Rinne, Sigrid (1930). Jordfynd i Åbo slott. [Helsingfors. Libris 12451750 Åbo slott. Åbo: Åbo landskapsmuseum. 2000. Libris 7903651. ISBN 951-595-060-0 Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Åbo slott. Museiverket: Åbo slott Åbo slott
Topelia

Topelia est un Îlot urbain situé à proximité de la Place du Sénat à Helsinki en Finlande et occupé par Université d'Helsinki. Description Topelia est délimité par à l'est par la rue Unioninkatu, au sud par la rue Kirkkokatu, à l'ouest par la rue Fabianinkatu et au nord par Metsätalo. L'îlot Topelia est occupé par les facultés et instituts de sciences humaines de l'Université d'Helsinki. Histoire de Topelia Les premiers bâtiments, construits dans les années 1820, abritent une école de cantonistes qui forme les orphelins pour servir dans l'armée russe. En 1821–1830 le bâtiment principal et deux ailes attenantes sont construits sur la rue Unioninkatu. Le bâtiment principal est occupé par les logements des élèves, son aile sud par les logements du personnel et le bâtiment au sud les salles de classe. Le projet est dirigé par Carl Ludvig Engel. En 1832 l'école est transformé en hôpital militaire russe. Pendant les années 1850–1860, on construit de nombreux autres bâtiments sur les franges nord, sud et ouest qui seront par la suite agrandis de sorte que la parcelle finit par former un îlot fermé. Dans le bâtiment principal on construit une église orthodoxe hospitalière. À l’indépendance de la Finlande, l'hôpital militaire perd sa fonction et en 1918 ses espaces servent au Centre hospitalier universitaire que le département de médecine interne occupera jusqu'en 1995. de nombreuses modifications et travaux de rénovation ont été réalisés en particulier en 1975–1980. En 1995 l’îlot est rénové pour servir à la faculté de sciences humaines de l'Université d'Helsinki. En 1998, Zachris Topelius inaugure le bâtiment universitaire baptisé Topelia. Liens externes (fi) « Topelia », Université d'Helsinki (consulté le 20 décembre 2012) (fi) Petteri Kantokari, « Topelia building A », Panoramio (consulté le 20 décembre 2012) Liens internes Liste des bâtiments historiques d'Helsinki Bâtiment principal de l’Université d’Helsinki Références Portail d’Helsinki Portail du néo-classicisme Portail de l’architecture et de l’urbanisme
Sinebrychoff-Kunstmuseum

Das Sinebrychoff-Kunstmuseum (Finnisch: Sinebrychoffin taidemuseo) ist ein finnisches Kunstmuseum in Helsinki, welches sich auf alte europäische Kunst spezialisiert hat. Viele private Sammlungen, die dem Museum geschenkt wurden, bilden den Stamm der Ausstellung. Die Sammlung von Fanny und Paul Sinebrychoff, die ihre Sammlung 1921 dem finnischen Staat geschenkt haben, bildet den Hauptbestandteil. Das 1980 eröffnete Sinebrychoff-Kunstmuseum gehört mit dem Ateneum und dem Kiasma zur Finnischen Nationalgalerie. Die Hauptsammlung umfasst vor allem Porträts und Artefakte aus dem 17. und 18. Jahrhundert. Im Obergeschoss befindet sich eine rekonstruierte einstige Wohnung des bekannten Brauereieigentümers Sinebrychoff. Das Gebäude im Stadtteil Punavuori wurde von dem Geschäftsmann Nikolai Sinebrychoff, dem Onkel von Paul Sinebrychoff, erbaut und im Jahre 1842 fertiggestellt. Nikolai selbst zog jedoch nie in das Gebäude, sondern verblieb auf der Festungsinsel Suomenlinna, wo er die Garnison mit Bier und anderen Dingen versorgte. Das Bier braute er in der 1819 gegründeten Sinebrychoff-Brauerei neben der Villa. Das heutige Museum war damals das Wohn- und Geschäftshaus der Familie seines Bruders. Hinter dem Museum befindet sich der Sinebrychoff-Park. Nikolai gründete diesen zwar auf dem Grundstück der Brauerei, aber der Park wurde auch der Öffentlichkeit zugänglich gemacht. Heute gehört der Park der Stadt Helsinki. Weblinks Offizielle Website (finnisch, schwedisch, englisch)
Sinebrychoff Art Museum

The Sinebrychoff Art Museum is an art museum located on Bulevardi in Helsinki, Finland. The museum exhibits the old European art collections (dating between the 14th and 19th centuries) of the Finnish National Gallery. In addition, half of the museum acts as a historic house museum, displaying the 19th century estate of the Sinebrychoff family. History The building housing the museum was constructed in 1842 by the Russian businessman Nikolai Sinebrychoff, whose brewery, Sinebrychoff, operated in the western side of the premises until 1992. Nikolai himself did not live in the house, staying instead in Sveaborg (present-day Suomenlinna). His brother's family lived in the house, and his nephew, Paul, began an art collection. Paul continued to collect European art after being appointed head of the company in 1904. Along with his actress wife, Fanny Sinebrychoff, he amassed a collection of about 900 items, mostly paintings (100 by the Old Masters and approximately 350 portrait miniatures), but also including antique furniture, silverware, and porcelain. In 1921, Paul and Fanny Sinebrychoff donated their collection to the Finnish government. It continues to be the largest art donation ever made in Finland. This was the same year that the house opened up as a historic house museum, showcasing 19th century upper class life. The donated art collection was not kept in the house, though it was returned in 1959 with funding from the Sinebrychoff company. In 1975, the Finnish government bought the entire building from the brewery, and, after restoration, opened the building as a museum in 1980. Collections featuring old European art were moved from Ateneum to the Sinebrychoff Art Museum. In 1990, the Sinebrychoff Art Museum was incorporated into the Valtion taidemuseo (National Art Museum). Following its disbandment in 2013, the Sinebrychoff Art Museum was incorporated into the newly formed Finnish National Gallery, in which it is one of three museums, the others being Ateneum and Kiasma. Collections The collections of the Sinebrychoff Art Museum are composed primarily of old European paintings, primarily by the Old Masters. The museum's paintings are divided among 10 collections, including The "Paul and Fanny Sinebrychoff Collection", the "Collection of the Friends of the Ateneum Art Museum", and the "Carl von Haartman Collection". In addition to paintings, the museum also hosts about 4,000 prints and drawings. Other items in the museum include glassware, porcelain, and silverware, as well as some sculptures, clocks, and antique furniture. See also Finnish National Gallery Ateneum Kiasma List of national galleries References External links Sinebrychoff Art Museum website Finnish National Gallery website
Musée Sinebrychoff

Le musée Sinebrychoff (en finnois : Sinebrychoffin taidemuseo) est situé sur Bulevardi dans le quartier Punavuori à Helsinki. C'est le seul musée contemporain exposant de l'art européen ancien. Il est l'une des composantes de la Galerie nationale de Finlande. Description Le musée expose de nombreuses collections personnelles qui lui furent léguées. On y trouve des œuvres d'art et des produits d'art industriel collectées par le commerçant Paul Sinebrychoff (1859–1917) que sa femme Fanny née Grahn (1862–1921) a légués en 1921 à l'État finlandais. Le bâtiment a été construit en 1842 par l'oncle de Paul Sinebrychoffin le commerçant Nikolai Sinebrychoff. Sur son côté ouest la Brasserie Sinebrychoff fonctionna des années 1800 jusqu'en 1992. À l'arrière du musée se trouve le parc Sinebrychoff qui appartient à la Ville d’Helsinki. Toutefois, il n'y eut en fait que peu de constructions, malgré les projets des années 1960. Références « Sinebrychoffin puisto », Ville d'Helsinki, Rakennusvirasto, 7 janvier 2010 (consulté le 20 décembre 2011). Voir aussi Articles connexes Liste de musées en Finlande Liste des bâtiments historiques d'Helsinki Liens externes Musée d'art Sinebrychoff Galerie d’œuvres du Musée Portail des musées Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail d’Helsinki