NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Jyväskylä stadskyrka

Jyväskylä stadskyrka är en kyrkobyggnad i den finländska staden Jyväskylä i landskapet Mellersta Finland. Kyrkobyggnaden Kyrkan byggdes i tegel mellan åren 1879 och 1890 efter ritningar av arkitekt Ludvig Isak Lindqvist av den svenskfödde kronobyggmästaren Anders Johan Janzon. Det var den första stenkyrkan i Mellersta Finland. Kyrkan representerar nygotisk och nyromansk stil och rymmer cirka 600 personer. Altartavlan är målad av Nina och Fredrik Ahlstedt 1901 och den nuvarande orgeln är från 1974. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Jyväskylä stadskyrka.
Kajaani Church

Kajaani Church (Finnish: Kajaanin kirkko) is a church in Kajaani, Finland. It was built in 1896 in the Neo-Gothic style by architect Jac Ahrenberg. History The current church replaced an earlier church on the spot which was originally built in 1656 and destroyed by the Russians in 1716 at the time when Kajaani castle was destroyed. The second church was built 1734-35 which served the parish for 160 years until replaced with Ahrenberg's new church. Architecture The church, built of wood, has a nave flanked by two aisles and features a delicate, slender bell tower. It is decorated with English Gothic style carvings. References
Église de Kajaani

L'église de Kajaani (en finnois : Kajaanin kirkko) est une église luthérienne située à Kajaani en Finlande. Architecture Références Liens externes (fi) « Kohde id:200745 Kajaanin kirkko », Museovirasto (consulté le 7 janvier 2014) Liens internes Liste des églises évangéliques luthériennes de Finlande Portail de l’architecture chrétienne Portail de la Finlande Portail du protestantisme
Церковь Каяани

Церковь Каяани (фин. Kajaanin kirkko) — евангелическо-лютеранский храм в городе Каяани (Финляндия). История Нынешнее здание церкви расположено там же, где была построена первая церковь Каяани в 1656 году. Первая церковь была разрушена русскими войсками в 1716 году одновременно с разрушением замка Каяани в рамках Северной войны между Русским царством и Шведским королевством. Вторая церковь была построена Грелсом Норлингом в 1734-35 годах и служила прихожанам в течение 160 лет. Старая церковь была снесена в 1895 году, но её алтарь был перемещён в нынешнее здание. Третье здание было построено в 1897 году. Декоративная деревянная церковь была спроектирована архитектором Якобом Аренбергом. Церковь представляет собой неоготическое и считается уникальным памятником конструктивного деревянного зодчества конца XIX века. Это протяжённое здание, которое венчает резная деревянная башня. Внутри здания сохранены несущие конструкции крыши, украшенной гравюрами в английском готическом стиле. Храм может вместить 800 верующих. В 1942 году в церкви возник пожар от углей печи. Здание было чудом спасено, обгорела только одна стена. 7 июля 1951 года в Финляндии была выпущена специальная почтовая марка номиналом 20 финских марок, посвященная 300-летию города Каяани. На них были изображены замок Каяани (1619-1717), построенный Исаком Расмууспойей на острове Амманкоски в 1604-1619 годах, электростанция Койвукоски, церковь Каяани Якоба Аренберга (1896) и башни ратуши Каяани, спроектированные Энгелем. Примечания
Cerkev Kajaani

Cerkev Kajaani (finsko Kajaanin kirkko) je cerkev v mestu Kajaani na Finskem. Arhitekt Jac Ahrenberg jo je zgradil leta 1896 v neogotskem slogu. Zgodovina Sedanja cerkev je bila zgrajena na mestu starejše, ki je bila prvotno zgrajena leta 1656 in uničena s strani Rusov leta 1716 v času, ko je bil uničen grad Kajaani. Druga cerkev je bila zgrajena med letoma 1734 in 1935 in je župniji služila 160 let, dokler je ni nadomestila nova Ahrenbergova cerkev. Arhitektura Cerkev, zgrajena iz lesa, ima ladjo, obkroženo z dvema ladjama, ima tudi vitek zvonik. Okrašena je z rezbarijami v angleškem gotskem slogu. Poštne znamke 7. julija 1951 je bila na Finskem v počastitev 300. obletnice mesta Kajaani objavljena znamka v vrednosti 20 mark. Znamka prikazuje grad Kajaani (1619–1717) na otoku Ämmäkoski, zgrajen pod vodstvom Isaka Rasmusenpoje med letoma 1604 in 1619, elektrarno Koivukoski in cerkev Kajaani Jaca Ahrenberga (1896) ter zasnovane stolpe mestne hiše Kajaani avtor Engel. Sklici
Kajana kyrka

Kajana kyrka är en kyrkobyggnad i den finländska staden Kajana i landskapet Kajanaland. Den är församlingskyrka i Kajana församling inom Evangelisk-lutherska kyrkan i Finland. Kyrkobyggnaden Kyrkan byggdes i trä i nygotisk stil 1897 efter ritningar av arkitekt Johan Jacob Ahrenberg. Den är den tredje kyrkan i Kajana. Kyrkan renoverades mellan åren 1965 och 1966. Hösten 2006 målades kyrkan och genomgick en invändig renovering. Kyrkorummet är ljusare och luftigare än tidigare. På samma plats låg ursprungligen den första kyrkan i Kajana, som var byggd 1656. Den första kyrkan förstördes av ryssarna under 1710-talet, och efter det byggdes den andra kyrkan 1734-35. Arkitekten var Grels Norling. Norlings kyrka revs 1895. Inventarier Altartavlan är målad av Toivo Tuhkanen 1925. Dess motiv är Jesus tillsammans med aposteln Petrus. Orgel 1773 finns ingen orgel i kyrkan. Orgeln är gjord av Kangasala orgelbyggeri 1970. Orgeln har 26 register. Externa länkar VirtualTourist Fotnoter Wikimedia Commons har media som rör Kajana kyrka.
Église de Kalajoki

L'église de Kalajoki (en finnois : Kalajoen kirkko) est une église luthérienne située à Kalajoki en Finlande. Architecture Conçue par Frans Wilhelm Lüchow la première église en briques rouges est construite entre 1876 et 1879. Elle offre 1300 places assises et sa surface au sol est de 988 m2 À l'origine l'église est de style néogothique et a trois nefs. Un incendie détruit l'édifice le 16 février 1930. Le bâtiment est reconstruit en 1930-1931 et inauguré le 15 février 1931. Les plans de la nouvelle église sont de Wäinö Gustaf Palmqvist. Le retable peint par Adolf von Becker en 1887 représente la résurrection du Christ. Les orgues à 27+1 jeux sont fabriquées en 1931 par la fabrique d'orgues de Kangasala. Dans le clocher séparé, conçu en 1815 par Anton Wilhelm Arppe, il y a deux cloches datant de 1813 et de 1830. Références Liens externes Liens internes Liste des églises évangéliques luthériennes de Finlande Portail de l’architecture chrétienne Portail de la Finlande Portail du protestantisme
Kalajoki kyrka

Kalajoki kyrka är en kyrkobyggnad i den finländska staden Kalajoki i landskapet Norra Österbotten. Den är församlingskyrka i Kalajoki församling inom Evangelisk-lutherska kyrkan i Finland. Kyrkobyggnaden Kyrkan är byggd i rödtegel mellan åren 1876 och 1879 efter ritningar av arkitekt Frans Wilhelm Lüchow och rymmer cirka 1 300 personer. Den 16 februari 1930 förstördes kyrkan i en brand. Den återuppbyggdes åren 1931–1931. Ritningarna var gjorda av Wäinö Palmqvist. Inventarier Kyrkans altartavla är målad av Adolf von Becker år 1887. Orgeln är gjord av Kangasala orgelbyggeri år 1931 och har 27+1 stämmor. Klockstapeln, planerad av Anton Wilhelm Arppe, har två klockor från 1813 och 1830.
Karesuando Church

The Karesuando Church (Swedish: Karesuando kyrka) is a wooden church building in Karesuando, Sweden. It belongs to the Karesuando Parish of the Church of Sweden, and it is the northernmost church in Sweden. It was inaugurated on 3 December 1905 by Bishop Olof Bergqvist of the Diocese of Luleå., replacing an older church. Gallery References External links Media related to Karesuando kyrka at Wikimedia Commons
Église de Karesuando

L'église de Karesuando, construite au début du XXe siècle dans le village de Karesuando à environ 180 kilomètres au nord de Kiruna, est l'église la plus septentrionale de Suède. Caractéristiques L'église de Karesuando est l'église de la paroisse du même nom, dans le diocèse de Luleå. Elle est située à seulement quelques mètres des berges de la rivière Muonio, qui marque la frontière entre la Suède et la Finlande. La première église édifiée à Karesuando est un bâtiment en bois construit entre 1813 et 1816. C'est dans cette église que le pasteur Lars Levi Læstadius officie de 1826 à 1849, et qu'il fonde le mouvement læstadien. La paroisse n'ayant pas les moyens de financer la maintenance du bâtiment, son état se dégrade et il doit être démoli en 1905. L'église actuelle est inaugurée la même année par Olof Bergqvist, le premier évêque de Luleå. Il s'agit d'un bâtiment en bois, avec un socle en pierre, œuvre de l'architecte Gustaf Lindgren. L'orgue et le carillon électrique remontent à des travaux de rénovation effectués en 1953-1954. Le retable est quant à lui inauguré en 1961. Il s'agit d'un don de son auteur, l'artiste Bror Hjorth, qui représente Læstadius, une jeune fille samie prénommée Maria et le prédicateur Juhani Raattamaa, qui prit la tête du mouvement læstadien après la mort de son fondateur. Sources (sv) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en suédois intitulé « Karesuando kyrka » (voir la liste des auteurs). (sv) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en suédois intitulé « Johan Raattamaa » (voir la liste des auteurs). (sv) Karesuando kyrka. Site officiel du village de Karesuando. Portail de l’architecture chrétienne Portail du protestantisme Portail de la Suède Portail de la Laponie
Karesuando kyrka

Karesuando kyrka är en kyrkobyggnad i Karesuando och är Sveriges nordligaste kyrka. Den tillhör Karesuando församling i Luleå stift i Svenska kyrkan. Bara ett stenkast ifrån byggnaden ligger riksgränsen till Finland som utgörs av Muonioälven. Kyrkobyggnaden Kyrkan är en träkyrka som byggdes 1905 för att ersätta den äldre kyrka som rivits samma år. Arkitekt var Gustaf Lindgren. Den 3 december 1905 invigdes kyrkan av Luleå stifts första biskop, Olof Bergqvist. En betydande ombyggnad genomfördes 1954 under ledning av Folke Löfström. Tidigare byggnader Den första kyrkan i Karesuando var en träbyggnad som uppfördes 1813–1816. I denna kyrka var det som Lars Levi Læstadius predikade åren 1826–1849. Här utbröt 1845 den väckelse som bär sitt namn efter Læstadius. Församlingen hade inte råd med nödvändigt underhåll så kyrkan fick förfalla så långt att det var lönlöst att renovera. 1905 revs därför kyrkan och ersattes av den nuvarande. Orgel Innan 1954 användes ett harmonium i kyrkan. Den nuvarande orgeln är byggd 1954 av Grönlunds Orgelbyggeri, Gammelstad och är en mekanisk orgel. Källor Tore Johansson, red (1990). Inventarium över svenska orglar: 1990:III, Härnösands stift, Luleå stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Fotnoter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Karesuando kyrka. Karesuando.se Länsstyrelsen i Norrbotten Bebyggelseregistrets anläggningspresentation
Kokkolan keskuskenttä

Kokkolan keskuskenttä is a football stadium in Kokkola, Finland, with a capacity of 3,000. It is currently used mostly for football matches. History In the inaugural match at Kokkola's keskuskenttä on Sunday, July 14, 1935, GBK defeated KPV with a score of 5–0. GBK's Enok Honga scored the first goal in history on the new field during the match. An attendance record of 5,806 spectators at Kokkola's keskuskenttä took place in a top division match in 1969 between KPV and HJK. The current spectator capacity of the Central Field is 3,000. It is divided into a covered stand for 686 spectators and a new covered stand for 816 spectators. There are also uncovered stands ("sun stands") at the ends. The original natural grass field was not heated, and the stadium had no lighting. In the 2020 renovation of the Central Field, the natural grass was replaced with heated artificial turf. At the same time, the field was enlarged to dimensions of 105 m × 68 m. KPV's promotion to the Veikkausliiga for the 2019 season forced the club to develop the conditions at the Central Field. In November 2018, Kokkola's city board announced it would propose investments of approximately €900,000 to the city council. Of this, €700,000 from the 2019 budget was allocated for covered seating and minor field improvements. Playing in the Veikkausliiga requires, for example, covered seating for at least 1,500 people; the league-required lighting was scheduled to arrive at the Central Field only in 2020. Due to the lack of lights, the autumn 2018 promotion playoff match KPV–TPS had to start on Wednesday already at 2 p.m. In November 2019, Kokkola's city council unanimously decided to acquire lighting for the Central Field for the 2020 season. References External links (in Finnish) Official website
Port of Kokkola

The Port of Kokkola is a cargo port located in the city of Kokkola, on the west coast of Finland and the eastern shore of the Bothnian Bay. Facilities The port complex consists of three areas: Kantasatama 'core' harbour: containerised and general cargo as well as 'clean' bulk; facilities include a covered 'all-weather-terminal'; 5 quays, total length 692 metres (2,270 ft); depth of fairways 4.0–9.5 metres (13.1–31.2 ft) Hopeakivi harbour: mainly dealing with light bulk cargo; 2 quays, total length 317 metres (1,040 ft); depth 9.5 metres (31 ft) Deepwater harbour: mainly dealing with bulk cargo, accounting for c. 70% of the port's total throughput; 6 quays, total length 1,266 metres (4,154 ft); depth 9.5–14.0 metres (31.2–45.9 ft) There are also a total of 15 cranes and 79,000 square metres (850,000 sq ft) of warehousing within the complex. In 2018, the port handled c. 6.7 million tons of international cargo. Of this, c. 77% was exports, making Kokkola the fourth-largest export port in Finland, by tonnage. See also Tankar Lighthouse References External links Official website
Port de Kokkola

Le port de Kokkola (finnois : Kokkolan satama, LOCODE:FI KOK) est un port situé le quartier d'Ykspihlaja de Kokkola en Finlande. Organisation Le port de Kokkola est composé de trois parties : le port profond, le port de la pierre d'argent et le port principal. Port profond (Syväsatama) Le Port profond manutentionne annuellement environ 7 millions de tonnes de vrac, soit environ 70% du trafic de fret total. Les cargaisons en vrac manutentionnées dans le port profond de Kokkola comprennent, entre-autres, minerai de fer, charbon, tourbe, pyrite et oxyde de fer. Les voies ferrées entrent directement au cœur du port profond, où se trouve le terminal ferroviaire de wagons-trémie (RWTT). Grâce aux wagons-trémie, les trains peuvent être déchargés à une vitesse horaire allant jusqu'à 1 500 tonnes/heure. Port de la pierre d'argent (Hopeakiven satama) La manipulation de vrac léger, comme la pierre à chaux, l'alumine et les matières premières pour les engrais, nécessite une attention particulière. Le vrac léger est donc stocké dans différentes parties du port, séparées les unes des autres. Port principal (Kantasatama) Le port principal traite des conteneurs et des marchandises avec des grues portuaires polyvalentes. L'ensemble logistique constitué du terminal, de la zone de chargement et des installations de stockage permet de traiter les marchandises les plus sensibles à l'abri des intempéries. La capacité de stockage du port principal est de 44 019 m2 de pour les marchandises générales et le vrac propre. Galerie Références Voir aussi Liens externes Site officiel Kantasatama Hopeakiven satama Syväsatama Articles connexes Ports en Finlande Seututie 756 Portail de la mer Baltique Portail des ports Portail de la Finlande
Karleby rådhus

Karleby rådhus är ett rådhus i Svenska Österbotten i staden Karleby. Det ligger vid Mannerheimplatsen. Huset är stadens fjärde rådhus och byggdes efter att det tredje förstörts i en brand 1805. Bygget drog ut på tiden och kunde påbörjas först tiotals år senare, och färdigställdes 1842. Huset byggdes i empirstil efter ritningar av den tyskfödda arkitekten Carl Ludvig Engel. Rådhuset är ett av få som bevarats från Finlands autonoma tid. Rådhuset renoverades på 1990-talet. Referenser
Karuna gamla kyrka

Karuna gamla kyrka är en träkyrka på Fölisön i Helsingfors. Ursprungligen byggdes kyrkan av Karuna gårds ägare Arvid Horn i Sagu, Egentliga Finland mellan åren 1685 och 1686. Kyrkan renoverades 1773-1774 under ledning av byggnadsmästare Anders Wahlberg. År 1912 flyttades kyrkan till sin nuvarande plats på Fölisön i Helsingfors. Kyrkan är den äldsta och kändaste byggnaden på Fölisöns friluftsmuseum. Framför kyrkan ligger museets grundare Axel O. Heikel begravd. Under sommaren är kyrkan en populär bröllopskyrka. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Karuna gamla kyrka. Museiverket: Karuna kyrka
Église de Roihuvuori

L'église de Roihuvuori (en finnois : Roihuvuoren kirkko) est une église construite dans le quartier de Roihuvuori à Helsinki en Finlande. Description L'église inaugurée en 1970 est conçue par Lauri Silvennoinen. Sa forme hexagonale est celle des baptistères du IIIe siècle. La voûte de la nef porte l'étoile de David. L'église a une surface au sol de 430 m2, et elle peut accueillir 600 personnes dont 450 assises. L'orgue à 26 jeux est livré par la fabrique d'orgues de Kangasala en 1972. Le retable est un vitrail appelé Circulum vitae réalisé par Reino Hietanen. Le retable du baptistère est une mosaïque d'Uuno Eskola représentant la Crucifixion. Galerie Références Liens externes Articles connexes Liste des églises évangéliques luthériennes de Finlande Portail de l’architecture chrétienne Portail du protestantisme Portail d’Helsinki
Kasbergets kyrka

Kasbergets kyrka är en kyrkobyggnad i stadsdelen Kasberget i Helsingfors. Kyrkobyggnaden Kyrkan byggdes efter ritningar av arkitekt Lauri Silvennoinen och invigdes Pingsten 1970. Kyrksalen liksom intilliggande dopkapell är båda sexkantigt formade och inspirerade av dopkapell från 300-talet. Kyrktakets konstruktion bildar en davidsstjärna. I kyrkan ryms 600 personer. Inventarier Kyrkans orgel är gjord av Kangasala orgelbyggeri 1972 och den har 26 stämmor. Altartavlan är en glasmålning målad av Reino Hietanen. Dopkapellets altartavla är en mosaik gjord av Uuno Eskola och har motivet "Kristus på korset". Kyrkklockorna är från Österrike. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Kasbergets kyrka. Kyrkpressen torsdagen 17/11 2005, nr 46 Se sidan 10 Finskspråkig information om kyrkan
Kastelli Giant's Church

Kastelli Giant's Church (Finnish: Kastellin jätinkirkko) is a prehistoric stone enclosure situated near Pattijoki in the North Ostrobothnia region of Finland. It is one of the largest of forty such "Giant's Churches" to be found in this region of Finland. It dates to around 2000 BC. Description The Giant's Church at Kastelli is a rectangular stone enclosure measuring around 60 by 35 metres. The walls are seven metres wide and survive to a height of two metres. There are six gateways. When built it would have been on a rocky shoreline. The enclosure is surrounded by more than twenty stone cairns. Holes found in the area may have been for the storing of killed animals. The site was excavated in the 1920s; it has been dated to around 2000 BC. References
Reuzenkerk van Kastelli

Kastelli is een zogenaamde reuzenkerk in de Finse regio Pohjois-Pohjanmaa. Het is rechthoekige stenen omheining van 60 bij 35 meter. De muur is 2 meter hoog en 7 meter breed en er zijn 6 ingangen. De omheining wordt omringd door 20 hopen stenen. In 1920 werd het tijdens opgravingen ontdekt. De ruïne stond ooit op de Finse voorlopige lijst werelderfgoed. De constructie werd ongeveer 2700-2200 voor Christus gemaakt ten tijde van de subneolithische Kierikki- en Pöljäcultuur, beide lokale varianten van de kamkeramiekcultuur en diende toen mogelijk als een opslagplaats voor voedsel, waaronder gedode zeehonden. In die tijd lag deze plaats ongeveer 45-55 meter lager dan nu, en vermoedelijk op een eilandje aan de kust. Tegenwoordig ligt deze plaats 57 meter boven de zeespiegel, door de postglaciale bodemstijging.
Kastellet i Pattijoki

Kastellet i Pattijoki (finska: finska: Kastelli Jätinkirkko, "Jättekyrkan Kastellet", ibland kallad "Linnakankaan jätinkirkko", Kastellmons jättekyrka), är en så kallad jättekyrka som utgörs av ett rektangulärt stenhus från stenåldern som ligger i Norra Österbotten, omkring 60 kilometer sydväst om Uleåborg. Kastellet i Pattijoki är ett viktigt fornminne i Finland. Kastelli fornlämningsområde är på Finlands förslagslista som ett världsarv Carl Robert Ehrström och Wallenius gjorde utgrävningar här redan 1854–1855.. Efter detta publicerade Johan Calamnius (1838–1891) en egen undersökning i tidskriften "Muinais-tiedustuksia Pohjanmeriltä". Calamnius beskrev läget noga och hade också lagt märke till de närbelägna klipporna och andra lämningar. Det fästningsliknande verket ligger på krönet av en moränås och mäter 62 gånger 36 meter. Fästningsmuren, som i sitt nuvarande skick är två meter hög, har sex portar som omges av stenrösen med en diameter på uppemot fyra meter och en höjd på knappt en meter. Det är sannolikt att byggnaden användes i samband med säljakt på vårisarna. I närheten finns fångstgropar och stenrösen som tros vara lämningar av förvaringsgropar för dödade sälar. Anläggningen av Kastelli har daterats till omkring 2700-2200 före Kristus, likt de flesta andra jättekyrkor i Norra Österbotten. Då låg havet 45-55 meter över nuvarande havsnivå. I dag ligger fornlämningen 57 meter över havet medan de omgivande kärrmarkerna till största delen ligger under 50 meter över havsnivån. Byggnadstypen finns endast i Bottenvikens kustområden. Det finns omkring 30 kända sådana, varav Kastellet i Pattijoki är den största. Förslag till världsarv År 1990 blev Kastellis jättekyrka uppsatt på Finlands lista över förslag till världsarv den så kallade "tentativa listan". Källor Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från finskspråkiga Wikipedia, tidigare version. Noter Externa länkar Kastellin jätinkirkko Raahen kaupungin sivuilla
Katrinedals naturskyddsområde

Katrinedals naturskyddsområde (fi. Katariinanlaakson luonnonsuojelualue) är ett naturreservat på 17 hektar i stadsdelen Katrinedal (fi. Katariina) i Åbo, ungefär 6 km från stadens centrum. Området gränsar till den för fåglar viktiga Rauvolaviken och består av lundar, tallbevuxet berg, urskogsaktig granskog och frodiga strandängar. Naturskyddsområdet bildades år 1983 med stöd av naturvårdslagen. Området är sannolikt uppkallat efter frun på Ispois gård på 1700-talet, Katarina Berg, men också Katarina Jagellonica gjorde utfärder hit och många antar att hon är ursprunget till namnet. Natur På naturskyddsområdet förekommer rikligt med ek och skogslind och ädeträdslundar bildar naturskyddsområdets kärnområde. Många arter av blommande lundväxter karakteriserar växtligheten. Bland i Finland sällsynta växtarter kan nämnas gulsippa, småborre, backlök, darrgräs, säfferot, backklöver och mörkt kungsljus. Fågelkonserten tävlar med de bästa lundarna på Runsala. Bland häckande fåglar kan nämnas kattuggla, gråspett, näktergal, härmsångare och stenknäck. Vid sidan av lundar finns här också hällmarksskog med bastanta granar och karg tallbevuxen bergsterräng. Också dessa skogar är artrika med bland annat talltita, tofsmes och kungsfågel. På sydsluttningen finns varma ängar och i den del av området som gränsar mot Rauvolaviken frodiga strandängar. Rekreation Naturskyddsområdet ligger invid skidspåren och motionsslingorna från Luolavuori och nås lätt med lokalbuss. Under snöfri tid är det förbjudet att röra sig utanför stigarna, men området har utmärkta naturstigar och är ett populärt utflyktsmål. Genom en bostadsmässa 1988 ökade invånarantalet i stadsdelen markant och var 2007 1300 personer. Området är nu också betydande som lokalt rekreationsområde, vilket ökat slitaget i synnerhet på vissa randområden. Källor Artikeln i sitt ursprungliga skick, i synnerhet avsnittet om naturen, grundar sig på Katrinedalen på Åbo stads webbplats Referenser Externa länkar Katrinedalen på Åbo stads webbplats Wikimedia Commons har media som rör Katrinedals naturskyddsområde.