NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Arboretum de Viikki

L'Arboretum de Viikki (finnois : Viikin Arboretum ou Viikin Puulajipuisto), est un arboretum de 20 hectares du quartier de Viikki, qui est géré par l'Université d'Helsinki. Description L'arboretum de Viikki est situé à proximité du campus de Viikki, du Gardenia-Helsinki et de la zone humide, de conservation naturelle de la baie de Vanhankaupunginlahti. Le parc est l'un des trois arboretums d'Helsinki, avec l'arboretum de Meilahti et l'arboretum de Niskala. Collection Il héberge plus de 400 espèces d'arbres des régions tempérées du monde entier dont les suivantes : Quercus alba, Pinus strobus, Amelanchier laevis, Pinus banksiana, Pseudotsuga menziesii, Malus fusca, Picea omorika, Rhamnus frangula, Fraxinus excelsior, Forsythia ovata, Larix gmelinii, Alnus mandshurica, Lonicera ruprechtiana, Prunus padus, Spiraea betulifolia, Prunus sargentii, Betula ermanii, Betula costata, Abies veitchii, Vitis amurensis, Betula platyphylla, Abies koreana, Prunus maackii, Picea koraiensis, Sorbus commixta, Acer barbinerve, Malus domestica, Syringa tigerstedtii, Larix sibirica, Lonicera caerulea, Lonicera orientalis, Picea abies, Syringa josikaea, Pinus peuce, Alnus viridis ssp. viridis, Sorbus aria, Larix decidua, Prunus mahaleb, Euonymus verrucosus, Juniperus communis, Salix caprea, Magnolia kobus, Alnus glutinosa, Thujopsis dolabrata, Betula pendula var. carelica, Betula pendula f. crispa, Pterocarya rhoifolia, Salix fragilis, Juglans nigra, Populus generosa, Salix sibirica, Populus x canadensis 'Androscoccini', Populus x canadensis 'Geneva', Crataegus sanguinea, Crataegus monogyna, Crataegus grayana, Acer tataricum, Juniperus virginiana. Liens internes L'arboretum Viikki Carte de l'arboretum Liens externes Références Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail d’Helsinki
Vainikkala

Vainikkala [ˈʋɑi̯nikˌkɑlɑ] ist ein Dorf im Südosten Finnlands mit etwa 400 Einwohnern. Es gehört zur Stadt Lappeenranta, deren Zentrum rund 29 km nördlich liegt. Vainikkala liegt unmittelbar an der Grenze zu Russland, weswegen sich hier auch ein großer und wichtiger Bahnhof an der Bahnstrecke Luumäki–Buslowskaja befindet. Züge nach Russland halten hier an, damit Grenz- und Zollkontrolle durchgeführt werden können. Im Jahr 2007 überquerten fast 400.000 Menschen die Grenze bei Vainikkala. Der Zug von St. Petersburg nach Helsinki hält mehrfach täglich in Vainikkala. Das Fracht-Terminal macht Vainikkala zu einem wichtigen Umschlagsplatz im Handel zwischen Russland und der EU. Nach einer Unterbrechung während der COVID-Pandemie wurde der Zugverkehr im Dezember 2021 unter strengen Hygienebedingungen wieder aufgenommen durfte allerdings nur von russischen und finnischen Staatsangehörigen benutzt werden. Die Verbindung wurde am 27. März 2022 infolge des russischen Überfalls auf die Ukraine erneut eingestellt. Das führte zur Insolvenz der Betreibergesellschaft Karelian Trains. Aufgrund von Schulden, die seitens der Karelian Trains gegenüber der VR bestanden, ließ letztere die Züge pfänden und will sie nun im finnischen Inlandsverkehr einsetzen. Da seit 2022 keine Unterhaltung der Züge mehr stattfand, wird damit gerechnet, dass es ein Jahr dauert, bis deren Betriebsfähigkeit wieder hergestellt ist. Einzelnachweise
Vainikkala

Vainikkala is a small village of approximately 400 inhabitants in South Karelia, Eastern Finland. It is part of the Lappeenranta municipality and is located about 29 kilometres (18 mi) south of the city centre. Vainikkala is right on the Finnish border with Russia and the village's train station serves as an important checkpoint for Finnish border controls and customs. The train station is the junction for all passenger trains between Finland and Russia, though there are no ticket sales done in Vainikkala; the nearest ticket office is in Lappeenranta and the nearest ticket office for passage to or from Russia is in Lahti. The Allegro high-speed train service between Helsinki and Saint Petersburg stopped in Vainikkala several times per day until its discontinuation in 2022. In 2019, more than 656,000 people crossed the border at Vainikkala. The freight terminal makes Vainikkala an important node in trade between the EU and Russia. The largest employers in Vainikkala are VR, the Finnish state passenger railway company, and Finnish Customs. Lee Harvey Oswald entered the USSR through Vainikkala and his passport displays a stamp of the village's name. References Content in this edit is translated from the existing German Wikipedia article at de:Vainikkala; see its history for attribution.
Vainikkala

Vainikkala egy falu, körülbelül 400 lakossal Dél-Karéliában, Kelet-Finnországban. Része Lappeenranta városnak, mintegy 29 kilométerre délre a városközponttól. Jelentőségét az adja, hogy vasúti határátkelő, Oroszország felé. A 200-220 kilométer sebességű Allegro vonatok állomása Helsinki és Szentpétervár közt. Jegyzetek
Vainikkala

Vainikkala is een klein dorp in de regio Zuid-Karelië in het oosten van Finland. Vainikkala is het bekendst als grensdorp tussen Finland en Rusland. Alle passagierstreinen tussen de beide landen moeten stoppen bij de grenspost van Vainikkala. Het dorp ligt ongeveer 30 kilometer van de grotere plaats Lappeenranta vandaan. Vainikkala kent 400 inwoners, die voor het grootste gedeelte werkzaam zijn bij de Finse spoorwegen en de Finse douane.
Вайниккала

Ва́йниккала (фин. Vainikkala) — населённый пункт в Финляндии, в регионе Южная Карелия. Принадлежит муниципалитету Лаппеэнранта. Население составляет приблизительно 400 человек. Данный населённый пункт расположен практически на российско-финской границе. Вайниккала имеет большое значение для железнодорожного сообщения между Финляндией и Россией. На станции Вайниккала останавливаются пассажирские поезда Allegro, Лев Толстой которые курсируют между Россией и Финляндией. Большое значение имеют грузовые перевозки. На станции осуществляется пограничный и таможенный контроль. С января по август 2013 года число пересечений границы составило 400 000, что на 21 % больше, чем за такой же промежуток 2012 года. Инфраструктура Несмотря на довольно провинциальный статус, поселение Вайниккала располагает несколькими торговыми точками, школой, почтой, библиотекой, медицинским центром и рестораном. Фауна В районе Вайниккала и окрестного озера Телькъярви обитает 239 видов птиц. Примечания
Vainikkala

Vainikkala är en ort i Finland. Den ligger i landskapet Södra Karelen, i den södra delen av landet, 200 km öster om huvudstaden Helsingfors och cirka 30 km söder om Villmanstrand. Vainikkala ligger 60 meter över havet och antalet invånare är 400. Vainikkala är gränsstation mot Ryssland på järnvägslinjen Helsingfors-Sankt Petersburg. Terrängen runt Vainikkala är platt. Runt Vainikkala är det ganska glesbefolkat, med 23 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Ylämaa, 18,7 km väster om Vainikkala. I omgivningarna runt Vainikkala växer i huvudsak blandskog. Kommentarer Källor
Kellokoski

Kellokoski [ˈkɛlːɔkɔski] (schwedisch Mariefors) ist ein Ort in der Gemeinde Tuusula im Süden Finnlands. Er hat 4285 Einwohner (Stand: 31. Dezember 2005) und liegt im Norden der Gemeinde am Fluss Keravanjoki. Die Besiedlung setzt sich unter dem Namen Höykännummi im Gebiet der unmittelbar benachbarten Gemeinde Mäntsälä fort. Die Keimzelle Kellokoskis ist die 1795 gegründete Eisenhütte Mariefors, um die herum sich der Ort im 19. Jahrhundert entwickelte. Die Kirche von Kellokoski wurde im Jahr 1800 erbaut. Der hölzerne Bau fällt mit seinem länglichen Grundriss, dem Mansarddach und einem kleinen aufgesetzten Kirchturm durch seine ungewöhnliche Form auf und bietet Platz für 180 Gottesdienstbesucher. Die erhaltenen Gebäude des Eisenhüttenkomplexes stammen aus dem späten 19. und frühen 20. Jahrhundert. Das Hauptgebäude des Gutshofes, zu dem die Eisenhütte gehörte, stammt aus dem Jahr 1884. In den 1910er Jahren wurde er in ein Krankenhaus umgewandelt und in der Folgezeit mehrmals umgebaut. Anfang der 1980er Jahre wurde die Produktion in der Eisenhütte eingestellt. Persönlichkeiten Jorma Ylitalo (* 1941), Radrennfahrer Weblinks Website der Gemeinde Tuusula: Kellokoski (finnisch) Finnisches Denkmalschutzregister 1993: Kellokosken vanha teollisuus- ja sairaala-alue (finnisch)
Kellokoski

Kellokoski (Finnish: [ˈkelːoˌkoski]; Swedish: Mariefors) is one of the three villages in the Finnish municipality of Tuusula. It is located 7 kilometres (4.3 mi) north of the town of Järvenpää. Kellokoski has a population of 4,400. Kellokoski has its own church, which was built in 1734, and a psychiatric hospital. Most people speak Finnish. Earlier there were also people who spoke Swedish. History Kellokosken ruukki, pig iron factory started 1795. Nowadays, iron products have been replaced with products made from aluminium. Notable people from Kellokoski Antti Nykänen, basketball player References
Mariefors

Mariefors (uttal: Mari:efå'rs, finska: Kellokoski, slang: Kellis) är en tidigare tätort (numera del av Helsingfors centraltätort) i Tusby kommun norr om Helsingfors i landskapet Nyland i Finland. Befolkningen uppgick 2005 till omkring 4 300. I Mariefors finns en av Finlands mest välbevarade bruksmiljöer. Det finns också ett psykiatriskt sjukhus på orten. På Mariefors herrgårds ägor finns i dag ett sjukhusmuseum. Mariefors är enspråkigt finskt men tidigare hade Mariefors en betydande svenskspråkig befolkning. Andelen svensktalande är idag cirka 2 procent. Historia Mariefors järnbruk i Tusby privilegierades 1795 och anlades av kapten Lars Falck (sedermera Falckenheim) vid Klockforsen i Kervo å. Bruket innehades på 1800-talet av bland andra grosshandlaren Johan Solitander från Borgå och bomullsfabrikanten Axel Wilhelm Wahren från Forssa. Det övertogs 1897 av Björkboda Fabriks Ab, grundat 1887, och drevs som ett familjeföretag till 1962, då det inköptes av Oy Fiskars Ab. Den ursprungliga stångjärnstillverkningen kompletterades redan i början av 1800-talet med metallmanufaktur av olika slag, bland annat spikar, yxor, spadar, hästskor, liar och byggnadsbeslag. Efter andra världskriget blev mejerikärl och aluminiumbåtar (flera typer utvecklades av bolaget på 1950-talet) viktiga artiklar. Bruket hade omkring 300 anställda i början av 1960-talet, men därefter skars produktionen småningom ned och upphörde helt 1979. Inom bebyggelsen märks brukskyrkan från 1800. Bruket utbröts 1880 från Mariefors gård, som på den tiden omfattade 2 700 hektar i Mäntsälä och Tusby socknar. Gården inköptes 1909 av staten, styckades och såldes till jordbehövande. Huvudbyggnaden uppfördes 1883–1884 av Konni Zilliacus efter ritningar av arkitekten Sebastian Gripenberg. Byggnaden blev 1915 ett mentalsjukhus, som sedermera utvidgats i flera repriser. Kellokoski sjukhus var senare centralsinnessjukhus i Nylands sinnessjukvårdsdistrikt och är numera specialiserat på ungdomspsykiatri. Källor Noter Webbkällor Tusby kommuns webbplats (svenska) Läst 5 februari 2011. Databas över församlingar (svenska) Läst 5 februari 2011.
Antiga Rauma

L'Antiga Rauma (Vanha Rauma en finès) és el nucli antic de fusta de la ciutat de Rauma, a la Finlàndia Occidental, a Finlàndia. És considerat com Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO. La zona del nucli antic de Rauma és d'aproximadament 0,3 km², amb prop de sis-cents edificis (comptant les cases i els coberts) i al voltant de 800 persones que viuen a la zona. La ciutat de Rauma no s'expandí fora de la vella Rauma fins al 1800. Els edificis més antics daten del segle xviii, ja que dos incendis el 1640 i 1682 van destruir la ciutat. La majoria dels edificis estan actualment habitats i són propietat dels particulars, encara que al llarg dels dos carrers principals i al voltant de la plaça del poble es troben principalment en ús comercial. Els llocs d'interès especial inclouen la casa Kirsti, que és la casa d'un mariner dels segles xviii i xix, i la casa de Marela, que és la casa d'un armador del segle xviii però amb una façana segle xix, tots dos són actualment museus. Altres llocs d'interès inclouen els rars edificis de pedra de la vella Rauma: l'Església de la Santa Creu, un antic monestir franciscà església del segle xv amb pintures medievals i de l'antic ajuntament de 1776. Una altra església a Rauma, l'Església de la Santíssima Trinitat, també del segle xv, cremada en el foc de 1640. Referències Enllaços externs Old Rauma Arxivat 2004-12-05 a Wayback Machine. as a VRML model Old Rauma information in English
Stará Rauma

Stará Rauma je označení pro starou městskou čtvrť – centrum finského města Rauma, které je postaveno ze dřeva. Na ploše okolo 0,3 km² se zde nachází okolo 600 domů. Žije v nich asi 800 lidí. Nejstarší domy jsou datovány do 17. století, většina však pochází z následujícího století. Od roku 1991 je celé toto centrum součástí světového dědictví. Je to největší a nejlépe zachovaná stará dřevěná městská oblast v severských zemích s územním plánem sahajícím až do středověku. Ve 21. století je Stará Rauma turistickou atrakcí a živým nákupním centrem s mnoha malými obchody, kavárnami a restauracemi v ulicích. Galerie Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Vanha Rauma na finské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Stará Rauma na Wikimedia Commons
Old Rauma

Old Rauma (Finnish: Vanha Rauma, Swedish: Gamla Raumo) is the wooden centre of the town of Rauma, Finland. It was inscribed on the UNESCO World Heritage List in 1991 because of its unique wooden architecture and its well-preserved medieval town layout. It is one of the only medieval towns in Finland. The area of Old Rauma is about 0.3 km2, with approximately six hundred buildings (counting both proper houses and smaller buildings like sheds) and about 800 people living in the area. The oldest buildings date from the 18th century, as two fires in 1640 and 1682 destroyed much of the town. However, the layout of the town center still retains much of its medieval structure. The wooden buildings are almost exclusively one story, although several older buildings also have cellars. The residential buildings are located along the main street, whereas the ancillary buildings (for example, grain houses and sheds) were constructed along narrow alleyways. Most buildings are currently inhabited and owned by private individuals, although along the two main streets and around the town square they are mainly outside in business use. In the 18th century, the town of Rauma expanded outside the Old Rauma proper, and the increased ship trading led to the modernization of the city. Although Old Rauma was almost completely destroyed by fires, a few buildings and ruins survive from medieval times. The Church of the Holy Cross, a Franciscan monastery church inaugurated in 1512, contains several medieval paintings and is one of the main attractions in Old Rauma. Another church in Old Rauma, the Church of the Holy Trinity, also from the 15th century, burned in the fire of 1640. The only other ancient stone building is the Old Town Hall, which was constructed in 1776. Other locations of special interest include the Kirsti house, which is a seaman's house from the 18th and 19th centuries, and the Marela house, which is a shipowner's house dating to the 18th century but with a 19th-century facade, both of which are currently museums. References External links Media related to Old Rauma at Wikimedia Commons Old Rauma as a VRML model Old Rauma information in English
Antigua Rauma

La Antigua Rauma (en finés Vanha Rauma) es el centro histórico de la ciudad de Rauma considerada como Patrimonio de la Humanidad por la Unesco desde 1991. La ciudad de Rauma es uno de los puertos más antiguos de Finlandia, situada en el golfo de Botnia, en el suroeste del país. Fue construida en el siglo XV en torno a un monasterio franciscano y es un clásico ejemplo de ciudad nórdica hecha con madera. Sobrevivió a un incendio en el siglo XVII​ y aunque se reconstruyó fuera del núcleo original, conserva su aspecto antiguo.​ El centro histórico de Rauma mide 0.3 km² y cuenta con alrededor de 600 edificios y unas 800 personas viven en ella. Los edificios más antiguos datan del siglo XVIII y en la actualidad son habitados y pertenecen a particulares aunque algunos situados en las dos calles principales y en la plaza son usados por empresas.​ Lugares de interés de Rauma son: la casa Kirsti, que perteneció a un marinero durante los siglos XVIII y XIX, la casa Marela, que cuenta con una fachada del siglo XIX donde habitó un armador durante el siglo XVIII. En el centro, en la Antigua Rauma se puede encontrar la Iglesia de Santa Cruz, un antiguo monasterio franciscano del siglo XV con pinturas medievales y el ayuntamiento que data de 1776, todos construidos en piedra. Otra construcción de interés es la Iglesia de la Santísima Trinidad, también del siglo XV y que fue pasto del fuego en 1640.​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Antigua Rauma. Old Rauma (inglés y finés Rauma (finés)
Ancienne Rauma

La vieille ville de Rauma ou ancienne Rauma selon la dénomination de l'UNESCO (en finnois : Vanha Rauma ; en suédois : Gamla Raumo) est le centre historique de la ville de Rauma en Finlande, inscrite depuis 1991 sur la liste du patrimoine mondial de l'UNESCO. Description générale Le site s'étend sur 30 hectares et compte quelque 600 maisons en bois (de véritables maisons d'habitation ou de simples ateliers) réparties sur 250 terrains pour une population totale d'environ 800 habitants. La vieille ville a conservé ses caractères médiévaux, les ruelles étroites et sinueuses et les terrains irréguliers. Les bâtiments les plus anciens remontent au XVIIIe siècle, la ville ayant été ravagée par les flammes en 1640 et 1682. La plupart des maisons sont actuellement habitées et appartiennent à des propriétaires privés ; celles le long des deux rues principales et autour de la place du marché sont principalement à usage commercial. Monuments classés Parmi les bâtiments en bois remarquables figurent le Kirsti, une maison de marin des XVIIIe et XIXe siècles, et le Marela, une maison d'armateur du XVIIIe siècle avec une façade de style néorenaissance datant du XIXe siècle, toutes deux transformées aujourd'hui en musées. Les rares édifices en pierre de la vieille ville sont l'église de la Sainte-Croix de l'ancien monastère franciscain du XVe siècle au chœur orné de fresques médiévales, et l'ancien hôtel de ville construit en 1776. Rauma possédait une autre église, également du XVe siècle, l'église de la Sainte-Trinité, détruite lors de l'incendie de 1640 et dont les ruines ont été conservées. Galerie Notes Liens externes Site officiel (en + fi) Visite virtuelle (Java) Portail de la Finlande Portail du patrimoine mondial
Rauma óvárosa

A Finnország nyugati tengerpartján fekvő Rauma óvárosa (finnül Vanha Rauma) szépen képviseli a faházakból álló skandináv városok arculatát, ezért 1991-ben az UNESCO felvette a világörökség-listára. A felvételt az indokolta, hogy a skandináv országokban ez a középkorból fennmaradt legnagyobb és egyben legegységesebb, faházakból álló városrész. Rauma 1442-ben kapott városi jogot. A raumai óváros jellemzői a különböző korú egyszintes faépületek, a részben még a középkorból fennmaradt utcaszerkezet ugyanúgy, mint a mai aktív városi közösség korunknak megfelelő lakásokkal, üzletekkel és szolgáltatásokkal. Rauma óvárosa ma is lakott, több mint 600 lakosa van. A csaknem 30 hektáros terület legrégebbi házai az 1700-as évek elején épültek. A középkori múltra emlékeztetnek a keskeny, kanyargós utcák és közök, valamint a szabálytalan alakú telkek. A terület központja az élénk és színes életet élő piactér, ahol csaknem 200 kisebb üzlet található. Az óváros történelmi jelentőségű arculata az 1900-as évek elején alakult ki. A város maga továbbterjeszkedett, de a régi városrész változatlanul megmaradt. A városrendezési tervekben 1960 óta különleges szerepet kap ennek a területnek a megóvása, az épületek és környezetük eredeti kinézetének megtartása. A 100-200 éves faszerkezetű házak jelentős részét az utóbbi 30 év alatt restaurálták. A modern, kényelmes élethez tartozó felszereltséggel ellátott házak igen keresettek manapság. Látnivalók, nevezetességek Szent Kereszt templom (Pyhän Ristin kirkko) ferences rendi épület ( az 1400-as évekből), ma is az egyház aktív használatában. Rauma Múzeum (1776), ahol a régmúlt tengeri élet kellékeit, valamint 600 csipkefajtát csodálhatunk meg. Marela-ház, mely a hajóácsok és Kirsti-ház, amely a tengerészek emlékháza. A Rauma művészház, mely az egyik 1700-as évekből fennmaradt házban található. Finnország legkeskenyebb utcácskája (Kitukränn) is itt található. Rauma nevezetessége saját nyelvjárása, a rauman giäl. Források Rauma és környéke turisztikai hivatal Külső hivatkozások Rauma-Info - Vanha Rauma Rauma város honlapján Rauma óvárosáról (finnül) Rauma óvárosa az UNESCO világörökség honlapján (angolul)
Vecchia Rauma

La Vecchia Rauma (Vanha Rauma in finlandese) è la parte storica della città di Rauma, in Finlandia. Gli edifici in legno strutturale del centro sono stati inseriti nell'elenco dei Patrimoni dell'umanità dell'UNESCO. L'area sottoposta a vincolo si estende su circa 0,3 chilometri quadrati e consta di circa 600 edifici, ancor oggi abitati da 800 persone. L'odierna città di Rauma (che conta oltre 35 000 abitanti) si espanse al di fuori del cerchio di edifici storici soltanto agli inizi del XIX secolo, epoca in cui vennero anche ricostruiti tutti gli edifici storici del centro dopo che due incendi distrussero letteralmente la città nel 1640 e nel 1682. Edifici di particolare interesse sono il Kirsti (la casa di un pescatore risalente al XVIII e XIX secolo) e il Marela (la casa di un armatore risalente al XVIII secolo, ma con la facciata del XIX), entrambi trasformati in museo. Oltre agli edifici in legno, vi sono anche alcune costruzioni in pietra: un monastero francescano del XV secolo, con dipinti medievali, e il vecchio municipio, del 1776. La chiesa della Trinità, anch'essa del XV secolo, andò completamente distrutta nell'incendio del 1640. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Vecchia Rauma Collegamenti esterni (FI, EN) Il sito dedicato alla Vecchia Rauma con una mappa in PDF (EN) Pagina del sito dell'UNESCO relativa alla Vecchia Rauma, su whc.unesco.org.
Oud Rauma

Oud Rauma (Fins: Vanha Rauma) is het (grotendeels) uit hout opgebouwde stadscentrum van de Finse stad Rauma. Het centrum staat op de UNESCO werelderfgoedlijst. Het gebied omvat ongeveer 0,3 km² en telt circa 600 gebouwen. De stad Rauma breidde zich pas in de 19e eeuw uit buiten het historische centrum. De oudste gebouwen dateren uit de 18e eeuw; twee stadsbranden in 1640 en 1682 verwoestten de stad. Externe links Officiële website voor Oud Rauma Oud Rauma op de toeristische website van Finland
Rauma Antiga

A Cidade Velha de Rauma ou Rauma Antiga, sob a denominação da UNESCO (em finlandês): Vanha Rauma) é o centro histórico da cidade de Rauma, na Finlândia, inscrita em 1991 como Patrimônio Mundial. O local se estende por 30 hectares e conta com cerca de 600 casas de madeira espalhadas sobre 250 terrenos e com uma população total de cerca de 800 habitantes. A cidade velha conservou suas características medievais, as ruelas estreitas e sinuosas e os terrenos irregulares. As construções mais antigas remontam ao Século XVIII, já que a cidade foi destruída por incêndios em 1640 e 1682. A maioria das casas são atualmente habitadas por proprietários particulares. As duas ruas mais longas, as principais e ao redor da praça do mercado são usadas, na sua maioria, como imóveis comerciais. Entre as casas de madeira encontra-se o Kirsti, uma casa de marina dos séculos XVIII e XIX, e a Marela, uma casa de armador do Século XVIII com uma fachada neorenascentista. Hoje, as duas são museus. As raras edificações em pedra da cidade de velha são igrejas da Santa Cruz do antigo monastério Franciscano do Século XV, ornado de afrescos medievais e a antiga prefeitura construída em 1776. Rauma possuía outra igreja, a Igreja da Santa Trindade, destruída no incêndio de 1640, mas com suas ruínas conservadas até hoje. Ligações externas Site oficial (em inglês) (em finlandês) Visita virtual (Java) Museu de Rauma