NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Église d'Alatornio

L'église d'Alatornio (en finnois : Alatornion kirkko) est une église en pierre située à Tornio, en Finlande. Historique Églises antérieures Une église de Tornio est déjà mentionnée en l'année 1316, de sorte qu'on peut considérer que la première construction d'église sur l’emplacement de l'église d’Alatornio remonte au plus tard au début du XIVe siècle. Au début le domaine de l'église couvrait la totalité du cours inférieur du Torne, avant qu'il ne fût divisé en 1606 entre les paroisses d’Alatornio (« Le bas-Tornio » ) et d’Ylitornio (« Le haut-Tornio »). Il ne subsiste rien de la première église qui était encore en bois. L'église actuelle d’Alatornio est une église de pierre postérieure, mais qui date toutefois d’avant la Réforme. On ne peut savoir exactement à quel moment on a commencé à la construire. Ses caractéristiques architecturales permettent de la classer dans un groupe d'églises de pierre qui ont été construites entre 1480 et 1550. Des sources historiques suggèrent que les Russes ont brulé une église de bois au printemps 1496 lors d’une campagne militaire vers Tornio. Après la destruction de cette église de bois a été construite une église de pierre, pillée encore en 1513 par les Russes. Si l'interprétation est correcte, l'église d’Alatornio devrait dater des premières années du 16e siècle. À côté de la vieille église de Keminmaa l'église d’Alatornio était la plus septentrionale des églises de pierre de Finlande datant du Moyen Âge. Église actuelle L'église actuelle fut bâtie entre 1794 et 1797. À la place de l'église médiévale se dressa une église en croix classique, utilisant l’ancienne nef comme bras oriental de la croix. En 1842, le clocher de l'église d’Alatornio a servi à l'astronome allemand, Friedrich Georg Wilhelm von Struve pour contrôler ses mesures géodésiques. En tant que partie de l’arc géodésique de Struve, l'église d’Alatornio est entrée à partir de 2005 dans le patrimoine mondial de l'UNESCO. Jusqu’à la fin 2006, l'église d’Alatornio était l'église paroissiale de la paroisse évangélique luthérienne d’Alatornio qui a commencé par rester indépendante en 1973 après l'incorporation administrative de la municipalité d’Alatornio à la ville de Tornio. Après que les paroisses de Tornio, d’Alatornio et de Karunki se furent réunies, l'église d’Alatornio devint une des trois églises de la paroisse de Tornio. L'édifice est agrandi par Jacob Rijf et il présente de grandes similarités avec l'église de Skellefteå. L'architecture des deux églises a été influencées par l'Église Adolphe-Frédéric. La direction des musées de Finlande a classé l'église et son paysage culturel dans les sites culturels construits d'intérêt national. Galerie Références Annexes Liens externes (fi) « photographies de l'église », paroisse de Alatornio (consulté le 10 juin 2013) Articles connexes Liste des églises évangéliques luthériennes de Finlande Liste des églises médiévales de Finlande Portail de l’architecture chrétienne Portail de la Finlande Portail du protestantisme
Nedertorneå kyrka

Nedertorneå kyrka (finska: Alatornion kirkko), även kallad Björkö kyrka (Pirkkiön kirkko), ligger på ön Björkö i Torne älvs mynning i Torneå kommun, Finland. Den första kyrkan byggdes kanske redan i början av 1200-talet. Det är i alla fall känt att en träkyrka fanns här senast 1316. Den nuvarande kyrkan uppfördes 1794–1797. I den ingår det östra skeppet från en medeltida stenkyrka från 1500-talet. Den har fungerat som centrum för hela det vidsträckta Lappland. Kyrkan fick sin nuvarande form när kyrkobyggaren Jacob Rijf byggde om den medeltida kyrkan till en korskyrka. Den är en god representant för monumental kyrkoarkitektur från slutet av 1700-talet. Kyrkan är korsformad försedd med ett vackert centraltorn. Det finns många likheter med Rijfs kyrka i Skellefteå. Båda kyrkorna är påverkade av Adolf Fredriks kyrka i Stockholm. På fasaden syns även minnestexten; Jaocb Rijf planerade också de viktiga detaljerna av inredningen. Han byggde den ståtliga predikstolen och planerade altaret. Placeringen i kyrkan avviker något från den traditionella. Predikstolen finns enligt traditionen vid den nordöstra korsarmen med sakristian i nära anslutning till den. Men altaret finns inte i den östra korsarmen utan i den sydöstra korsmitten. På 1700-talet fanns en strävan att luckra upp den traditionella rumsindelningen. Att placera altaret i en korskyrkas mitt var känt från Jacob Rijfs hemtrakter i Österbotten, bland annat i Matts Hongas kyrkor i Esse, Lochteå och den ombyggda Närpes kyrka. Rijf hade redan använt samma lösningen i Pedersöre kyrka år 1787. Konstnär Karl Strömbäck har målat altartavlan "Kristus på korset" år 1820. På altartavlan ovanför Kristus finns bokstäverna INIK och inte de normala INRI. Kyrkan saknar helt kors på utsidan. Historia och betydelsefulla händelser Nedertorneå klockstapel är en av mätpunkterna på Struves meridianbåge. Punkten mättes 1842. Referenser Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från finskspråkiga Wikipedia, tidigare version. Vidare läsning Hiekkanen, Markus (2020). Finlands medeltida stenkyrkor. Stockholm: Kungl. Vitterhets historie och antikvitetsakademien. sid. 632-636. Libris n0bnsbs4l2bcgvwv. ISBN 9789188763112 Externa länkar Bilder på kyrkan
Villa Notsund

Villa Notsund är en historisk trävilla i Helsingfors i det finländska landskapet Nyland. Villan har stått tom i många år, men i början av 2024 meddelade Helsingfors stad att staden kommer att sälja villan. Villa Notsund uppfördes av bankdirektören Georg Estlander och hans hustru Elsa Estlander år 1914. Historia och arkitektur Villa Notsund är belägen i Hallkullaudden på Notholmen i Helsingfors. Byggnaden har ritats av arkitekt Karl Hård af Segerstad, som även designade bland annat Berghälls bibliotek i Helsingfors. Villa Notsund kännetecknas av klassiskt inspirerade pelare vid ingången, säteritak i tegel och en pergola med slingerväxter som vetter mot havet. En stor ek skuggar gårdsplanen. Hela villan är skyddad, liksom gården den står på och strandbastun. På taket syns två skorstenar. Villan har varit i Helsingfors stads ägo sedan 2013. Under det finska inbördeskriget övernattade Georg Estlanders son, Henrik Estlander, i villan med en kamrat. Estlander var på väg mot Gröna bataljonen i Borgå, men blev tillfångatagen av de röda i villan och arkebuserades vid Gammelstadsfjärden. Ägarna Georg och Elsa Estlander, 1914-?? Handelsmannen Packalén, ?? Edgar Grönblom, 1935/1936-?? Helsingfors stad, 2013- Källor
Vaasa

Vaasa (Vasa és el nom suec) és una ciutat a la costa oest de Finlàndia fundada el 1606 durant el regnat de Carles IX de Suècia. Actualment té una població de més de 58.000 habitants i és la capital de la regió d'Ostrobòtnia. Més del 70% de la població parla finès, i al voltant d'un 25% suec. La ciutat és un important centre cultural a Finlàndia. A prop del Cercle Polar Àrtic, Vaasa té un clima continental subàrtic (Köppen: Dfc), amb hiverns durs i secs i estius gairebé càlids. A la ciutat hi ha tres universitats, la qual cosa la converteix en una ciutat universitària per excel·lència. Personatges il·lustres Erik Adolf von Willebrand, metge. Karl Flodin (1858-1925), compositor i musicòleg. Ciutats agermanades Vaasa manté una relació d'agermanament amb les següents ciutats: Malmö (Suècia) des del 1940 Umeå (Suècia) des del 1949 Harstad (Noruega) des del 1949 Helsingør (Dinamarca) des del 1949 Kiel (Alemanya) des del 1967 Pärnu (Estònia) des del 1956 Schwerin (Alemanya) des del 1965 Šumperk (República Txeca) des del 1984 Morogoro (Tanzània) des del 1988 Referències
Vaasa

Vaasa ([ˈvɑːsɑ]; švédsky Vasa) je západofinské přístavní město ležící na břehu Botnického zálivu. S městem Umeå je spojuje trajekt, jenž je nejkratším námořním spojením mezi Finskem a Švédskem. Letiště Vaasa se nachází 9 kilometrů jihovýchodně od centra města. Historie Vaasa byla založena roku 1606 švédským králem Karlem IX. V 18. století se město neobyčejně rychle rozrostlo. Stalo se nejen sídlem zemského soudu, ale i prvním finským městem s veřejnou knihovnou. Ovšem roku 1852 byla Vaasa postižena zničujícím požárem, podobně jako i jiná finská města té doby. K několika málo dochovaným stavbám patří budova zemského soudu, přestavěná v roce 1863 na kostel. Poté bylo město znovu vystavěno o 7 km západněji, neboť původní město ztratilo v důsledku postglaciálního vzestupu zemské kůry přístup k moři. Význam nového přístavu vzrůstal, k čemuž přispělo i propojení železniční tratí v roce 1883. Během Finské občanské války v roce 1918 se Vaasa stala opěrným bodem Bílých brigád vedených generálem Mannerheimem. Po dobu deseti týdnů, až do znovudobytí Helsinek, byla Vaasa sídlem exilového senátu a tím i faktickým hlavním městem země. Znak města Zlatá otep v červeném štítovém poli. Nad štítem zlatá koruna se zlatými a stříbrnými akanty. Pod štítem je zavěšen Řád kříže svobody. Jazyk Vaasa je oficiálně dvojjazyčným městem. 70 procent obyvatel hovoří finsky, 25 procent finskou švédštinou. Univerzity V městě Vaasa jsou tři univerzity. Největší z nich je Vaasan yliopisto (Univerzita Vaasa), kterou navštěvuje přes 4500 studentů. Dále je zde Åbo Akademi Vasa (pobočka Åbo Akademie Turku) a Svenska Handelshögskolan (Švédská obchodní vysoká škola) Průmysl Ve Vaase má svůj výrobní závod Wärtsilä (finsky: Oy Wärtsilä), výrobce lodních šroubů, lodních dieselových motorů a zařízení pro energetiku. Fotogalerie Obyvatelstvo Vývoj počtu obyvatel (Stav: k 31. prosinci): Partnerská města Známé osobnosti Aarne Reini (1906–1974), zápasník Aulikki Rautawaara (1906–1990), zpěvačka Viljo Revell (1910–1964), architekt Leif Segerstam (1944–2024), skladatel a dirigent Gunilla Nyroos (* 1945), herečka Mikaela Ingberg (* 1974), atletka Heikki Kallio (* 1980), šachový velmistr Maija Saari (* 1986), fotbalistka Oskar Osala (* 1987), hokejista Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Vaasa na německé Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Vaasa na Wikimedia Commons Galerie Vaasa na Wikimedia Commons (anglicky) Cestovní příručka na Wikivoyage Oficiální stránky města (finsky, švédsky, německy, anglicky)
Vaasa

Vaasa [ˈvɑːsɑ] (šved. Vasa) je grad u zapadnoj finskoj na botničkom zaljevu. U Vaasi počine i trajektska linija do Umeå, najkraća brodska linija među Finske i Švedske. Aerodrom je 9 km, na jugoistoku, od centra grada udaljen. Povijest Grad Vaasu osnovao je 1606. od švedski kralj Karl IX. Vasa. U 18. stoljeću grad je postao sjedište vlastelinskog suda, i dobio je kao prvi finski grad knjižaru. Tijekom finskog građanskog rata 1918. godine, grad je bio sjedište Bijelih brigada i glavni grad Finske do oslobođenja Helsinkija. Jezici Vaasa je bilingvalni grad, gdje 71% od svih stanovnika govore finski i manjina od 25% govori švedski. Gradovi prijatelji Stanovništvo Promjena stanovništva grada Vaasa. Znamenitosti Literatura Mikko Julkunen: Vaasa – Vasa. Vaasa, Vaasa 1982, ISBN 951-660-036-0 Izvori Vanjske poveznice Vodič: Vaasa na Wikivoyageu Stranica grada Vaasa Arhivirana inačica izvorne stranice od 18. studenoga 2013. (Wayback Machine)
Vaasa

Vaasa (svédül: Vasa) egy város Finnország nyugati partján. A területen 1606-ban IX. Károly svéd király alapította meg Mustasaarit/Mussort, majd 1611-ben a település kiváltságokat kapott, és átkeresztelték Vasára – az uralkodó családja –, a Vasa-ház után. Vaasa lakossága 2017. augusztus 31-én 66 876 fő volt. A város kétnyelvű, a lakosság 69,8%-a a finnt, 24,8%-a svédet beszéli anyanyelvként. A környező községek – melyek a Pohjanmaa régióhoz (svédül: Österbotten) tartoznak – svédül beszélő többséggel rendelkeznek. Történelem Vaasa az évek során többször is megváltoztatta nevét. A települést 1606-ban alapították Mustasaari vagy Mussor néven, de néhány évvel később a név Vasára változott, ezzel tisztelegve a svéd királyi család előtt. A város egészen 1855-ig Vasa néven volt ismert. A Svédország és Oroszország közötti finn háború alatt, 1808–1809 között Vaasa sokat szenvedett. 1808 júniusában Vaasát az orosz erők foglalták el, és néhány helyi tisztségviselő hódoltságot ígért a megszálló haderőnek. 1852-ben egy tűzvész a város nagy részét elpusztította. A várost széles utakkal építették újjá és fasorok óvták az egyes városrészeket az esetleges újabb tűztől – a forgalom növekedésével ma ennek nagy hasznát veszi a város. A függetlenség kikiáltását követő időben, a finn polgárháború idején, 1918 januárja-májusa között e város látta el a főváros szerepét. E szenátusi döntésnek Helsinki zavaros állapota volt az oka. A szenátus 1918 febr. 1.-én ülésezett először Vaasa városházán. Köszönet fejében a szenátus feljogosította a várost arra, hogy Finnország legrégibb kitüntetését, az Akseli Gallen-Kallela tervei szerint készült Szabadság keresztjét tehette a város címerébe. Nevezetességek Korsholma vára (svéd neve: Crysseborg) – A vár mára teljesen elpusztult, helyén egy 1894-ben emelt emlékkő látható. Szt. Mária templom – az 1300-as évek közepén épült. Finnország első könyvtára itt Vaasában kezdte meg működését 1794-ben. Galéria Jegyzetek Források Finnországi levelek 87. Vaasa: [1]
Vaasa

Vaasa (in svedese Vasa) è una città finlandese di 67988 abitanti, situata nella regione dell'Ostrobotnia. Ha ottenuto il riconoscimento di città nel 1606 durante il regno di Carlo IX di Svezia, prendendo il nome dal casato di Vasa. Le venne imposto il nome Nikolajstad durante il dominio russo nell’Ottocento. La città è un importante centro per la minoranza finlandese di lingua svedese, anche grazie ai suoi numerosi istituti educativi. La sua popolazione è praticamente bilingue: nel 2013 70,6% aveva il finlandese come prima lingua, seguito dal 22,6% parlante svedese; la percentuale restante aveva altre lingue. Inoltre, la città conta tre università, essa è inoltre sede anche di alcuni dipartimenti dell'università di Helsinki oltre alle presenze degli istituti educativi superiori in lingua svedese dell'Åbo Akademi e dell'Hanken (Istituto superiore svedese d'economia ed impresa). Sono presenti poi due politecnici, di cui uno utilizzante prettamente la lingua svedese. Monumenti e luoghi d'interesse Architetture civili Municipio di Vaasa Casa Kurtenia Casa Hartman Società Lingue e dialetti Le lingue ufficiali di Vaasa sono il finlandese e lo svedese, mentre il 6,8% della popolazione parla altre lingue. Cultura Università Università di Vaasa Politecnico di Vaasa (anche chiamata Vaasa University of Applied Sciences) Novia University of Applied Sciences (anche chiamata Swedish University of Applied Sciences) Università di Helsinki, sono presenti alcuni dipartimenti tra cui il Dipartimento di Studi Giuridici Åbo Akademi, sede decentrata Hanken School of Economics (Istituto superiore svedese d'economia ed impresa), sede decentrata Amministrazione Gemellaggi Malmö, dal 1940 Sport Calcio La squadra principale della città è il Vaasan Palloseura. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Vaasa Collegamenti esterni (FI, SV, EN) Sito ufficiale, su vaasa.fi. (EN) Vaasa, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc.
Vaasa

Vaasa (Zweeds: Vasa) is een gemeente en stad met 67.988 inwoners (2022) in het Finse landschap Österbotten aan de Botnische Golf. Vaasa is een tweetalige gemeente met Fins als meerderheidstaal (± 65%) en Zweeds als minderheidstaal (± 23%). Vaasa kreeg in 1606 stadsrechten van de Zweedse koning Karel IX Wasa en kreeg kort daarna de naam van diens familie. Het oude, houten Vaasa werd in 1852 grotendeels door brand verwoest. De stad werd zeven kilometer noordwestelijker herbouwd en kreeg in 1862 de naam Nikolainkaupunki (Nikolaistad), naar de Russische tsaar Nicolaas I. Carl Axel Setterberg ontwierp de nieuwe stad in empirestijl. Sinds 1917 heet de stad weer Vaasa. Onderwijs Vaasa heeft sinds 1992 een universiteit, die voortkomt uit een economische hogeschool en waaraan ongeveer 5000 mensen studeren. Ook bevindt zich hier de enige Zweedstalige lerarenopleiding van Finland, de Vasa övningsskola, een onderdeel van de Åbo Akademi. Verkeer Hoewel de Botnische Golf van januari tot april bevroren is, onderhoudt Wasaline het hele jaar door een veerverbinding met het Zweedse Umeå. Deze route, de kortste tussen beide landen en de noordelijkste ter wereld die het hele jaar in bedrijf is, maakt deel uit van de Europese weg 12. De luchthaven van Vaasa ligt 9 km ten zuidoosten van het stadscentrum en is de zesde van het land (319.315 reizigers in 2013). Hij werd in 1938 in gebruik genomen. Sport De voetbalclub van Vaasa is VPS en werd in de jaren veertig twee keer landskampioen. Het kent een lange geschiedenis in de Veikkausliiga. Thuisbasis is het Hietalahtistadion. Sinds het seizoen 2014/15 speelt ook ijshockeyclub Vaasan Sport weer op het hoogste niveau. De thuiswedstrijden vinden plaats in de Vaasa Arena. Partnersteden Vaasa onderhoudt jumelages met Umeå (Zweden), Harstad (Noorwegen) en Helsingør (Denemarken, alle sinds 1949) en met Pärnu (Estland, 1956), Schwerin (Duitsland), 1965), Kiel (Duitsland, 1967) en Šumperk (Tsjechië, 1984). Geboren in Vaasa Fanny Churberg (1845-1892), landschapsschilder Erik Adolf von Willebrand (1870-1949), arts, anatoom en hoogleraar Eino Lahti (1915-2003), voetballer Varpu Tikanoja (1928-1983), schilder Pentti Linnosvuo (1933-2010), schutter Lars Näsman (1943-1995), voetballer en voetbalcoach Leif Segerstam (1944-2024), componist en dirigent Harri Ahmas (1957), componist Jyrki Huhtamäki (1967), voetballer Tony Asumaa (1968), voetbalscheidsrechter Pasi Koskela (1980), langebaanschaatser Tuomas Nieminen (1981), schaatser Henri Scheweleff (1983), voetballer Tim Sparv (1987), voetballer Externe link (mul) Officiële website
Vaasa

Vaasa (szwed. Vasa) − miasto w zachodniej Finlandii, ośrodek administracyjny regionu Ostrobotnia, port handlowy i pasażerski nad Zatoką Botnicką. 59 232 mieszkańców (31.03.2010). Sport Vaasan Palloseura – klub piłkarski Vaasan Sport – klub hokejowy Współpraca międzynarodowa Miastem partnerskim Vaasy jest miasto Schwerin w Niemczech. Ludzie związani z Vaasa Linki zewnętrzne Art-blog på finska
Vaasa

Vaasa ou Vasa (finlandês: Vaasa, PRONÚNCIA; sueco: Vasa) é uma cidade e comuna da costa oeste da Finlândia, junto ao Golfo de Bótnia. É conhecida pela sua atmosfera marítima e portuária, assim como pelo seu carácter bilingue finlandês e sueco. Tem uma população de 70 361 (2024). Pertence à região da Ostrobótnia (finlandês: Pohjanmaa, sueco: Österbotten), na costa oeste da Finlândia, junto ao estreito de Kvarken – o sítio mais estreito do Mar Báltico, separando a Finlândia da Suécia numa distância de apenas 80 km. É uma cidade bilingue (tvåspråkig) com o finlandês como língua maioritária (majoritetsspråk). 66% da população fala finlandês como sua língua materna, e 23% utiliza o sueco como primeira língua. A cidade é um importante centro da cultura sueco-finlandesa. História Vasa foi fundada em 1606 pelo rei Carlos IX e recebeu o estatuto de cidade em 1611. Seu nome se deve à dinastia sueca de Vasa. Foi completamente destruída por um incêndio em 1852 e reconstruída num novo local a 7 km mais perto da costa em 1862. A história de Korsholm (Mustasaari) e também de Vaasa começa no século XIV, quando exploradores da região desembarcaram na atual Vaasa. Na metade do século se construiu a Igreja de Santa Maria, e em 1370 o forte de Korsholm, o Crysseborgh, foi tomado e serviu como centro administrativo do Condado de Vaasa. O rei Carlos IX da Suécia fundou em 2 de outubro de 1606. Em 1611 foi rebatizado em honra a Casa Real de Vasa. Graças a sua proximidade do mar e grande atividade comercial, Vaasa se converteu em um importante centro industrial no século XVII, ocasionando no crescimento da população. Vaasa foi reconstruída cerca de sete quilômetros a noroeste de seu local original em 1862, após um incêndio que destruiu a cidade em 1852. A nova cidade foi planejada por Carl Axel Setterberg . As conseqüências desastrosas do fogo foram considerados como o projeto incluía cinco avenidas largas que dividiram a cidade em seções e cada bloco foi dividido por becos. Geografia Altitude: 6 metros. Latitude: 63º 06' N Longitude: 021º 36' E Educação A cidade conta com várias instituições de ensino superior - a Univerrsidade de Vaasa (finlandês: Vaasan yliopisto) e a Escola Superior de Economia Hanken (inglês: Hanken School of Economics, sueco: Svenska handelshögskolan). Património histórico, cultural e turístico A cidade dispõe de um património turístico e cultural, onde pode ser destacado: Teatro da Cidade de Vaasa (finlandês: Vaasan kaupunginteatteri; teatro municipal de língua finlandesa; 1942) Teatro de Wasa (sueco: Wasa teater; teatro municipal de língua sueca; 1919) Museu da Ostrobótnia (finlandês: Pohjanmaan museo, sueco: Österbottens museum; museu histórico de cultura, arte e ciência; 1896) Desporto A cidade é sede do clube de futebol VPS, assim como do clube de hóquei no gelo Vasa Sport. Pessoas célebres Mikaela Ingberg Monica Aspelund Ami Aspelund Ver também Sueco-Finlandeses Referências
Vaasa

Vaasa (în suedeză Vasa) este o comună din provincia Finlanda de Vest, Finlanda, o reședință a regiunii Ostrobotnia. Are o populație de 57 266 locuitori și suprafață de 397 km². Din cauza războiului civil finlandez, Vaasa a fost o capitală a statului între 29 ianuarie și 3 mai 1918. Personalități născute aici Pärre Förars (1924-2011), cântăreț Orașe înfrățite Harstad, Norvegia din 1949 Helsingør, Danemarca din 1949 Kiel, Germania din 1967 Malmö, Suedia din 1940 Morogoro, Tanzania din 1988 Pärnu, Estonia din 1956 (în timpul înfrățirii RSS Estonă) Schwerin, Germania din 1965 (în timpul înfrățirii Republica Democrată Germană) Šumperk, Republica Cehă din 1984 (în timpul înfrățirii Cehoslovacia) Umeå, Suedia din 1940 Referințe Vezi și Lista comunelor din Finlanda Lista orașelor din Finlanda Listă de localități din Finlanda Legături externe Materiale media legate de Vaasa la Wikimedia Commons Site web oficial
Васа (град)

Васа (фин. Vaasa, швед. Vasa) је град у Финској, у западном делу државе. Васа је управно седиште и највећи град округа Остроботнија, где град са окружењем чини истоимену општину Васа. Васа је најважније средиште шведске заједнице на тлу копнене Финске (тј. изузев Оландских острва, која су у целости шведска по језику и култури). Географија Град Васа се налази у западном делу Финске. Од главног града државе, Хелсинкија, град је удаљен 420 км северно. Рељеф: Васа се сместила у југоисточном делу Скандинавије, у историјској области Остроботнија. Подручје града је равничарско до брежуљкасто, а надморска висина се креће око 5 м. Клима у Васи је континентална, мада је за ово за финске услова блажа клима због утицаја Балтика. Стога су зиме нешто блаже и краће, а лета свежа. Воде: Васа се на североисточној обали Балтичког мора (Ботнијски залив). Град се заправо сместио на дну омањег залива, испред ког се пружа архипелаг. Историја Васа је за финске услове стар град, са градским правима од 1606. године. Пре тога, у 14. веку, на овом месту забележно насеље. Насеље, као приморско и стратешки постављено, се брзо развило у значајно трговиште. Међутим, Финском рату 1808-09. Васа је страдала неупоредиво више од већине градова на тлу Финске. Године 1862. Васа се поново подиже на пар километара севернијем месту и брзо се развија као град. Последњих пар деценија град се брзо развио у савремено градско насеље јужног дела државе. Становништво Према процени из 2012. године у Васи је живело 65.414 становника, док је број становника општине био 83.427. Етнички и језички састав: Васа је вековима био у етничком смислу Шведски град. Тек у првој половини 20. века, са појачаном урбанизацијом, етнички Финци постају већина. У последње време, са јачим усељавањем у Финску, становништво града је постало још шароликије. По последњим подацима преовлађују Финци (70,6%), значајна мањина су Швеђани (22,6%), док су остало усељеници. Партнерски градови Хелсингер Харстад Кил Шверин Pärnu City Шумперк Умео Malmö Municipality Галерија Види још Списак градова у Финској Остроботнија Референце Спољашње везе