NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Manoir d'Anjala

Le manoir d'Anjala (en finnois : Anjalan kartano) est un manoir sur les rives du fleuve Kymijoki à proximité des rapides d'Ankkapurha à Anjala dans la municipalité de Kouvola en Finlande. Présentation Le bâtiment principal actuel, de style néo-classique, est construit à la fin des années 1790 ou au début du XIXe siècle. Les dépendances construites dans les années 1840, comme la grange en pierre et le grenier ont été conservés. Dans le parc du manoir se trouve la Reginaskolan, fondée en 1803 qui est l'une des premières écoles de Finlande. Du XVIIe siècle à 1837 et à nouveau depuis 2017, le manoir a appartenu à la famille Wrede af Elimä dont c'était le manoir principal. Le manoir de style néo-classique a été un musée de 1957 à 2010. Depuis 2017, le manoir est la propriété de la Fondation culturelle d'Ankkapurha. Des visites guidées et des animations sont organisées dans le manoir et son parc. L'été, l'ancien grenier du manoir sert de café. La famille Wrede vit toujours dans l'ancien territoire d'Anjalankoski, principalement dans les manoirs de Muhniemi et de Rabbelugn. La chapelle funéraire et le cimetière de la famille Wrede sont situés à Anjala. Galerie Bibliographie (fi) Instituto Geografico Agostini, Novara, Igda, Maailman ja Suomen Suuratlas, WSOY, 1985 (ISBN 951-0-12598-9) Références Voir aussi Liens externes Histoire du manoir Portail de la Finlande
Anjala gård

Anjala gård är en gård i före detta Anjala kommun, numera Kouvola stad i Finland. Den 12 augusti 1788 uppsattes här den så kallade Anjalaakten, känd som Anjalaförbundet. Gården var en av huvudgårdarna i Elimä fjärding, som var det område som år 1608 förlänades till ryttmästaren Henrik Wredes (död 1605) efterlevande. På Anjala gård finns Reginaskolan, grundad 1803 och en av Finlands första allmänna skolor, en stiftelsefinansierad så kallad läseskola som var avsedd för hela socken och verkade i 128 år. Skolverksamheten är nedlagd men byggnaden är kulturminnesskyddad. Bilder Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Anjala gård. Museiverket: Anjalas historia
Église d'Anjala

L'église d'Anjala (en finnois : Anjalan kirkko) est une église en bois située dans le village d'Anjala de la commune de Kouvola en Finlande. Historique En 1790, l'édifice est fortement endommagé et le clocher détruit lors d'une attaque russe. Les réparations subséquentes lui donneront son style néoclassique. Le nouveau clocher date aussi de 1796. Description Architecture L'église en forme de croix dispose de 450 sièges. Religieux Le nouveau retable peint en 1796 par Carl Gustaf Ecksten représente Jésus au Gethsémani. Références (fi) Eeva-Liisa Oksanen, Anjalan historia, Anjala : Anjalan kunta, 1981 (ISBN 951-99298-4-3) Voir aussi Liens externes (fi) « Anjalan historiallinen ympäristö », Museovirasto (consulté le 15 juillet 2013) (fi) « Kohde id:200682 Anjalan kirkko », Museovirasto (consulté le 15 juillet 2013) Articles connexes Liste des églises évangéliques luthériennes de Finlande Portail de l’architecture chrétienne Portail de la Finlande Portail du protestantisme
Anjala kyrka

Anjala kyrka (finska: Anjalan kirkko) är en kyrka i Anjala i landskapet Kymmenedalen. Den är församlingskyrka i Anjalankoski församling inom Evangelisk-lutherska kyrkan i Finland. Kyrkobyggnaden Nuvarande kyrka byggdes i trä mellan åren 1755 och 1756 och ersatte en äldre kyrka byggd 1693. Byggnaden är en korskyrka och rymmer cirka 450 personer. Ursprungligen kallades den Sofiakyrkan efter Sofia Albertina av Sverige. Byggnaden skadades svårt och klockstapeln totalförstördes av ryssarna år 1790. Efter det fick interiören sitt nyklassiska utseende. Nuvarande klockstapel från 1796 inrymmer två klockor och är den tredje i ordningen. Inventarier Altartavlan som föreställer Jesus i Getsemane är målad av hovmålaren Carl Gustaf Ecksten i Stockholm år 1796. Orgeln med 15 stämmor byggdes 1977 och ersatte kyrkans första, 9-stämmiga orgel från 1915. Källor ”Anjalan kirkko”. Anjalankosken seurakunta. Arkiverad från originalet den 29 november 2014. https://web.archive.org/web/20141129192725/http://www.anjalankoskenseurakunta.fi/yhteystiedot/seurakunnan_tilat/kirkot/anjalan_kirkko/?id=1801. Läst 24 november 2014. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Anjala kyrka. Churches in Finland
Tibet Art Center

Tibet Art Center is an art museum in Alastaro, Loimaa, Finland in a building that was previously an elementary school. The art center also functions as a Buddhist dharma school, meditation center and yoga school. The art center is owned by a Buddhist dharma center (Finnish Buddhalainen Dharmakeskus), which is located in Helsinki. The collection of the art center consists mainly of Tibetan thangka paintings, ritual artifacts, statues and jewelry. The majority of the collection comes from Nepal and there are around 200 individual items. The gilded statues of the collection are made out of bronze. The collection was started by musician, artist and meditation instructor Pekka Airaksinen in 1974. The art center was officially opened in 2017. A meditation school was opened earlier but kept a low profile partly due to the negative attitudes from the Evangelical Lutheran Church although it was not entirely closed off from the outsiders. Sources
Asterholma

Asterholma is een dorp en eiland in de gemeente Brändö in de autonome Finse regio Åland. Het is het meest zuidelijk gelegen bewoonde eiland van deze gemeente. Het dorp heeft ongeveer 14 vaste inwoners. Ten zuiden van dit eiland liggen drie grotere onbewoonde eilanden: Nottö, Nötholm en Korsö, en hier omheen liggen tientallen kleinere eilandjes, scheren en rotsen. Er wordt vermoed dat de oorspronkelijke naam van het eiland "Österholma" ("Oostelijk eiland") is. Historisch gezien vormen Asterholma, Lappo en Björkö samen het gebied "Björköbol" - het gebied dat tegenwoordig de postcode 22840 heeft. Infrastructuur Het eiland is te bereiken met een veerboot vanaf het nabijgelegen eiland Lappo, een overtocht van circa 10 minuten. Deze boot maakt meestal meerdere oversteken per dag. Economie De voornaamste inkomstenbronnen van het dorpje zijn ict en toerisme. Op het westen van het eiland, vlak bij de veerstoep, bevinden zich zes vrijstaande vakantiehuisjes en een toeristenhaventje. Bezienswaardigheden Asterholma heeft enkele wandelpaden rond het eiland. Het hoogste punt: Bötet (26 meter boven de zeespiegel), biedt uitzicht over de Scherenzee. Sinds 2013 lopen op het hele eiland schapen rond. Het onbewoonde eiland Korsö dat tot deze archipel behoort, heeft een zandstrand met uitzicht op Skiftet. Externe link (sv) Website van Asterholma
Asterholma

Asterholma är en by och ö i Brändö kommun, Åland. Byn har idag cirka 14 invånare i olika åldrar. En färja trafikerar till Lappo och Torsholma inom samma kommun. Från Torsholma går bilväg till kommunens centralort Brändö by. Näringar: turism och IT. På ön finns Asterholma Stugby med 6 stycken självhushållningsstugor med fint västerläge. På grannön Lappo finns det: gästhamn, restaurang, butik, postombud och minigolfbana tillgängligt. Asterholma är en lugn och idyllisk naturskön holme och den är också Brändös sydligaste bebodda ö med fina vandringsleder runt ön. Ett måste att ses på ön är den magnifika vyn uppe från Bötet, en utsiktsplats 26 m över havsytan och Asterholmas högsta punkt. Om man vill ha en lugn och fridfull semester med fina avkopplande och stressfria dagar och vackra sommarkvällar i solnedgången, så är Asterholma ett bra resmål och även en bra fiskeplats. Fiskekort kan införskaffas på iFiske.ax Den åländska författaren Eva Sundberg utgav 1993 en bok om dialekterna i Asterholma och övriga Brändö samt Björkö. Asterholma by omfattar även en rad mindre holmar runtom. Bl.a. den fina ön Korsö, i folkmun kallad "Öjen" med en fin långgrund sandstrand i söder på ön med en vidunderlig utsikt över Skiftet. Historiskt utgjorde Asterholma, Lappo och Björkö området "Björköbol".
Attu (Pargas)

Attu (finnois : Attu) est une île de l'archipel de Turku à Pargas en Finlande. Géographie Attu est située a une quinzaine de kilomètres au sud du centre-ville de Parainen à l'extrémité de la Pemarfjärden. À la fin des années 1990, un pont a été construit entre Attu et Mielisholm, mais pour se rendre au centre-ville, il faut prendre un traversier de Mielisholm (sv) jusqu'au village de Våno sur Stortervolandet. La partie sud d'Attu est la péninsule de Jermo où se trouve l'embarcadère. La superficie de l'île est de 19,88 kilomètres carrés. Dans les années 1930, le Manoir d'Attu (fi) appartenait au rédacteur en chef Amos Anderson. Galerie Notes et références Voir aussi Articles connexes Liste des plus grandes îles maritimes de Finlande Liens externes Carte Portail de la Finlande Portail des îles Portail de la mer Baltique
Attu, Pargas

Attu är en av de större öarna i Pargas, mellan Stormaran och Pemarfjärden. Den yttre skärgården med Gullkrona fjärd börjar något söder om Pargas port vid Jermo, som numera är fastvuxen med södra Attu. Avståndet till centrum är ungefär 15 km, med ett färjpass. I slutet av 1990-talet byggdes en bro mellan Attu och Mielisholm, men för att komma till stadens centrum måste man ta en färja från Mielisholm till Våno på Stortervolandet. Gästhamnen vid Pargas port ligger på Jermo västra udde, på gränsen mellan inner- och ytterskärgård. Attus södra del heter Jermo. Söder om Pargas port har Gullkrona Kryssarklubb sin "Porthamn" som inte är öppen för allmänheten. Sevärdheter En cykelrutt leder ut till Pargas port. På ön finns några övergivna malmgruvor och flyttblock från istiden. På Jermo finns jättegrytor. Innanför Själagrunden vid Boda finns en rastplats för fåglar. Från sydöstra Jermo är utsikten fin mot öppnare skärgård. Källor
Baggholma

Baggholma är en ö och by i Brändö kommun, Åland. I Baggholma by är det 12 mänskior som bor där året om och det finns också ett par sommarboende. Baggholma nämns i skatteböckerna från 1530-talet. Under 1600-talet inrättades gästgiverier utefter postvägen för att post och resenärer skulle kunna transporteras snabbare. Pål Henriksson, Södergård var gästgivare i Baggholma på 1650-talet. Två författare som bott på Baggholma är Robert Nordling (1936–1996, I Begynnelsen var Baggholma Världens Medelpunkt, Hanna, Livstycken) och Björn Carneholm (född 1939, Iskultur i skärgården, Dagen med mig, "Arkipelagcyklopedi").
Baltichallen

Baltichallen är en idrottsanläggning i Mariehamn, Åland. Hallen ritades av arkitekt Folke Wickström och byggdes 1998. Hallen inrymmer 2 stycken parallella innebandy- och handbollsplaner och en centrumplan linjerad för dessa sporter, omklädningsrum, klubbrum och servering. Bredvid hallen finns Baltic friidrottsarena samt en 1,86 kilometer lång motionsslinga. Externa länkar Webbplats
Basatorget

Basatorget (basa-) är ett torg i Ekenäs i Raseborgs stad i Finland. Torget befinner sig i "Gamla staden" intill Stallörsparken. Namnet kommer av att det där förr i tiden verkställdes offentlig prygling, "basning". I början av 1960-talet uppfördes på torget en skampåle med halsjärn för att påminna besökarna om torgets tidigare funktion. Referenser
Bibliothèque de Kallio

La Bibliothèque du Kallio (finnois : Kallion kirjasto) est un bâtiment du quartier du Kallio à Helsinki en Finlande. Elle est l'une des bibliothèques du réseau de la Bibliothèque municipale d'Helsinki. Présentation Le bâtiment en briques rouges de la bibliothèque est de style Art nouveau tardif, riche en influences du classicisme nordique. Karl Hård af Segerstad a pris modèle sur les bibliothèques américaines et a conçu le plan d'étage en papillon (en). La construction du bâtiment de la bibliothèque s'achève en 1912 à l'extrémité de Porthaninkatu. Le bâtiment est officiellement nommé bibliothèque Kallio en 1913, lorsque est créé le quartier du Kallio. En 1923, Oskari Paatela a peint un vitrail pour la bibliothèque. La bibliothèque est le seul bâtiment de son îlot urbain. Le reste de l'ilot est occupé par le parc de Matti Helenius. Références Voir aussi Liens externes Site officiel Articles connexes Liste des bâtiments historiques d'Helsinki Bibliothèque municipale d'Helsinki Portail d’Helsinki Portail de l’architecture et de l’urbanisme Sciences de l’information et bibliothèques
Berghälls bibliotek

Berghälls bibliotek är ett bibliotek i distriktet Berghäll i Helsingfors. Det är ritat av den finländske arkitekten Karl Hård af Segerstad. Byggnaden stod klar år 1912. Berghälls bibliotek är Finlands första biblioteksbyggnad byggd med kommunala medel. Ursprungligen grundades Berghälls bibliotek som Sörnäs folkbibliotek år 1889. Det privata biblioteket fungerade åren 1890-1912 som del av Sörnäs folkhem, grundat av Alli Trygg, och dess mål var att civilisera arbetarstadsdelens invånare. Sörnäs folkbibliotek låg vid Tavastgatan i ett större trähus. På det forna trähusets plats ligger numera Alli Tryggs park. Oskari Paatela gjorde en glasmålning för biblioteket år 1923. Referenser Noter
Bergö (Vårdö)

Bergö is een eiland en gehucht behorend tot de gemeente Vårdö in de autonome Finse regio Åland. Het ligt aan de westelijke begrenzing van Delet. Op het eiland bevindt zich een aantal zomerhuisjes die vroeger vaste bewoners hadden. De laatste echt vaste bewoner overleed in 2010, maar soms wonen er een of enkele mensen gedurende langere tijd, die min of meer als vaste bewoners kunnen worden beschouwd. Bergö heeft eenmaal per week op aanvraag een veerverbinding van de maatschappij Ålandstrafiken op de lijn van Långnäs naar Överö. De documentairefilm "Den lyckliga kon" ('de gelukkige koe'), die ging over de laatste bewoner en zijn koeien, werd in 2003 op dit eiland opgenomen. Naam Bergö moet niet verward worden met het eiland Bergön, dat net ten noordwesten van Vårdö ligt en een exclave van de gemeente Saltvik is.
Bergö, Vårdö

Bergö är en by och en ö i södra delen av Vårdö kommun på Åland. Bergö har 1 mantalsskriven invånare (2023). På ön finns ett antal sommarstugor och tidigare fast befolkning; den siste bofaste avled år 2010. Dokumentärfilmen "Den lyckliga kon", som handlade om den siste öbon och hans kor, spelades in på Bergö år 2003. Bergö har färjeförbindelse med skärgårdsfärjornas tvärgående linje Långnäs–Snäckö. Befolkningsutveckling Källor Externa länkar Arkivpärlan: Rune Jansson på Bergö, radioreportage av PeO Svarvar (Ålands Radio & Tv)
Björkö (Kumlinge)

Björkö ("Berkeneiland") is een eiland, gelegen in de westelijke archipel van Brändö maar dat bestuurlijk deel uit maakt van de gemeente Kumlinge in de Finse autonome regio Åland. Het eiland heeft een oppervlak van 6 km², en is van noord naar zuid ongeveer 6,1 km lang. Björkö heeft 13 vaste bewoners (2012), maar in het hoogseizoen in de zomer kan dat aantal verdrievoudigen. Infrastructuur Het eiland is sinds 1976 over de weg te bereiken met een kabelpontje vanaf het nabijgelegen eiland Lappo, dat behoort tot de gemeente Brändö. Over het eiland loopt slechts een verharde weg: de 838 (Björkövägen). In de jaren 1940 is er een paar jaar een schooltje geweest op het eiland, en tot 1986 had het eiland een eigen winkeltje. Economie De bevolking leeft voornamelijk van landbouw en toerisme. Visserij heeft geen rol van betekenis meer.
Björkö, Kumlinge

Björkö är en ö och by i Kumlinge kommun, landskapet Åland. Byn har idag 13 invånare (2012). Sommartid trefaldigas invånartalet. Från Korsö som hör till byn går en wirefärja till grannön Lappo i Brändö kommun. Därifrån kan man åka med färja till övriga delar av Kumlinge och Brändö. Färjeförbindelsen inrättades 1976. Några år på 1940-talet fanns en skola i byn, och till 1986 hade byn lanthandel. Fortfarande reses midsommarstången mitt i byn varje år. Näringsgrenar: Jordbruk, turism. Fisket har alltmer förlorat i betydelse. Historiskt utgjorde området "Björköbol" de tre byarna Björkö, Asterholma och Lappo - samma området som idag har postadress 22840 Lappo. Den åländska författaren Eva Sundberg utgav 1993 en bok om dialekterna i Björkö samt Brändö kommun.
Björneborgs gamla begravningsplats

Björneborgs gamla begravningsplats (finska: Porin vanha hautausmaa) är en begravningsplats i staden Björneborg i landskapet Satakunta. Den ligger vid Björneborgs vattentorn. Begravningsplatsen invigdes av kyrkoherde Fredrik Lebell den 11 juni 1809. År 1884 togs den ur bruk. Efter det har man fått begravas på begravningsplatsen bara med tillstånd av Senaten för Finland och senare av utbildningsministeriet. De senaste minnesmärkena är från 1960-talet. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Björneborgs gamla begravningsplats.﻿ Officiell webbplats
Hôtel de ville de Pori

L'hôtel de ville de Pori (finnois : Porin kaupungintalo) est un bâtiment situé à Pori en Finlande. Histoire L'hôtel de ville de est aussi appelé le Palais de Junnelius. Ce palais de style néo-Renaissance vénitienne est l'un des bâtiments néorenaissance les plus précieux de Finlande. Le palais a été conçu par August Krook pour le pharmacien et conseiller municipal Robert Junnelius et pour le consul Hugo Rosenlew. Les travaux de construction débutent en 1894 et le bâtiment est terminé en 1895. Dans les années 1950 le palais risque la démolition qu'il évitera de justesse. La ville de Pori l'achète en 1962. En 2006, Vilhelm Helander et Juha Leiviskä commencent des travaux de restauration dont l'objectif est de redonner à l'édifice son cachet d'origine. Galerie Liens externes Références Portail de la Finlande Portail de l’architecture et de l’urbanisme
Björneborgs stadshus

Björneborgs stadshus, Junneliuska palatset, är beläget på Rådhusbacken i Björneborg i landskapet Satakunta. Huset är uppfört i venetiansk nyrenässansstil 1893–1895 som ett privatpalats för kommunalrådet Robert Junnelius och hans svåger, konsul Hugo Rosenlew. Byggnaden fungerade även som bankkontor för den bank Junnelius ledde och inhyste också Björneborgs Tidning. Byggnaden är ritad av den finländska arkitekten August Krook, som reste till Venedig och Florens för att hämta inspiration. Från 1963 har byggnaden fungerat som stadshus. Ursprungligen var byggnadens första våning Robert Junnelius /1843–1900) och hans hustrus Ellen Junnelius (född Rosenlew) privatbostad. Den andra våningen användes ursprungligen av Hugo Rosenlew (1862–1915). Byggnadens sista invånare var Karin Rosenlew som bodde där fram till sin död år 1968. Se även Björneborgs rådhus Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Björneborgs stadshus.
Valkosaari

Valkosaari (suédois : Blekholmen, français : Île blanche) est une petite île à Helsinki en Finlande. Description L'île est proche port du Sud au sud-est de Ryssänsaari. Un ponton la relie à Luoto. Le club de voile Nyländska Jaktklubben (fi) y tient un port et un restaurant. Accès De début mai à fin septembre une navette relie l'île au quai de Valkosaari devant le terminal Olympia. Galerie Références Voir aussi Articles connexes Archipel d'Helsinki Liens externes Portail d’Helsinki Portail des îles Portail de la mer Baltique
Blekholmen, Helsingfors

Blekholmen (finska: Valkosaari) är en holme i Södra hamnen i Helsingfors. Holmen hyser sedan 1885 Finlands nästäldsta segelförening, Nyländska Jaktklubben, (NJK), grundad 1861. Det nuvarande klubbhuset, ritat av arkitektbyrån Estlander & Zettergren stod färdigt i augusti 1900. Båthamnen fungerar också som gästhamn. Externa länkar Blekholmens gästhamn
Église de Tikkurila

L'église de Tikkurila (en finnois : Tikkurilan kirkko) est située dans le quartier Tikkurila de Vantaa en Finlande. Description L'ancienne église de Tikkurila, achevée en 1956, a ete demolie pour laisser la place à la nouvelle église. La nouvelle église de Tikkurila a été conçue par Arkitehtoimisto Oopeaa, avec Anssi Lassila comme architecte principal. La construction a commencé début 2019 et l'entreprise principale a été Lujatalo. L'église a été inaugurée le 24 janvier 2021. La salle paroissiale a des sièges pour 266 personnes, avec des extensions pour 400 auditeurs La façade de la nouvelle église a été conçu par Partanen & Lamusuo. La façade compose d'art du verre et l'art de la brique. La salle paroissiale abrite également des œuvres d'art sacré du duo artiste-architecte. Les textiles d'église ont été conçus et réalisés par l'artiste textile Helena Vaari. La nef a un orgue construit par le facteur d'orgues Veikko Virtanen Oy. Le carillon de l'église, est un instrument composé de 31 cloches en forme de cône accordées à différentes notes, qui se joue avec un clavier mécanique et des pédales comme un orgue. Le jeu de cloches a été conçu par Supavit Nummel. La plus grande des cloches provient de l'ancienne église de Tikkurila, coulée à Vienne en 1969, elle pèse 450 kilogrammes. Le bâtiment comprend aussi des espaces du rencontre et de travail, et entre autres, un café et une aire de loisirs et de jeux ouverte aux familles. L'église fait partie d'un îlot urbain, qui comprend également des appartements étudiants en location et des logements occupés par leurs propriétaires, ainsi que des locaux professionnels. Galerie Références Voir aussi Liens internes Liste des églises évangéliques luthériennes de Finlande Lieux et monuments de Vantaa Liens externes Sites officiels : (fi) www.vantaanseurakunnat.fi/kirkot-ja-tilat/kirkot-ja-kappelit/tikkurilan-kirkko et (sv) www.vandasvenskaforsamling.fi/kyrka-och-lokaler/dickursby-kyrka Portail de l’architecture chrétienne Portail de la Finlande Portail du protestantisme
Bodom gård

Bodom gård (finska: Bodomin kartano) är en herrgård i stadsdelen Bodom i Esbo stad. Gårdens historia sträcker sig till 1492. Den nuvarande huvudbyggnaden är från 1793, men stora ombyggnader har gjorts 1885 och 1929–1930. Huvudbyggnaden har fungerat som bostad under nästan hela sin existens. Master Golf Club köpte Bodom gård i början av 2000-talet. I herrgården verkar en beställningsrestaurang och sommartid Master Golfs klubbrestaurang. Källor Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från finskspråkiga Wikipedia. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Bodom gård.
Borgå järnvägsstation

Borgå järnvägsstation är en järnvägsstation på Borgåbanan i Borgå i Finland. Järnvägsstationen byggdes i trä i nyrenässansstil efter ritningar av arkitekterna R. Björnberg och Waldemar Aspelin och öppnades 1874. Statsjärnvägarnas passagerartrafik till stationen lades ner år 1981 och godstrafik år 1990. Numera har stationen endast museitågtrafik på Borgå museijärnväg. Borgå är Finlands största stad utan persontrafik på järnväg. Bildgalleri Källor
Borstö

Borstö est une île de l'archipel finlandais à Pargas en Finlande. Géographie Borstö est situé entre Vänö et Jurmo, au sud-est de Nötö, à environ 67 kilomètres au sud de Turku. La superficie de Borstö est de 47,2 hectares et sa plus grande longueur est de 1,1 kilomètre dans la direction nord-sud. L'île est parcourue par un sentier de randonnée. Elle abrite un moulin à vent et une statue en bois nommee Borstögumman, qui devait être la proue d'un vieux navire suédois. Bodö fait partie du parc national de l'archipel. L'île est desservie par le M/S Nordep de Kirjais au sud de Lillandet. Notes et références Voir aussi Article connexe Archipel finlandais Lien externe Carte Portail de la Finlande Portail des îles Portail de la mer Baltique