NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Vesilahti kyrka

Vesilahti kyrka ligger i Vesilahti kyrkby och invigdes år 1802. Kyrkan ligger vid den gamla landsvägen som går genom Vesilahti. Vesilahti avskildes från Birkala som en egen kyrksocken under början av 1300-talet och nämns första gången 1346. Från Vesilahti kyrksocken avskildes i början av 1400-talet Lempäälä kyrksocken, som nämns första gången 1455. Kyrkan är en långkyrka i trä med korsarmar som är lägre än långhuset. En takryttare finns i korsets mitt. Fönstren är placerade i två rader. Kyrkan är ritad av Matti Åkerblom och Carl Fredrik Fredenheim och byggd under ledning av Martti Tolpo. Den har plats för ca 900 personer. I kyrkan finns ett krucifix från 1420-talet, en predikstol från 1600-talet och en altartavla föreställande Jesus i Getsemane från 1800-talet, målad av en okänd konstnär. Orgeln byggdes ursprungligen av Bror Axel Thulé 1887. Den byggdes om av Kangasala orgelfabrik år 1935 och har numera 23+3 stämmor fördelade på tre manualer och pedal. Invid den nuvarande kyrkan finns en sakristia av sten som ursprungligen byggdes i samband med en äldre träkyrka i slutet av 1400-talet. På 1500-talet påbörjades bygget av en stenkyrka som på grund av reformationen aldrig blev färdigställd. Stenmuren kring den gamla begravningsplatsen byggdes 1839 av sten från den gamla stenkyrkan. Klockstapeln finns på andra sidan vägen och byggdes 1782 av Mikko Lajander. Referenser Vidare läsning Hiekkanen, Markus (2020). Finlands medeltida stenkyrkor. Stockholm: Kungl. Vitterhets historie och antikvitetsakademien. sid. 342-346. Libris n0bnsbs4l2bcgvwv. ISBN 9789188763112
Viikki Church

Viikki Church (Finnish: Viikin kirkko, Swedish: Viks kyrka) is an Evangelical Lutheran church in the Viikki district of Helsinki, Finland. Completed in 2005, it is the newest of the city's church buildings. The church was designed by architect Samuli Miettinen of JKMM Architects. The church is part of Malmi parish. The church is mostly wooden: the floors, ceiling, walls and pillars are made of spruce and the outer cladding and double shingling are aspen. Furnishings are made of oak and aspen. The church seats 200 people; when combined with the parish meeting hall the capacity is 400. References External links Media related to Viikki Church at Wikimedia Commons
Église de Viikki

L'église de Viikki (en finnois : Viikin kirkko) est une église située dans le quartier de Viikki à Helsinki en Finlande. Description L'église est située au 5, rue Agronominkatu, dans la section Latokartano du quartier de Viikki. Galerie Article connexe Liste des églises évangéliques luthériennes de Finlande Références Liens externes Portail de l’architecture chrétienne Portail d’Helsinki Portail du protestantisme
Viks kyrka

Viks kyrka är en modern kyrkobyggnad i stadsdelen Vik i Helsingfors. Kyrkobyggnaden Kyrkan byggdes i trä efter ritningar av arkitektbyrå JKMM och invigdes den 18 september 2005. Huvudarkitekten var Samuli Miettinen och byggnaden kostade cirka 8,5 miljoner euro. Kyrkan rymmer ca 200 personer. Externa länkar JKMM Architects Wikimedia Commons har media som rör Viks kyrka.
Villa Ensi

Villa Ensi är en kulturhistoriskt värdefull byggnad i Helsingfors i Eira vid Havsgatan. Byggnaden är ritad av arkitekt Selim A. Lindqvist. Den byggdes mellan åren 1910 och 1912 av Uno Staudinger som förlossningssjukhus för Ida och Maria Rytkönens disposition. Uno Staudingers och hans hustrus Johannas dotter Ensi hade fötts på förlossningsanstalt ägd av systrarna Rytkönen, och Staudinger ville bygga ett nytt och bättre sjukhusbyggnad för dem. Byggnaden fungerade inte så länge som sjukhus: under 1930-talet blev byggnaden ett bostadshus. Staudingers dotter Ensi Karasuo var en av byggnadens bosatta och samtidigt byggnadens ägare. Hon sålde byggnaden 1987. Villa Ensi fungerar numera som servicehus. Se även Wikimedia Commons har media som rör Villa Ensi. Villa Johanna
Villa Hakasalmi

Villa Hakasalmi (Finnish: Hakasalmen huvila, Swedish: Villa Hagasund), also known as Villa Karamzin, is an architecturally and historically important 19th-century villa located in the Etu-Töölö district of central Helsinki, Finland. The villa is situated in a prominent position on Mannerheimintie, next to Finlandia Hall and opposite the National Museum. Designed by architect Ernst Lohrmann in the Empire style and built in 1844–1846, the villa was originally the summer residence of Senator and State Councillor Carl Johan Walleen. In 1896, Walleen's step-daughter Aurora Karamzin sold the villa to the City of Helsinki, although she was allowed to continue living there until her death six years later. Since 1912, the villa has been occupied by the Helsinki City Museum, as one of its five main exhibition venues. See also Hakasalmi Street (Keskuskatu) Lux Helsinki References External links Official website
Villa d'Hakasalmi

La villa d'Hakasalmi (en finnois : Hakasalmen huvila) est un musée situé dans le quartier d'Etu-Töölö à Helsinki. Historique Conçu par Ernst Bernhard Lohrmann, le bâtiment principal est construit entre 1843 et 1846 au no 13 de la rue Mannerheimintie comme résidence d'été pour la famille du procureur, gouverneur et conseiller secret Carl Johan Walleen. En 1847, on bâtit deux bâtiments annexes : une boulangerie et une serre. La villa est entourée d'un grand jardin à l'anglaise. La villa est située le long de Mannerheimintie, en face du musée national, à côté de la Maison Finlandia. À sa construction, l'édifice est situé à distance du centre ville, sur les rives de la baie de Töölönlahti, mais à la fin du XIXe siècle, la partie sud de Töölönlahti, qui en faisait partie, a été progressivement comblée lors de l'agrandissement de la gare centrale. En 1896, la ville d'Helsinki achète la villa à Aurora Karamzin, la fille de Carl Johan Walleen. Cependant, la ville autorise Aurora Karamzin à vivre dans la villa jusqu'à sa mort en 1902. De 1906 à 1911, le rez-de-chaussée de la villa est utilisé comme d'espace d'exposition par le Musée historique d'État. En 1911, la villa est cédée au musée municipal d’Helsinki, dont il est un des sites. Le musée y organise des expositions temporaires. Jusqu'en 1929, le dernier étage de la villa abritait aussi les locaux de l'Association du Musée des Arts et Métiers. Notes et références Voir aussi Articles connexes Liste de musées en Finlande Liste des bâtiments historiques d'Helsinki Lien externe La villa d'Hakasalmi sur virtualhelsinki.net. Portail des musées Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail d’Helsinki
Villa Hakasalmi

Villa Hakasalmi (Fins: Hakasalmen huvila/Zweeds Villa Hagasund) is een landhuis in de Finse hoofdstad Helsinki gelegen aan de Mannerheimweg. Het is een van de weinige overgebleven landhuizen in Helsinki gebouwd in de empirestijl. Geschiedenis Het gebouw werd tussen 1843 en 1846 gebouwd als zomerverblijf van de Finse gouverneur Carl Johan Walleen en was ontworpen door de Duitse architect Ernst Lohrmann. Het huis werd toen omringd door een Engelse tuin en lag toentertijd aan de kust van de Töölönlahti-baai. In 1896 kocht de stad Helsinki het gebouw van Aurora Karamzin, de dochter van Walleen. Karamzin kreeg toestemming om in het landhuis te blijven wonen tot haar dood in 1902. Van 1906 tot 1911 werd het museum in gebruik genomen als voorloper van het Nationaal Museum van Finland. Vanaf 1911 diende het museum als het toenmalige Stadsmuseum van Helsinki, dat het nog steeds in zijn bezit heeft.
Villa Hagasund

Villa Hagasund (finska; Hakasalmen huvila) är ett lokalhistoriskt museum i Helsingfors. Villan byggdes som sommarbostad för geheimerådet och prokuratorn Carl Johan Walleen efter ritningar av den tyskfödde arkitekten Ernst Bernhard Lohrmann åren 1843–46. Den är byggd i nyklassisk stil och har en engelsk trädgård med två sidobyggnader från 1847. Villan ligger i Främre Tölö vid Mannerheimvägen i närheten av Finlands nationalmuseum och Finlandiahuset. Den är numera i Helsingfors stads ägo. Aurora Karamzin, styvdotter till Walleen, sålde den till staden år 1896. Staden lät henne bo kvar till sin död 1902. Mellan 1906 och 1911 fanns Statens historiska museum i villans nedre våning. Helsingfors stadsmuseum övertog villan år 1911 och finns fortfarande i Villa Hagasund. Villa Hagasund är en av de få kvarvarande Empire-villorna i Helsingfors. Bildgalleri Källor Villa Hagasund på Uppslagsverket Finlands webbplats. Läst 16 november 2018. Villa Hagasund på Helsingfors stadsmuseums webbplats. Läst 16 november 2018. Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Villa Hagasund. Villa Hagasunds webbplats
Villa Johanna

Villa Johanna är en villa vid Skepparegatan i Ulrikasborg i Helsingfors. Villan är ritad av arkitekt Selim A. Lindqvist. Den uppfördes mellan 1905 och 1906 i nationalromantisk stil som privatbostad för Uno och Johanna Staudinger. Huset är en av de ovanligaste byggnaderna i södra Helsingfors. Källor Se även Villa Ensi
Lojo huvudbibliotek

Lojo huvudbibliotek (finska: Lohjan pääkirjasto) är ett folkbibliotek i Finland. Biblioteket ligger i Lojo stad i Nyland och är en del av Västra Nylands Lukki-biblioteken. Biblioteksbyggnaden färdigställdes år 2005 och har varit med i bland annat Finlands arkitekturvecka och i Venedigbiennalen år 2018. Arkitektur Bibliotekets yttre väggar är uppförda i rött tegel och byggnaden ritades av arkitekten Ilmari Lahdelma. Biblioteket har två våningar och dess yta är 2 700 m². Förutom biblioteksutrymmen finns det också ett kafé och utställningslokalen Lindersalen, som används av bland annat Lojo museum. Biblioteket har stora koner på taket som fungerar som takfönster och en bred glasvägg mot Lojo stadshus. Man har använt vitlackad ask i bibliotekets möbler och i innertaket. Byggandet av biblioteket kostade 6,5 miljoner euro varav Finska staten betalade 1,9 miljoner euro. Historia Biblioteken börjades skötas kommunalt i Lojo år 1886 när Lojobys sysällskap (finska: Lohjankylän ompeluseura) donerade biblioteket åt Lojo kommun. Kommunen finansierade biblioteket med pengar från alkoholskatten. År 1915 fanns det 11 bibliotek i kommunen förutom huvudbibliotekets finsk- och svenskspråkiga avdelningar. Bibliotek år 1915 Kyrkstads folkskolans bibliotek Virkby folkskolans bibliotek Gerknäs bibliotek Saari bibliotek Karstu bibliotek Hitis bibliotek Suittila bibliotek Gammelby bibliotek Immula bibliotek Tötar bibliotek Pulli bibliotek Den 9 november 1916 bestämde Lojo kommun att officiellt inrätta bibliotek i kommunen. Då fanns det ett huvudbibliotek på kommunalgården och distriktsbibliotek i folkskolorna. År 1926 delades Lojo kommun i Lojo köping och Lojo landskommun. Då började båda kommunerna att sköta sina egna bibliotek. Lojo köpings bibliotek Lojo köpings bibliotek fanns från och med året 1929 i klockarens bostad vid Larsgatan 40. Man byggde en egen biblioteksbyggnad vid Nummisvägen år 1961 enligt arkitekt Olli Vahteras ritningar. Vahteras bibliotek var föregångaren till det nuvarande huvudbiblioteket och används nuförtiden av yrkesskolan Luksia. Lojo landskommuns bibliotek Bibliotekets verksamhet i Lojo landskommun startades i Arvid Järnefelts lässtuga där Järnefelt också undervisade barn i läsning. Efter byggandet av Virkby folkets hus Tietola 1907 flyttades biblioteket dit. Senare donerade Järnefelt biblioteket till folkets hus. Det egentliga kommunbiblioteket började sin verksamhet 1910. År 1963 skaffade kommunbiblioteket en bokbuss. Den första bokbussen var en lastbil av märket Renault. Källor
Ingå gästhamn

Ingå gästhamn är en gästhamn som ligger i Ingå kyrkby i kommunen Ingå i Nyland. Gästhamnen är belägen vid Kyrkfjärden på bägge sidorna om jordpiren, i anslutning till kommunens centrum. Gästhamnen har i augusti 2023 31 båtplatser längs flytande bryggor och längs åkajen. Småbåtshamnen i Kyrkfjärden drivs av bolaget Ingå båthamnar. Hamnen har byggts ut i etapper sedan 1970-talet och har i dagens läge cirka 660 båtplatser, men det finns planer på att utvidga till ca 855. Planerna på att utvidga skulle finansieras med en aktieemission. Farleden in till hamnen är 2,4 meter djup. I hamnen finns serviceanläggningar, parkerings- och vinterförvaringsfält. Kyrkbyns ålandskap hyser små affärer, kaféer och service. Kajerna vid Ingå å är sommartid kantade med fritidsbåtar. Hamnområdet innanför ån och havsviken avgränsas av kommungården och affärscentrum Strand. I Strand finns bland annat kläd- och inredningsbutiker, konditionscenter, Alko, kafé, frisörssalong och en restaurang. Framför Strand ligger kyrkbyns torg. I närheten finns också restauranger och kaféer, bränslestation, taxistation, båtservice och -verkstäder, butiker, apotek, hälsocentral, livsmedelsbutiker och presentbodar. Referenser
Västanfjärds gamla kyrka

Västanfjärds gamla kyrka, eller St. Jacobs kyrka efter prästen som invigde kyrkan, ligger i före detta Västanfjärd kommun på Kimitoön i landskapet Egentliga Finland i Västra Finlands län. Den tillhör Kimitoöns församling inom Evangelisk-lutherska kyrkan i Finland. Historia Gamla kyrkan i Västanfjärd har haft åtminstone två föregångare. År 1623 omnämns första gången ett "predikohus" i Västanfjärd. År 1657 byggdes ett nytt kapell, som hundra år senare var så förfallet att den nuvarande kyrkan började byggas 1759. Arbetet gick raskt undan och 2 september samma år firades den första gudstjänsten i kyrkan. En gammal kyrka som denna är vanligtvis fylld av detaljer som berättar om gångna seder och bruk. Så är fallet även i Västanfjärd. En detalj som är värd att notera är att det på kyrkans högra vägg finns knaggar för mössor. Detta betyder att männen satt på högra sidan i kyrkan. Det var nämligen inte lämpligt för dem att ha mössan på i kyrkan. På vänstra sidan, kvinnornas sida, finns inga knaggar för mössor, däremot finns en hylla i bänkraderna där de kunde hålla sina knyten. En annan intressant detalj är bänkarnas numrering i kyrkan. I en förteckning som anger sittordningen i kyrkan ser man i vilken bänk/vilka bänkar varje by hade sina sittplatser. Ju högre upp i kyrkan man hade sin sittplats desto högre status hade man. Det här säger något om forna tiders rangordning. Inte ens i kyrkan ansågs alla ha samma värde. Kyrkobyggnaden Kyrkan uppfördes 1759 enligt ritningar av byggmästaren och kyrkbyggaren Isak Olin från Åbo. Kyrkans form är åttkantig och kyrkan är enkelt inredd och sparsamt dekorerad. Vapenhuset och sakristian byggdes till senare. Ytterväggarna fodrades med brädor. Först 1847 kläddes innerväggarna. Det finns ingen elbelysning eller elvärme i kyrkan. Klockstapeln bredvid kyrkan byggdes 1763. Under 1990-talet har kyrkan och klockstapeln försetts med nya tak. Bärande golvkonstruktioner har förnyats och såväl kyrka som klockstapel har målats med hemkokt rödmyllefärg. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Västanfjärds gamla kyrka. Västanfjärds gamla kyrka på Kimitoöns församlings hemsida Referenser
Kerk van Vårdö

De kerk van Vårdö is een stenen kerk in de autonome Finse regio Åland, gelegen op het hoofdeiland van de gemeente Vårdö. De kerk is gewijd aan de apostel Mattias. Geschiedenis De stenen kerk is gebouwd in de tweede helft van de 15e eeuw. Het houten altaar in deze kerk dateert uit circa 1470. Het gebouw was toen nog aanzienlijk kleiner dan de huidige kerk. De kerk had geen toren maar een soort dakruiter midden op het dak. Oorspronkelijk viel hij als kapel onder de hoofdkerk van Sund. De postroute tussen Stockholm en Turku, die sinds 1638 een belangrijke levensader voor dit gebied was, liep langs deze kerk. Tijdens de reformatie werd in 1544 een grote bronzen kerkklok van ongeveer 200 kilo, samen met twee kleinere klokken, geconfisqueerd door de Zweedse koning Gustav Vasa, om zijn leger te kunnen bekostigen. Los hiervan heeft de kerk de reformatie relatief ongeschonden doorstaan. In de 17e eeuw werden verschillende houten uitbreidingen toegevoegd: een voorportaal in de jaren 1640, een sacristie in 1659 en een houten toren die de oude torenkap verving. Ook de preekstoel werd toen vernieuwd, samen met banken voor mannen en vrouwen. In 1672 werd het plafond aan de binnenzijde voorzien van een horizontale lambrisering. De kerk leed grote schade tijdens de Russische bezetting ("Stora ofreden", 1713-1721). De decennia die daarop volgden werden gebruikt om de schade die de Russen hadden aangericht, te verhelpen. De kerk werd tegelijkertijd flink vergroot, zowel in de breedte als in de hoogte. Het schip kreeg een nieuw houten tongewelf. In 1790 kreeg de kerk een stenen voorportaal en in 1804 de huidige karakteristieke stenen toren. In de eerste helft van de 20e eeuw trad een lange periode van verval op. Tussen 1950 en 1970 werd de kerk uitgebreid gerenoveerd. In 1866 was de kerk de moederkerk geworden van de zelfstandige parochie Vårdö, maar in 1970 werd hij door een fusie opnieuw opgenomen in de parochie Sund-Vårdö. Het kerkgebouw De eenbeukige kerk heeft een toren aan de westzijde, waarin zich de hoofdingang bevindt. De sacristie bevindt zich in een stenen uitbouw aan de noordzijde van het schip. Het schip heeft een tongewelf. De preekstoel uit 1794 bevindt zich halverwege het schip, tegen de noordelijke wand. Het huidige orgel uit 1975, boven de hoofdingang, werd gebouwd door Hans Heinrich. Bronnen (sv) Kyrkor.ax: Vårdö kyrka (sv) Hiekkanen, Markus (2020). Finlands medeltida stenkyrkor. Stockholm: Kungl. Vitterhets historie och antikvitetsakademien. pag. 519-524, ISBN 9789188763112
Vårdö kyrka

Vårdö kyrka (eller stenkapellet Sundsskären) på Vårdö på Åland är en stenkyrka från slutet av 1400-talet tillägnad aposteln Mattias. Kyrkan var ursprungligen ett kapell under Sunds kyrka. 1866 blev kyrkan moderkyrka i Vårdö församling för att sedan på 1970 åter ingå i den sammanslagna Sund-Vårdö församling. Historia Kyrkan uppfördes strax söder om den åländska postvägen som gick genom Vårdö. Som ortnamn förekommer Vårdö första gången 1347. I samband med Gustav Vasas konfiskationer 1544 beslagtogs från Vårdö kapell en storklocka, jämte två småklockor. Kyrkobyggnaden Den enskeppiga kyrkan byggdes mot slutet av 1400-talet. Olika utvidgningar i trä tillkom under 1600-talet: ett vapenhus på 1640-talet, en sakristia 1659 och ett trätorn som ersatte den gamla tornhuven. Kyrkan fick stora skador under den stora ofreden 1713−21. Under 1790 fick kyrkan ett vapenhus av sten och 1804 ett stentorn som också tjänade som vapenhus. Orgel 1865 köpte man in en orgel från Sunds kyrka. Den var byggd 1671 av Claes Frantzon Tzander. 1889 byggde Zachariassen en ny orgel med 8 stämmor. 1975 byggde Hans Heinrich en ny orgel. Källor Vidare läsning Hiekkanen, Markus (2020). Finlands medeltida stenkyrkor. Stockholm: Kungl. Vitterhets historie och antikvitetsakademien. sid. 525-528. Libris n0bnsbs4l2bcgvwv. ISBN 9789188763112 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Vårdö kyrka. Sund-Vårdö församling
Wasa-Aktie-Bank Building

The Wasa-Aktie-Bank Building is an office building located at the corner of Eteläesplanadi and Kasarmikatu (Eteläesplanadi 12/Kasarmikatu 27) in the Kaartinkaupunki district of central Helsinki, Uusimaa, Finland. It was originally built by Wasa-Aktie-Bank as its own office in 1898–99 and designed by Swedish-born architect John Settergren, then working for Grahn, Hedman & Wasastjerna, while Finland was still a Grand Duchy, territorially a part of the Czarist Russian Empire. The building is still used as a bank today, as the offices of Pohjola Varainhoito and the Royal Bank of Scotland. The architecture of the Wasa-Aktie-Bank Building has a Gothic flavor, inspired by the Renaissance palaces of Venice and Spain. A more direct model is the Hallwyl Palace in the center of Stockholm, designed by Isak Gustaf Clason and built from 1893 to 1898. The facade material used is Orsa sandstone, which was imported from Sweden's Taalainmaa. The coat of arms of Vaasa, referring to Wasa-Aktie-Bank's hometown, is carved into the upper part of the facade on the south (Esplanade) side. Originally, only the first floor of the building was used for offices and the other floors had luxurious apartments. In 1920, Wasa-Aktie-Bank merged into Suomen Liittopankki and later into Helsingin Osakepankki (HOP). The interior of the building was renovated several times between the 1930s and 1970s, when the apartments were converted to offices. After HOP, Svenska Handelsbanken's office has operated in the building, among others. References
Wasa Aktie Banks hus

Wasa Aktie Banks hus är en byggnad i centrala Helsingfors vid Esplanaden. Ursprungligen fungerade byggnaden som Wasa Aktie Banks filialkontor. I övre våningar, i en stor del av byggnaden verkade försäkringsbolaget Finska Sjö fram till 1988. Den byggdes efter ritningar av arkitektbyrå Grahn, Hedman & Wasastjerna och arkitekt John Settergren och stod färdig år 1899. I dag används byggnaden av Svenska Handelsbanken.
Åbo brandstation

Åbo brandstation är en brandstation på Eriksgatan i den finländska staden Åbo. Brandstationen byggdes 1916 i tegel och dess förebild är Hamburgs brandstation. Byggnaden representerar klassicism och jugendstil. Den är ritad av arkitekt J. Eskil Hindersson. Ursprungligen användes byggnaden även av befälets familjer. De sista familjerna flyttade ut år 1982. I källaren finns ett brandkårsmuseum som bara är öppet för inbjudna gäster. Stationen fyller inte längre dagens behov och flyttning till en nybyggd station har föreslagits. Källor
Turku Prison

Turku Prison (Finnish: Turun vankila, Swedish: Åbo fängelse) is the main correctional facility in southwestern Finland, located in the Saramäki district of Turku. It was formed in 2003 by the merger of the earlier Turku Central Prison (Turun keskusvankila), also commonly known as 'Kakola', and Turku County Prison (Turun lääninvankila), and moved in 2007 from its old location on the Kakolanmäki hill in central Turku to its new premises. It is a closed prison, with capacity for 255 inmates. Along with Riihimäki, Turku is one of two prisons in Finland with the highest A+ security rating. In 2021, a new high security wing was added, to house prisoners associated with organised crime or otherwise likely to pose particular risks. References External links Official website
Åbo fängelse

Åbo fängelse är en kriminalvårdsanstalt i Starrbacka i Åbo. Tidigare användes fängelset på Kakolabacken. Kakolabackens fängelse uppfördes år 1853 och tömdes den 16 september 2007 då alla interner flyttades till det nuvarande fängelset i Starrbacka. Historia I äldre tider användes Åbo slott som fängelse vid sidan av andra funktioner, liksom andra borgar. På finska används ordet slott som folklig beteckning på fängelse ("joutua linnaan", "hamna på slottet", innebär att hamna i fängelse). Bland berömda fångar kan nämnas Erik XIV med familj samt klubbekrigets Jacob Ilkka. På 1770-talet omvandlades Runda tornet i Åbo slotts förborg till fängelse. Efter sekelskiftet togs hela förborgen i bruk som fängelse. De sista fångarna flyttades på 1880-talet till det nya fängelset på Kakolabacken. Kakolafängelset hade uppförts 1853. På Kakolabacken fanns två fängelser: Åbo centralfängelse, känt som Kakola, och Åbo länsfängelse samt Sinnessjukhuset för fångar, byggt 1905–1908. Till år 2001 kallades fängelserna Åbo fängelse (tidigare korrektionsanstalt, från och med 1858 straffanstalt, senare tukthus och till slut centralfängelse) respektive Åbo rannsakningsfängelse. Genom en reform planerad och gradvis genomförd från 1996 slogs de samman till Sydvästra Finlands fängelse den 1 juni 2003, som sedan flyttade till de nya lokalerna i Starrbacka. Också mentalsjukhuset flyttades. Fängelset i Starrbacka Arkitektbyrån bakom det vinnande bidraget för det nya fängelset var Arkkitehtitoimisto Laiho-Pulkkinen-Raunio Oy från Åbo. Arkitekturen ansågs lugn, enkel och ändamålsenlig. Byggnadens bruttoarea är 30 580 m² och dess volym 119 300 m³. Byggnaden är avsedd för 300 fångar och patienter och cirka 280 anställda. Källor Externa länkar Det nya fängelset i sydvästra Finland blir landets modernaste Taklagsfest på Finlands största fängelsebygge