NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Аммакоски (гидроэлектростанция)

ГЭС Аммакоски — малая гидроэлектростанция в Финляндии. Расположена в регионе Кайнуу около города Каяани на реке Каяани. Описание В 1917 году на реке Каяяни компанией Каяани Пуутавара Осакейхтио была построена гидроэлектростанция с двумя первыми водяными турбинами. Электростанция была построена для производства электроэнергии для лесопильного завода, целлюлозного завода (закрыт в 1982 году) и бумажного комбината, построенного в 1919 г. (закрыт в 2008 году). Электростанция была передана компании Kainuun Voima в 1995 году от Объединенной бумажной фабрики. В настоящее время электростанция вырабатывает электроэнергию для клиентов Kainuu Voima. Электростанция была спроектирована Уго Малми, инженером-строителем в дорожном и водном департаменте, Онни Тарьянне является автором оригинального архитектурного проекта станции. Электростанция была отремонтирована в 1940-х годах, когда была закончена третья турбина. Реконструкция 1940-х годов была проведена по проекту архитектора Эйно Питканена. Две старые турбины установлены поперечно, и представляют собой радиально-осевую турбину, а новая турбина — поворотно-лопастная. Электростанция отремонтирована с июня 2008 года по ноябрь 2010 года, и два старых турбинных аппарата были законсервированы. Примечания
Pont de Laukko

Le pont de Laukko (finnois : Laukonsilta) est un pont pour la circulation douce reliant les quartiers Ratina et Nalkala au centre de Tampere en Finlande Présentation Le pont traverse les rapides Tammerkoski entre Ratina et Laukontori. L'ouvrage est un pont à haubans en béton précontraint. Le tablier du pont est horizontal et est incliné dans les directions transversale et longitudinale. Le tablier est soutenu par des cordes en acier soutenues par un seul pylône incliné en acier. Le haut du pylône est à environ 46,5 mètres de la surface de l'eau et à environ 38,5 mètres du tablier du pont. La largeur utile du pont est de 5 mètres et la longueur totale est de 150 mètres. Prix Pont de l'année 2011 Références Galerie Liens externes Articles connexes Attractions touristiques de Tampere Liste de ponts de Finlande Portail de la Finlande Portail des ponts
Slåttmossen

Slåttmossen est un marais à Helsinki et Vantaa en Finlande. Présentation Le marais est situé au nord de la Porvoonväylä. La partie du marais du côté de Vantaa fait partie du quartier de Vaarala et la zone du côté d'Helsinki fait partie du quartier de Jakomäki dans le district de Suurmetsä. Slåttmossen est la seule tourbière ombrotrophe d'Helsinki est un ancien marécage surélevé qui a presque atteint son stade final de développement naturel. La zone marécageuse à une superficie de près de 30 hectares, 10 ha de se trouvent à Helsinki et le reste du côté de Vantaa. De la partie d'Helsinki, 7,4 ha ont été protégés en 1995. La suoerficie initiale de Slåttmossen de 60 hectares s'est réduite à cinq hectares en raison de la construction urbaine, et de plus, quelques fossés drainent le marais. Certains des fossés ont maintenant été endigués et des plans de restauration ont été élaborés pour restaurer le marais des côtés d'Helsinki et de Vantaa. Un sentier de randonnée de 700 mètres de long entouré des ronces et de haut arbres a été construit sur le marais en 1998. La végétation est composée, entre autres, par la linaigrette engainée, la canneberge à gros fruits, la camarine noire, l'andromède et la droséra à feuilles rondes. L'été, les fleurs du lédon des marais et de la callune ajoutent également de la couleur et du parfum. Les espèces de papillons et d'insectes du marais sont également représentatives. Références Voir aussi Liens internes Liens externes Slåttmossen Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail d’Helsinki Portail des espaces verts
Slåttmossen

Slåttmossen är en myr och ett naturskyddsområde i Jakobacka i Helsingfors. Den är den enda typiska mossen i Helsingfors. Området fredades 13 december 1995. Dess area är 7,4 ha. Mossen fortsätter till Vanda, men detta är inte en del av naturskyddsområdet. En 700 m lång naturstig byggdes på mossen 1998. Slåttmossen har flera växter typiska för mossar som man inte påträffar övrigt i Helsingfors. Exempel på floran är tuvull, tranbär, rosling och rundsileshår. Under senare skedet av sommaren förekommer även skvattram och ljung. Mossen har även mycket fjärils- och insektsarter. Källor Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från finskspråkiga Wikipedia, Slåttmossen, 22 december 2010. Helsingin kaupungin Ympäristökeskus: Helsingin luonnonsuojelualueet 2001, s. 38. ISBN 951-718-627-4. Helsingin kaupungin Ympäristökeskus: Slåmossenin luonnonsuojelualueen opastetaulu.
Qvarnbro bridge

Qvarnbro (Espoo manor bridge I) is a stone bridge in Espoo, Finland. Qvarnbro is 10.4 metres (34 ft) long, while the stone vault width is 3.3 meters (11 ft). The bridge has a useful width of 6.5 meters (21 ft). The underpass height is 0.4 metres (1 ft 4 in). The bridge is located on the old King's Road from Vyborg to Turku. History Qvarnbro bridge was completed no later than January 1778. Qvarnbro is the oldest extant bridge in Finland. It was built using the dry stone technique, meaning that the stones were fitted in place without the use of mortar. The stone bridge was part of a construction project started by Anders Henrik Ramsay in 1775, which also included a mill built near the manor. The construction was supervised by an expert from Stockholm. The vicinity of the Espoo Manor is included by the Finnish Heritage Agency in the list of Nationally Significant Cultural Environments (RKY). Geography Nearby Sågbro bridge is situated in about 60 meters (200 ft) from the Qvarnbro bridge. At the Espoo Manor, the rapids in Mankinjoki river are called Kartanonkoski and the river divides into two streams. Qvarnbro runs above the eastern stream and downstream of the bridge is a mill. The view of the bridge vault is blocked by concrete structures on the upstream side and the downstream view is blocked by a mill. References Literature Liimatainen, Kirsi (2007). "Tiehallinnon museotiet ja -sillat". Museokohdeselvitys. Tampere: Tiehallinto. ISSN 1459-1561. Archived from the original on 14 October 2023. Retrieved 17 July 2024. Piltz, Martti; Soosalu, Laura (2012). Espoonkartanon sillat Sågbro ja Qvarnbro. ISBN 978-952-257-604-0. Archived from the original on 20 January 2025. Retrieved 6 July 2025. : |website= ignored (help)
Qvarnbro

Qvarnbro är en gammal stenvalvbro i Esbo i det finländska landskapet Nyland. Bron som ligger vid Esbo gård färdigställdes senast i januari 1778. Museibron är den äldsta stenvalvsbron i Finland som fortfarande är i bruk. Qvarnbro tillsammans med Esbo gårds område bildar en värdefull kulturmiljö av riksintresse skyddat enligt lag. Qvarnbro döljs av Mankåns kvarn och dammstrukturer. Tidigare var bron en del av Stora Kustvägen mellan Åbo och Viborg. Qvarnbro är 10,4 meter lång och stenvalven är 3,3 meter hög. I närheten av Qvarnbro ligger en annan gammal museibro, Sågbro. Innan Qvarnbro byggdes av Anders Henrik Ramsay fanns det en träbro på platsen. Samtidigt byggdes också Esbo gårds kvarn. Källor
Tähtiniemi Bridge

The Tähtiniemi Bridge (Finnish: Tähtiniemen silta, literally "Star Cape Bridge") is a cable-stayed harpform bridge in Heinola, Finland. It is 924 metres (3,031 ft) long and the second longest bridge of Finland. It carries the Finnish national road 4 (E75) across the Lake Ruotsalainen. The bridge was opened in November 1993. External links Media related to Tähtiniemi Bridge at Wikimedia Commons
Puente Tähtiniemi

El Puente Tähtiniemi (en finés: Tähtiniemen silta; literalmente "Puente del Cabo Estrella") es un puente atirantado en Heinola, Finlandia.​ Se trata de una estructura de 924 metros (3.031 pies) de largo y el segundo puente más largo de Finlandia. Lleva a la carretera nacional finlandesa 4 (E75) a través del lago Ruotsalainen. El puente fue inaugurado en noviembre de 1993. Véase también Puente Puentes más largos del mundo Puentes más altos del mundo Referencias
Pont de Tähtiniemi

Le pont de Tähtiniemi (finnois : Tähtiniemen silta) est un pont à haubans à Heinola en Finlande. Présentation Inauguré en novembre 1993, le pont de Tähtiniemi permet à la route nationale 4 (E75) de traverser le lac Ruotsalainen. Mesurant 924 mètres de long il est le deuxième pont le plus long de Finlande. La construction du pont de Tähtiniemi a coûté au total 165 millions de FIM. Concepteurs et constructeurs En 1988, l'administration routière finlandaise organise un concours de compétences en génie civil. Sur un total de 10 propositions, le concours est remporté par l'agence SuunnitteluKortes (fi) basée à Oulu avec sa proposition Heinolan Tähti. Algot Kettunen, Esko Järvenpää et Pentti Pohjola, ingénieur, sont responsables de la conception. Le concepteur principal des câbles et du pylône est Wilhelm Zellner de la société d'ingénierie allemande Leonhardt, Andrä und Partner (de). Les structures en acier du pont ont été fournies et installées par PPTH Teräs d'Ylivieska. Le maître d'œuvre du pont YIT, qui a conçu lui-même les dalles sur pieux sous-marins du pont. Bibliographie (fi) Seppo Aitta (ed.), Siltojemme historia, Suomen Rakennusinsinöörien Liitto RIL, 2009 (ISBN 951-758-446-6) Références Liens externes Articles connexes Liste de ponts de Finlande Liste des plus hauts bâtiments de Finlande Portail de la Finlande Portail des ponts
Kutajärvi

Kutajärvi är en sjö i kommunen Hollola i landskapet Päijänne-Tavastland i Finland. Sjön ligger 82 meter över havet. Arean är 1,63 kvadratkilometer och strandlinjen är 6,44 kilometer lång. Sjön ingår i Kymmene älvs huvudavrinningsområde. Den ligger nära Lahtis och omkring 99 km norr om Helsingfors. Kutajärvi ligger på ett näs i Vesijärvi. Nordväst om Kutajärvi ligger Pyhäniemi herrgård. Källor
Villa Miniato

La villa Miniato (en finnois : Villa Miniato) est une villa construite dans le quartier Soukka de la ville d'Espoo en Finlande. Présentation La villa est un édifice Art Nouveau construit sur la rive de Soukanranta. Construite en 1903-1904, la villa a été conçue par l'architecte Eliel Saarinen. La villa est considérée comme le bâtiment résidentiel le plus précieux sur le plan architectural d'Espoo. En 1993, le bâtiment figurait sur la liste des environnements culturels et historiques d'importance nationale de la direction des musées de Finlande. Dans le nouvel inventaire de 2009, la Villa Miniato n'apparait plus parmi les sites culturels construits d'intérêt national en Finlande. Références Voir aussi Liens externes Articles connexes Portail de la Finlande Portail de l’architecture et de l’urbanisme
Villa Miniato

Villa Miniato är en jugendbyggnad i Sököstranden i Esbo. Ingenjör Knut Selin lät bygga villan år 1903–1904 och den är ritad av arkitekten Eliel Saarinen. Villan fick sitt namn efter staden San Miniato sedan geheimerådet Alfred Nyberg köpt huset år 1905. Villan räknas till en av Esbo stads viktigaste arkitektoniska bostadshus. Fastigheten är skyddad som nationellt kulturarv. Under förbudslagstiden 1919–1932 fungerade bryggan som en viktig omlastningsplats för smuggelspriten. Våren 2010 värderades villan till 11 miljoner euro vid en försäljning, men inga spekulanter dök upp. Sommaren 2013 såldes huset på exekutiv auktion. I april 2014 fanns villan igen på utmätningsverkets auktionslista.. Källor
Ahmasjärvi (Utajärvi)

Ahmasjärvi is een meer in de Finse regio Noord-Österbotten. Het ligt bij het dorp Ahmas, in de gemeente Utajärvi, vlakbij het nationaal park Rokua. Het meer heeft een oppervlakte van ongeveer 424 hectare. Het meer is ondiep, deels met een zandbodem en deels met een modder- en slibbodem, en maakt deel uit van het stroomgebied van de Oulujoki. Het terrein rondom het meer bestaat voornamelijk uit zandgrond en moeras, en de oevers zijn grotendeels omgevormd tot akkers. Bijna het hele meer is omgeven door riet- en biezenbegroeiing. Vogels Het meer is ook een belangrijk vogelgebied, waar regelmatig ongeveer 30 verschillende vogelsoorten nestelen. Er is een grote populatie futen, die in het midden van de zomer in groepen van wel tweehonderd exemplaren op het meer te zien zijn. Op het meer broedt een in het binnenland zeldzame steltloper, de tureluur. In 1997 werd aan de zuidoostelijke oever van het meer een vijf meter hoge vogeluitkijktoren gebouwd, die plaats biedt aan 8-10 personen tegelijk. Mei is voor vogelaars de beste maand om het Ahmasjärvi-meer te bezoeken. Dan zijn zowel de broedvogels als de trekvogels, die het meer als rustplaats gebruiken, daar aangekomen. In juni broeden er honderden koppels kokmeeuwen en dwergmeeuwen op het meer. Veel watervogelsoorten, meestal pijlstaarten, smienten, wintertalingen en kuifeenden, broeden in de beschutting die de meeuwen bieden. In de buurt van het meer broeden roodkeelduiker, visarend en parelduiker, die er komen vissen. Af en toe broeden er ook krakeenden en wilgengorzen. In de herfst wordt het rustiger op het Ahmasjärvi. In oktober zijn er echter honderden grote zaagbekken te zien die op het meer vissen. Important Bird Area Het meer is aangewezen als Important Bird Area door BirdLife International vanwege het belang voor significante populaties van het nonnetje.
Ahmasjärvi

Ahmasjärvi este o arie protejată (arie de protecție specială avifaunistică — SPA) din Finlanda întinsă pe o suprafață de 417 ha, integral pe uscat. Localizare Centrul sitului Ahmasjärvi este situat la coordonatele 64.6442°N 26.4319°E﻿ ()64.6442; 26.4319. Înființare Situl Ahmasjärvi a fost declarat arie de protecție specială avifaunistică în august 1998 pentru a proteja 38 de specii de animale. Biodiversitate Situată în ecoregiunea boreală, aria protejată nu include niciun habitat protejat. La baza desemnării sitului se află mai multe specii protejate de păsări (38): rață sulițar (Anas acuta), gâscă de semănătură (Anser fabalis), ciuf de câmp (Asio flammeus), rață-cu-cap-castaniu (Aythya ferina), rața moțată (Aythya fuligula), Aythya marila, bătăuș (Calidris pugnax), erete de stuf (Circus aeruginosus), erete vânăt (Circus cyaneus), gușă vânătă (Cyanecula svecica), lebădă de iarnă (Cygnus cygnus), Emberiza aureola, Emberiza rustica, șoim de iarnă (Falco columbarius), șoimul rândunelelor (Falco subbuteo), vânturel roșu (Falco tinnunculus), cufundar polar (Gavia arctica), cufundar mic (Gavia stellata), cocor (Grus grus), Hydrocoloeus minutus, Larus fuscus fuscus, pescăruș râzător (Larus ridibundus), Lyrurus tetrix tetrix, rață pestriță (Mareca strepera), rață catifelată (Melanitta fusca), rață neagră (Melanitta nigra), Mergellus albellus, codobatura galbenă (Motacilla flava), vultur pescar (Pandion haliaetus), corcodel-urechiat (Podiceps auritus), corcodel-cu-gât-roșu (Podiceps grisegena), Spatula clypeata, rață cârâitoare (Spatula querquedula), chiră de baltă (Sterna hirundo), Sterna paradisaea, fluierar negru (Tringa erythropus), fluierar de mlaștină (Tringa glareola), fluierarul cu picioare roșii (Tringa totanus). Note Vezi și Natura 2000 Lista siturilor Natura 2000 din Finlanda
Ahmasjärvi

Ahmasjärvi är en sjö i Finland nära byn Ahmas. Den ligger i kommunen Utajärvi i landskapet Norra Österbotten, i den centrala delen av landet, 500 km norr om huvudstaden Helsingfors. Sjön hör till Ule älvs vattendrag och avrinner följaktligen genom Ule älv till Bottenviken. Bottnen i den grunda sjön består dels av sand och dels av dy. Området omkring sjön är sand- respektive myrmark. Stränderna består för det mesta av åkrar. Stränderna längs nästan hela sjön är igenvuxna av sjöfräken och vass. Ahmasjärvi ligger 99 meter över havet. I omgivningarna runt Ahmasjärvi växer i huvudsak barrskog. Arean är 3,77 kvadratkilometer och strandlinjen är 10,52 kilometer lång. Sjön ingår i Uleälvens huvudavrinningsområde. Fågelsjö Ahmasjärvi är en betydande fågelsjö. Över 30 fågelarter häckar regelbundet vid sjön. Vadarfåglar av arten rödbena hör till rariteterna då de normalt inte häckar i inlandet. Skäggdoppingsbeståndet är stort - under högsommaren hör en flock på cirka 200 skäggdoppingar ute på fjärden till det normala. På den sydöstra stranden byggdes år 1997 ett 5 m högt torn för maximalt 10 fågelskådare. Maj är den bästa månaden för fågelskådning vid sjön. Då har både häckande och flyttfåglar på väg norrut tagit sig till sjön. Hundratals skratt- och dvärgmåsar häckar under juni månad. Mången sjöfågel häckar samtidigt under skyddet av måsarna. De vanligaste arterna är bläs- och stjärtand samt kricka och vigg. Fågelarter som fiskgjuse, små- resp. storlom häckar i närheten av sjön. De ses fånga fisk ur sjön. Till de sporadiskt häckande fågelarterna hör bland annat gyllensparv och snatterand. Till hösten tystnar fågellivet. I oktober kan dock hundratals storskrakar ses fånga fisk ur Ahmasjärvi. Referenser Se även Birdlife: Ahmasjärvi lake (på engelska)
Královská brána

Královská brána, finsky Kuninkaanportti a švédsky Kungsporten, je brána pevnosti na ostrově Kustaanmiekka Finského zálivu (ostrovy a městská čtvrť Suomenlinna, okres Ullanlinna, Jižní hlavní obvod (Eteläinen suurpiiri) v Helsinkách) v provincii Uusimaa. Další informace Královská brána je ikonou souostroví Suomenlinna a byla postavena v letech 1753-1754 podle plánů Augustina Ehrensvärda. Jedním z účelů stavby bylo postavení hlavního a slavnostního/ceremoniálního vstupu v hradbách pevnosti. Brána je postavena u místa kde kotvila loď zakladatele pevnosti švédského krále Adolfa I. Fridricha, když přišel na inspekci stavby pevnosti v roce 1752. Brána je dvoupodlažní, část vnitřního průchodu je obložena mramorem. V roce 1770 byla brána upravena, padací most byl nově postaven uvnitř i vně brány a před bránou bylo vybudováno molo a široké schodiště. Během bitvy u ostrova Suomenlinna (jedna z bitev Krymské války) v roce 1855 byla brána poškozena a až do současnosti několikrát renovována a naposledy v roce 1998. U brány jsou umístěny 4 pamětní kamenné desky. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Královská brána na Wikimedia Commons
Kuninkaanportti

Kuninkaanportti or Kungsporten (lit. 'the king's gate' in Finnish and Swedish respectively) is the principal entrance to the Suomenlinna (Swedish: Sveaborg) fortress outside Helsinki. It is on the southernmost island of Suomenlinna, in front of the Kustaanmiekka strait, and is considered the main symbol of Suomenlinna. The gate was constructed from 1753 to 1754 at the place where King Adolf Frederick of Sweden anchored his ship when he was coming to inspect the construction of the fortress. The name "the king's gate" comes from this event. The gate is a typical fortress gate with cannon openings. There are wide steps leading to the gate, but in front of it is a drawbridge with a wide pit at both sides, to hinder climbing into the fortress. The gate was featured on the 1000 Finnish mark note in the last series, from 1986 to 2001. As a decoration, the sides of the gate feature four stone tablets whose Swedish-language text written by the fortress's designer, Augustin Ehrensvärd, reads: Här har konung Fredrik låtit läggs den första sten år 1748 Here laid King Frederick the first stone in the year 1748 Och konung Gustaf har lagt den sista sten år .. And here laid King Gustav the last stone in the year .. (the year is left unwritten, because Gustav III never arrived to lay the last stone) Sveaborg som rörer hafvet på den ena sidan och stranden på den andra, giver den kloke herravälde på både haf och land Suomenlinna, which touches the sea on one side and the shore on the other, gives the wise control both on sea and on land. Ifrån ödemarker äro desse Vargskiärsholmar ombytte till ett Sveaborg. Eftervard, stå här på egen botn, och lita icke på främmande hielp. From desolate lands, these Wolf Islands have been transformed into a Suomenlinna. Progeny, stand here on your own foundation, and do not rely on foreign help. External links Kuninkaanportti at the Suomenlinna home page Kuninkaanportti at the Finnish ministry of education
Kuninkaanportti

Kuninkaanportti, ou en suédois : Kungsporten, en français : porte royale ou porte du roi, est l'entrée principale de la forteresse maritime Suomenlinna, située sur six îles d'Helsinki, en Finlande. Elle se trouve sur Kustaanmiekka, l'île la plus méridionale de Suomenlinna, en face du détroit de Kustaanmiekka, et est considérée comme le symbole principal de Suomenlinna. La porte est construite de 1753 à 1754, à l'endroit où le roi Adolphe-Frédéric de Suède ancrait son navire lorsqu'il venait inspecter la construction de la forteresse. D'où son nom de porte du roi. La porte est typique des forteresses, avec des ouvertures de canon. Il y a de larges escaliers menant à la porte, mais devant la porte il y a un pont-levis et une large fosse des deux côtés, pour empêcher l'accès à la forteresse. La porte a été représentée sur le billet de 1000 marks finlandais, dans la toute dernière série, de 1986 à 2001. Pour décoration, les côtés de la porte comportent quatre tablettes de pierre qui ont été écrites, en suédois, par le concepteur de la forteresse, Augustin Ehrensvärd. Références Source de la traduction (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Kuninkaanportti » (voir la liste des auteurs). Portail d’Helsinki Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du patrimoine mondial Portail de la mer Baltique
Koningspoort (Suomenlinna)

De Koningspoort (Fins: Kuninkaanportti, Zweeds: Kungsporten) is een poort in het Suomenlinna-fort in de Finse gemeente Helsinki. De poort werd gebouwd in de jaren 1853-54 als de officiële ingang van de Suomenlinna. De locatie werd gekozen omdat de Zweedse koning Adolf Frederik hier in 1752 landde voor een inspectie van het zeefort. Tijdens de Krimoorlog raakte de poort zwaar beschadigd. De eerste grote renovatie van de poort vond plaats in 1925 voor een bezoek van de Zweedse koninklijke familie aan Finland. De laatste renovatie vond plaats in 1998 voor het 250-jarig jubileum van de Suomenlinna.
Kungsporten, Sveaborg

Kungsporten är den huvudsakliga ingången till fästningen Sveaborg, belägen på den sydligaste ön av Vargön sydost om Helsingfors i Finland. Porten är ansedd som den främsta symbolen för fästningen. Porten byggdes åren 1753–1754 på den plats där kung Adolf Fredrik kastade ankar med sitt skepp och steg i land för att inspektera arbetet med befästningarna 1748. Namnet är baserat på denna händelse. Porten är en typisk fästningsport med kanongluggar; till porten leder en bred trappa, men mitt framför porten finns en vindbrygga som skulle försvåra för ett eventuellt anfall. Porten fanns på den sista finska 1000-marks sedeln under åren 1986–2001. Minnesplaketter Som en extra dekoration sitter fyra skifferplattor infattade på bägge sidorna av porten. De utgör dels minnesskrifter, dels citat av fästningens skapare Augustin Ehrensvärd. De fyra plaketerna lyder: Här har konung Fredrik låtit lägga den första sten år 1748 Och konung Gustaf har lagt den sidste sten år ... Sveaborg, som rörer hafvet på ena sidan och stranden på den andra, gier Den kloke Herraväldet öfver både haf och land. Ifrån Ödemarken äro desse Vargskiärsholmar ombytte till ett Sweaborg. Eftervard stå här på egen botn och lita icke på Främmande hielp. Referenser Externa länkar Sveaborgs hemsida