NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Villamuseet Villa Rulludd

Villamuseum Villa Rulludd (finska: Huvilamuseo Villa Rulludd) är en finländskt kulturhistoriskt museum i Esbo. Vintervillan Alfred Kihlman köpte Rulludden 1873. Där hade snickaren Johan Johansson börjat uppföra ett vinterfordrat timmerhus. Detta bygge slutförde han till Alfred Kihlman till juni 1873. Huset var byggd efter en traditionell karolinsk rumsindelning med fem rum, kök, tambur och en öppen vind med fyra skrubbar och två vindskammare. Päijännestugan Sonen, prokuratorn Lorenzo Kihlman (1861-1949), byggde 1893 Päijännestugan, eller Sommarvillan. Den representerade en nyare byggnadstyp och var avsedd endast för sommarvistelse. Den var byggd av bräder, troligtvis delvis prefabricerat med delar från Sörnäs Snickeri AB, och placerad naturnära och vid strandkanten. I hörnet mot havet fanns två symmetriska öppna verandor, och också från salen var det en vidsträckt vy över havet. År 1901 tillbyggdes sommarvillan med ett torn, ritat av David Frölander-Ulf (1874–1947). De båda villorna förbands 1908 med en stor veranda. Vintervillan byggdes också ut efter ritningar av Hjalmar Åberg, varvid den fick en andra våning under ett mansardtak med en övre sal. Villa Rulludd var ett fritidshus för familjen Kihlman fram till 1980. Museum Villa Rulludd köptes 1980 av Esbo stad. Huset skyddades i detaljplan 1983 och enligt byggnadslagen 1989. Den representerar idag fyra olika arkitektoniska stilar, med olika form och olika byggnadsteknik. Villan renoverades efter några års förfall 1990–92 och användes för fester och tillställningar. År 2005 öppnades Villamuseet som en del av Esbo stadsmuseum i Villa Rulludds andra våning, där släkten Kihlmans sommarferier och villaliv på 1920- och 1930-talen presenteras. Källor Om Villa Rulludd på Esbo stadsmuseum webbplats Villamuseum Villa Rulludd på Nylands museiguide Externa länkar Villamuseum Villa Rulludds webbplats
Bågaskär

Bågaskär, bestående av Låga Bågaskär och Höga Bågaskär med Bågaskärsklobben i norr sammanbunden med en kort vägbank är en ö i Ingå i Finska viken i Finland. Öns areal är 21 hektar och dess största längd är 1 kilometer i sydväst-nordöstlig riktning. Ön höjer sig omkring 20 meter över havsytan. En lotsuppassningsstuga uppfördes på Bågaskär 1857. Det togs sedan i besittning av de ryska marinmyndigheterna och tjänade under första världskriget som observationspunkt. Under Vinterkriget upprättades en bevakningsstation vars manskap omfattade cirka 45 reservister på Bågaskär. Ön var även eldledningsplats för fästningen på Makilo. Den 4─5 juli, då Fortsättningskriget nyss brutit ut, angreps Bågaskär i flera omgångar av ryska jaktplan, som ville komma åt fyrskeppet Helsinki och två minsvepare som låg vid den befästa ön. En av minsveparna blev vrak och Helsinki blev svårt skadat. Den 12 december 1944 gick två tyska jagare på egna minor i Finska viken utanför Bågaskär, varvid flera hundra man omkom. En sjöbevakningsstation inrättades på Bågaskär 1944 och en meteorologisk station 1955. Sjöbevakningsstationen drogs in 2006. Bågaskärs verksamhetscenter Finlands Sjöräddningssällskap tecknade ett arrendekontrakt på 30 år och placerade egna båtar och en del av sin utbildning där. En kurscentral med lokaliteter för bland annat utbildning och inkvartering invigdes 2009. Källor Noter
Immeuble Aschan

La Maison d'Aschan (en finnois : Aschanin talo) ou Maison de la pharmacie (en finnois : Apteekin talo) est une maison historique de Pohjoisesplanadi à Helsinki en Finlande. Histoire La première maison Aschan est conçue par Gabriel Andsten dans le style Empire. La maison est construite au croisement de Pohjoisesplanadi et d'Unioninkatu, devant la pharmacie située dans son coin arrondi il y a quatre piliers doriques formant une colonnade. En 1877, la façade prend un Style néo-Renaissance selon les plans de Frans Anatolius Sjöström. Les piliers du coin sont alors enlevés. Ce premier bâtiment est démoli à la fin des années 1960. La maison Aschan est reconstruite de 1968 à 1971 selon les plans d'Aarno Ruusuvuori. La façade du nouvel édifice garde le style de Frans Anatolius Sjöström. Le nouvel immeuble accueille des bureaux de la ville d'Helsinki. De nos jours, on y trouve entre autres un restaurant. Liens externes Finna Helsingin kaupunginmuseo : Maison Aschan Liens internes Liste des bâtiments historiques d'Helsinki Références Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail d’Helsinki
Domus Litonii

La Domus Litonii ou Maison Litonius (en finnois : Litoniuksen talo) est un l'un des bâtiments historiques d'Helsinki construit au 50, rue Aleksanterinkatu dans le quartier de Kluuvi du Centre ville d'Helsinki en Finlande. Description La maison conçue par Gustaf Leander, est construite en 1845–1847. En 1877 et 1880, on lui ajoute des ailes supplémentaires dans la cour. En 1921, la maison Eckberg voisine est démolie pour ouvrir la rue Keskuskatu. En 1929 Valter Jung y ajoute un bâtiment d'aile plus bas. En 1936, la façade donnant sur Aleksanterinkatu est rénovée. Le grenier et le deuxième étage de la maison sont endommagés pendant les bombardements d'Helsinki de 1944. En 1955, une partie de l'aile basse et du bâtiment de la cour sont démolis pour faire place à la construction de la Rautatalo. De 1848 à 1877, l'édifice héberge l'école technique réelle d'Helsinki qui deviendra l'école supérieure technique d'Helsinki quand elle déménagera en 1877 pour le bâtiment nouvellement construit sur Hietalahdentori. Bibliographie (fi) Rajala, Panu, Unio mystica – Mika Waltarin elämä ja teokset, Helsinki, WSOY, 2011 (ISBN 978-951-0-38197-7), p. 896–899 Références Voir aussi Articles connexes Liste des bâtiments historiques d'Helsinki Liens externes Portail d’Helsinki Portail de l’architecture et de l’urbanisme
Forssa museum

Forssa museum är ett museum i Forssa i Egentliga Tavastland i Finland Museet grundades 1924 som ett lokalhistoriskt museum och var verksamt på olika adresser till andra världskrigets början. År 1945 öppnade det igen i nya lokaler och 1980 flyttade man in i företaget Finlayson före detta bomullslager på fabriksområdet. Museet skildrar Forssas utveckling från bondby på 1800-talet till en modern industristad och hur det enkla spinneriet växte till en textilfabrik kännetecknad av färggranna tyger. Axel Wilhelm Wahren anlade ett bomullsspinneri vid Forssa 1847 och utökade den med ett färgeri och ett väveri. År 1861 anlade han Finlands första textiltryckeri med mönster och tryckvalsar som importerats från olika europeiska länder. På 1930-talet började man att skapa sina egna mönster och från 1934 trycktes alla Finlayssons tyger i Forssa. Under fabrikens storhetstid mellan 1950 och 1990 tryckte man hundratusentals olika mönster. När fabriken successivt lades ned skänktes dess arkiv med mönsterteckningar och tryckprover till museet. Forssa museum utsågs till Årets museum i Finland år 2014. Källor
Jounin Kauppa

Jounin Kauppa (Finnish for Jouni's Store) is a supermarket and family business in the village of Äkäslompolo, Kolari in Finnish Lapland. The supermarket operates under the K-Market chain and brand, part of the Kesko conglomerate. The store has a surface area of 2 000 square meters, making it the biggest store under the Finnish K-Market chain. History The store was originally founded in 1950 by Jouni Kaulanen, in the downstairs of his house, where it operated until the 1980s. He kept the shop for over four decades, after which his children and wife continued operations. Since 2008, the store is managed by Jouni Kaulanen's grandson, Sampo Kaulanen. Generational shift The current manager of Jounin Kauppa, Sampo Kaulanen, is well known in Finland for his social media marketing and award-winning reality TV show. He is described as colorful, outspoken and likeable. He has been candid about receiving help from his mother with running the business after taking over and nearly going out of business due to financial pressures and personal struggles, such as addictions. Kaulanen also speaks openly about being diagnosed with ADHD and dyslexia. Sampo Kaulanen has arranged various contests under the brand of his store on social media, and the store also operates as a web e-commerce destination. Jounin Kauppa has over half a million followers on Facebook, and over 34 thousand followers on YouTube. References External links Media related to Jounin Kauppa at Wikimedia Commons Official Site (in English)
Église de Jésus-Christ des saints des derniers jours (Turku)

L’église de Jésus-Christ des saints des derniers jours (en finnois : Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkko ou finnois : MAP-kirkko) est une église mormone située dans le quartier de Mäntymäki à Turku en Finlande. Présentation L'eglise est située dans le virage de Mäntymäenaukio au bout de la rue Betaniankatu. L'édifice, commandé en 1966 et inauguré en 1967, a été conçu par les architectes Mirja Castrén et Heikki Castrén Le volume total du bâtiment est d'environ 9 000 mètres cubes et la surface au sol est d'environ 630 mètres carrés. L'extérieur du bâtiment de l'église et les murs intérieurs de la salle de banquet sont revêtus de brique brune de la société Kupittaan Savi. Les sièges sont en chêne. La salle de fêtes a été conçue pour être polyvalente afin que l'on puisse y jouer au ballon. À l'origine, le bâtiment comptait également neuf salles de classe, trois bureaux, une bibliothèque et un abri civil. Références Voir aussi Liens externes Carte Articles connexes Église de Jésus-Christ des saints des derniers jours Portail de l’architecture chrétienne Portail de la Finlande Portail du mormonisme
Medisiina D

Medisiina D est un bâtiment pour l'enseignement médical et la recherche situé dans le quartier I de Turku en Finlande. Présentation Le bâtiment est situé dans la zone du campus de Kiinamyllynkatu. La parcelle du bâtiment est limité à l'ouest et au nord par le centre hospitalier universitaire de Turku (TYKS), ainsi qu'à l'est par la Rantarata et la route nationale 1. Les travaux préparatoires au projet de construction ont commencé à la mi-octobre 2015, et les travaux d'excavation et de terrassement ont commencé en novembre 20165 et la construction du bâtiment s'est achevé à l'été 2018. Le concepteur principal du projet est l'architecte Janne Helin de Schauman Arkkitehdit Oy. Les installations sont réparties entre les opérateurs comme suit : District hospitalier de Finlande-Propre (VSSHP) 51 %, Université de Turku 31 %, Université des sciences appliquées de Turku 11 % Institut national de la santé et du bien-être (THL) : 7 % Le bâtiment et ses installations sont prévus pour accueillir 600 employés et 1 400 étudiants. La superficie brute du bâtiment est de 25 466 mètres carrés [4]. Le bâtiment compte huit niveaux plus un sous-sol et un étage technique du bâtiment. Les deux premiers étages sont des espaces publics ouverts. Le rez-de-chaussée abrite des amphithéâtres, des salles de réunion et un restaurant. Au premier étage se trouvent des laboratoires d'enseignement et une unité d'enseignement des soins dentaires. Aux étages 2 à 7, il y a des espaces de laboratoire et de bureau de différentes unités. Un laboratoire de biosécurité de niveau de biosécurité (en) BSL-3 sert à étudier les maladies infectieuses graves. Galerie Références Voir aussi Liens externes Articles connexes Portail de la Finlande Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de la médecine
Immeuble Merkurius

L'immeuble Merkurius (en finnois : Merkuriuksen liikepalatsi) ou immeuble Böckermann (finnois : Böckermannin talo) est une maison historique du quartier de Kluuvi à Helsinki en Finlande. Histoire Le marchand A. F. Böckermann et le constructeur H. W. Nordberg font bâtir un immeuble de 6 niveaux qui aussitôt construit est revendu à la société Merkurius. L'édifice est conçue par Selim A. Lindqvist et Elia Heikel en 1888, est bâti sur la Pohjoisesplanadi et terminé en 1890. Liens externes Finna (Helsingin kaupunginmuseo) : Böckermannin talo, Oy Mercurius; Pohjoisesplanadi 33 & Mikonkatu 1; Helsinki Liens internes Liste des bâtiments historiques d'Helsinki Références Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail d’Helsinki
Restaurang Kajsaniemi

Restaurang Kajsaniemi är en restaurang i Kajsaniemiparken i Helsingfors, som grundades av Catharina ”Cajsa” Wahllund 1827. Den var Finlands äldsta kontinuerligt drivna restaurang tills den stängde i januari 2019. Hela parken har fått sitt namn efter restaurangen. Helsingfors stad sålde byggnaden 2021 till restauratörerna Airi Kallio, Leo-Matti och Otto Kallio i Borgå. Byggnaden har sedan dess renoverats med målet att öppna restaurangen under namnet Cajsan Helmi ("Cajsas pärla") sommaren 2023. Historik Kajsa Wahllund kom 1819 från Åbo till Helsingfors och fick tillsammans med slaktaren Salomon Jansson tillstånd att inrätta en restaurang vid Allmänna promenaden. Till en början var det bara en liten kiosk som sålde förfriskningar, men 1839 byggde Kajsa Wahllund en restaurang på platsen. Denna blev särskilt populär bland studenterna. Parken hette först Klubbparken, men fick senare namn efter Kajsa Wahllund. Under 1800-talet var Kajsaniemi fortfarande en udde i Kajsaniemiviken med restaurangen längst ut på udden. Från 1850-talet byggdes järnvägen och centralstationens bangård på restaurangens västra sida, till största delen på fyllnadsmark i Tölöviken. Restaurangbyggnaden ritades av Carl Ludvig Engel. Den har därefter ändrats flera gånger. Rotundan och terrassen, som senare glasades in, tillkom i slutet av 1920-talet. Bildgalleri Källor
Petola Visitor Centre

Kuhmo Visitor Centre Petola in Kuhmo, Finland was founded to provide information about large carnivores in Finland. The centre provides information about their appearance, behavior, habitats, research, monitoring and folk legends. Visiting the centre is free, excluding guided tours. The permanent exhibition at the centre focuses on Finland's four large carnivores – bear, wolf, lynx and wolverine. Golden eagle and Finnish forest reindeer are also featured. Temporary exhibitions cover various other issues. Customer service at the centre provides information about hiking, other outdoor activities, nature conservation and nature reserves in Kuhmo and Kainuu. External links Kuhmo Visitor Centre Petola Virtual Petola
Lion of Parola

The Lion of Parola is a statue located at the edge of the Parolannummi military training ground in Parola area of Hattula, Finland, to honor the visit of Russian Emperor Alexander II, who inspected the Finnish troops in 1863. It is an element related to the Finnish national awakening. During this visit Alexander II met with Senator Johan Vilhelm Snellman, and this led to the decree that elevated the Finnish language to equal status with Swedish in the Grand Duchy of Finland. The statue was created by Swedish sculptor Andreas Fornander and was erected in 1868. Description The statue was made of alloy of about 50% lead, about 30% tin, and about 20% zinc, which was not well weather-resistant. Therefore, for better preservation, the statue was covered with bronze (and therefore it is usually described as a "bronze statue"). During the renovation of the statue in 2010-2011 it was discovered that the metal was considerably deteriorated, due to the composition of the alloy. At the same time, the pedestal was well preserved and only required minor cleaning and repairs. References
Лев Паролы

Лев Паролы (фин. Parolan leijona; также: Памятник Александру II в Хаттуле) — статуя льва на высоком постаменте, расположенная на краю военного полигона Пароланнумми в районе Парола города Хаттула, Финляндия. Статуя была установлена в честь произошедшего в 1863 году августейшего визита императора Александра II в Великое княжество Финляндское, которое тогда являлось частью Российской империи, на месте, где им проводился смотр войск. История создания Памятник был воздвигнут в 1868 году. Его автором выступил шведский скульптор Андреас (Андерс) Форнандер, который был известен, как анималист, но имел мало опыта в работе с монументальной скульптурой (в русских источниках автором памятника нередко называется финский скульптор Карл Энеас Шестранд). Возможно, именно неопытностью Форнандера (или же соображениями экономии), можно объяснить тот факт, что, вместо бронзы, памятник был отлит из сплава, состоящего примерно на 50% из свинца, на 30% из олова и на 20% из цинка. Несмотря на это, «Льва Паролы» обычно называют «бронзовой статуей». Фигура льва, относящаяся к иконографическому типу «Лев Медичи» установлена на высоком постаменте из серого финляндского гранита на трёхступенчатом основании, выполненном из того же камня. На одну из граней постамента нанесена надпись: Примерный перевод: «29.7.1863 Его Величество великий князь Финляндский Александр II инспектировал здесь финские войска». Восприятие и дальнейшая история Императорский визит 1863 года стал важным событием финской истории потому, что результатом встречи Александра II с сенатором Финляндского сената Юханом Вильгельмом Снельманом стало принятие указа, уравнявшего в Великом княжестве финский язык со шведским, который ранее господствовал в официальной сфере. Это, в свою очередь, стало важным этапом так называемого Финского национального пробуждения. Хотя памятник в Пароле установлен на месте военного смотра, а не на месте и не в честь встречи Александра II со Снельманом, в дальнейшем в Финляндии он начал ассоциироваться, в первую очередь, с этим событием. Это позволило Льву Паролы благополучно сохраниться до настоящего времени. В 2010—2011 годах статуя была отреставрирована, причём в ходе реставрации обнаружилось, что металл статуи значительно разрушился из-за состава сплава. Поэтому в ходе реставрации статуя была не только восстановлена, но и покрыта бронзой, предохраняющей сплав от дальнейшей коррозии. В то же время, массивный каменный постамент хорошо сохранился и потребовал лишь незначительной чистки и ремонта. Общая стоимость реставрации составила около 30 000 евро. Примечания
Maison Kiseleff

Maison Kiseleff (en finnois : Kiseleffin talo, en suédois : Kiseleffska huset) est un bâtiment situé au 27, rue Unioninkatu et au 28, rue Aleksanterinkatu dans le quartier de Kruununhaka à Helsinki. Histoire Le bâtiment a accueilli le premier magasin Stockmann. Johan Sederholm fait construire entre 1772 et 1778 une maison à 3 étages et au toit pentu au bord de Aleksanterinkatu. Le bâtiment sert de maison d'habitation. En 1806, le marchand Bernhard Manecke y installe une raffinerie de sucre que reprendra le commerçant Feodor Kiseleff à partir de 1812. La raffinerie déménage en 1821 pour Töölönlahti à cause des risques d'incendie. Le bâtiment est agrandi entre 1822 et 1824 selon les plans de Carl Ludvig Engel qui comprennent une aile supplémentaire donnant sur Unioninkatu. Stockmann achète le bâtiment en 1879 et Lars Sonck conçoit le magasin en 1911–1912. Le magasin fonctionnera dans ce bâtiment jusqu'en 1930 date à laquelle le nouveau grand magasin Stockmann sera terminé. Par la suite la Maison Kiseleff servira de poste de police. Références Liens externes (fi) « Les boutiques de la Maison Kiseleff » (consulté le 7 avril 2012) (fi) Petteri Kantokari, « Kiseleffin talo (Unioninkatu 27) » (consulté le 7 avril 2012) Articles connexes Liste des bâtiments historiques d'Helsinki Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de la protection du patrimoine Portail d’Helsinki
Kiseleffska huset

Kiseleffska huset är en byggnad i Helsingfors vid Senatstorget. I huset fungerade det första Stockmann-varuhuset. Varuhuset flyttade ut till den nuvarande varuhusbyggnaden år 1930. Numera finns det en galleria i Kiseleffska huset. Ursprungligen var huset uppfört 1772–1778 för köpman Johan Sederholm. Huset inrymde ett sockerraffinaderi, grundat av Bernhard Manecke 1806. Detta fortsattes av köpmannen Feodor Kiseleff från 1812, men flyttade till stranden av Tölöviken på grund av brandfaran 1823. Åren 1822–1824 förnyades huset efter ritningar av Carl Ludvig Engel. Stockmann köpte huset 1879 och Lars Sonck ritade dess butikshall 1911–1912. Varuhuset var verksamt i byggnaden fram till 1930, då det nuvarande Stockmannvaruhuset stod färdigt. Senare användes Kiseleffs hus av polisavdelningen och numera finns det en galleria i Kiseleffska huset. Bildgalleri Källor Noter
Parc Nacional de Rokua

El Parc Nacional de Rokua és el parc nacional més petit de Finlàndia, situat a la regió d'Ostrobòtnia del Nord. L'estació de tren més a prop és Utajärvi. En aquesta àrea creixen pinedes sobre sòl sorrenc i liquens que arriben als 12 cm d'alt. El parc conté tot de formacions geològiques que són resultat de l'acció de les glaceres, com drumlins, eskers, kettles, morrenes terminals etc. Enllaços externs «Plana web oficial» (en anglès). Arxivat de l'original el 2012-06-18. [Consulta: 13 juny 2012].
Rokua (národní park)

Rokua (Rokujský národní park, finsky Rokuan kansallispuisto) je národní park v provincii Severní Pohjanmaa ve Finsku. Je známý jako oblast morén a dun a divoce rostoucích borovic. Národní park byl založen roku 1956. Rozkládá se na území velkém 4,3 km². Ročně je navštíven přibližně 20 000 turisty. Odkazy Související články Rokua (oblast) Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Rokua na Wikimedia Commons www.luontoon.fi - Národní park Rokua (finsky)
Rokua Nationalpark

Rokua Nationalpark (finsk: Rokuan kansallispuisto) er en UNESCO-global geopark og nationalpark i regionen Norra Österbotten i Finland. Parken har et areal på 8,8 km². Beliggenhed Nationalparken ligger på den sydlige side af Rokuanvaarabakken, hvor gamle fyrreskove vokser i deres naturlige tilstand. Parken ligger inden for kommunerne Vaala, Muhos og Utajärvi og imellem byerne Oulu og Kajaani . Geologi Grundlaget for det baltiske skjold samt kvartnære landskabsformer ses i parken. Blandt de glaciale landskabsformer, der findes i parken, er: Drumlins Åse Moræneknolde Dødishuller Randmoræner Den post-glaciale udvikling har efterladt berme, kløfter, klitter og tørvemoser i parkområdet. Syvyydenkaivo Syvyydenkaivo, " Dybdernes kilde", er det dybeste dødishul i Finland, med en målt dybde på mere end 50 meter. Kilder og henvisninger Rokua National Park Rokua Geopark
Rokua National Park

Rokua National Park (Finnish: Rokuan kansallispuisto) is a UNESCO Global Geopark in the Northern Ostrobothnia region of Finland. Location The national park is located on the southern side of the Rokuanvaara Hill, where old pine forests grow in their natural state. The park lies within the municipalities of Vaala, Muhos and Utajärvi and in between the cities of Oulu and Kajaani. Geology The bedrock of the Baltic Shield as well as Quaternary landforms are displayed within the park. Amongst the glacial landforms found in the park are: Drumlins Eskers Hummocky moraines Kettle holes Terminal moraines Post-glacial development has left berms, ravines, dunes and peat bogs in the park area. Syvyydenkaivo Syvyydenkaivo, "the Well of the Depths", is the deepest kettle hole in Finland, with a measured depth of more than 164 feet (50 m). See also List of national parks of Finland Protected areas of Finland Rokua Geopark Rokua References External links Media related to Rokua national park at Wikimedia Commons Rokua National Park Rokua Geopark
Parque nacional de Rokua

El parque nacional de Rokua (en finés: Rokuan kansallispuisto)​ es un parque nacional a caballo entre las regiones de Ostrobothnia del Norte y Kainuu, en Finlandia. El parque nacional se encuentra en el lado sur de la colina Rokuanvaara, donde los bosques antiguos de pino crecen en su estado natural. Ocupa 4,3 kilómetros cuadrados, fue creado en 1956. Aproximadamente 23.500 personas lo visitaron en el año 2009. Véase también Geografía de Finlandia Anexo:Patrimonio de la Humanidad en Finlandia Referencias