NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Выборгский приборостроительный завод

Выборгский приборостроительный завод (ВПСЗ, п/я 20) — предприятие в городе Выборге времён СССР. Существовало с 1953 по 1999 годы. Адрес: ул. Данилова, дом 15. История В Финляндии История предприятия начинается с завода по производству мыла, который был основан в 1829 году семьей Альфтанов (Alfthan) в их усадьбе Кирьола (около современного поселка Советский). В 1839 году завод перенесён в выборгское предместье, называвшееся Хави. По месту нового расположения предприятие получило название Havi Oy Ab. Здесь производили стеарин, сальные свечи, мыло, серную кислоту. В 1863 году Альфтаны разорились и в 1866 году завод перешёл в собственность торгового дома Hackman & Ко, сохранив название. Производство стало расширять ассортимент товаров бытовой химии и косметических товаров. Завод успешно работал вплоть до советско-финской войны 1939 года. После окончания Второй мировой войны завод оказался разделён. Финское предприятие Havi по сей день выпускает свечи в местечке Рийхимяки. Мыловаренный завод в Выборге оказался на территории СССР. В СССР В 1940-м году Выборг попадает под контроль СССР, завод национализируется и получает название «Главпарфюмер». По итогам Великой Отечественной войны Выборг окончательно переходит под контроль СССР и завод после восстановления возобновляет работу как мыловаренное и косметическое производство. Завод выпускал мыло, свечи, кремы, духи, одеколон, стиральные порошки, клеи и изделия из пластмасс. В 1953 году завод резко меняет сферу деятельности, прекратив выпуск бытовой химии. В его цехах создается Выборгский приборостроительный завод, известный как почтовый ящик 20 Министерства электронной промышленности СССР. Уже во второй половине 50-х годов завод приступает к серийному производству растровых электронных микроскопов. Завод также выпускал широкий спектр электронного и механического оборудования для оборонных нужд и промышленности. Например, микро-ЭВМ Электроника Т3-29. В Российской Федерации После распада СССР завод остаётся без заказов основного потребителя своей продукции, Министерства обороны. В 1997 году завод объявлен банкротом, и в 1999 году его здания были распроданы разным покупателям. На территории завода фактически образовался бизнес-центр с множеством собственников и арендаторов отдельных помещений. Из них только две организации занимаются производственным бизнесом, унаследованным от приборостроительного завода. Это АО «Приборостроитель» и ООО «Трафо». Первое предприятие сохранило профиль деятельности приборостроительного предприятия, второе специализируется на изготовлении маломощных трансформаторов. Примечания
Hong Kong (warenhuisketen)

Hong Kong Group Oy was een Finse warenhuisketen. Het bedrijf werd opgericht in 1989 en was eigendom van het management van het bedrijf en particuliere Finse investeerders. Bij de groep werkten ongeveer 650 mensen. Geschiedenis De vestiging van het warenhuis in Vantaan werd bijna volledig verwoest bij een brand in de kerstnacht in 2010. Het bedrijf had aan het begin van 2017 betalingsproblemen en heeft een herstructurering aangevraagd. In mei 2018 maakte de Zweedse discountketen Rusta bekend Hong Kong te kopen. In mei 2020 maakte Hong Kong bekend dat de naam van het bedrijf was gewijzigd in Rusta Finland Group Oy, en dat de winkelnamen in juni 2020 zouden veranderen. Op 13 mei 2020 werden de eerste warenhuizen, in Lappeenranta en Kokkola, heropend onder de naam Rusta. In juni 2020 waren alle warenhuizen in Hongkong en de online winkel omgebouwd naar het merk Rusta.
RTV-Yhtymä

RTV-Yhtymä var en av Finlands största privatägda målarfärgs- och inredningskedjor. Företaget grundades 1951 och gick i konkurs 2025. Huvudkontoret fanns i Riihimäki i Egentliga Tavastland. Historia År 1951 köpte Karl Gustav Lindblom tillsammans med sin affärspartner färgbutiken Riihimäen Tapetti ja Väri. Namnet ändrades i början av 1970-talet till RTV-Yhtymä. År 1994 övergick företaget i familjen Lindbloms ägo. Ekonomiska problem Företaget lämnade in en ansökan om företagssanering till Birkalands tingsrätt i september 2024. Anledningen till ansökan var betalningssvårigheter orsakade av ekonomiska problem. Enligt företagets saneringsansökan var det ”sannolikt” att RTV-Yhtymä genom rekonstruktionsförfarandet kunde övervinna sin insolvens. Företaget trodde också att det genom saneringen skulle kunna sanera sin livskraftiga verksamhet. Saneringsansökan föregicks av stora ekonomiska svårigheter. Företaget meddelade att det skulle säga upp högst 59 anställda och väsentligt ändra anställningsvillkoren för 60 anställda. Enligt saneringsansökan hade företaget i september 2024 totalt 42 butiker på 40 orter i Finland. RTV-Yhtymä hade en omsättning på över 180 miljoner euro år 2023. Samtidigt gjorde företaget en förlust på nästan 9 miljoner euro. Företaget hade 785 anställda år 2023. Efter detta minskade antalet anställda avsevärt, i slutet av september 2024 hade företaget endast 601 anställda. Företaget drog, liksom andra specialbutiker inom byggbranschen, nytta av den snickarboom som orsakades av coronapandemin. År 2020 hade företaget en omsättning på 165,5 miljoner euro och en vinst på cirka 4,3 miljoner euro. Företaget gjorde fortfarande vinst år 2022, men år 2023 vände resultatet kraftigt till förlust. Enligt Rättsregistercentralens insolvensregister lämnade målarfärgs- och bygghandelskedjan in sin konkursansökan till Birkalands tingsrätt i januari 2025. Vid konkurstillfället den 7 januari 2025 hade man 24 butiker runt om i landet. Idrottssponsring RTV-kedjan var en betydande aktör inom idrottssponsring och knöt så sent våren 2024 ett mångårigt samarbetsavtal med bobollsligan Superpesis. I Pargas har kedjan bland annat sponsrat Pargas IF:s handbollsverksamhet under en längre tid. Butiker Källor
Savo Vocational College

Savo Vocational College is a vocational school run by the Savo Consortium for Education, operating at various campuses in the municipalities of Kuopio, Iisalmi, Varkaus and Siilinjärvi in Finland. In 2015, the vocational school had 5,721 students. On 1 October 2019, a campus in Kuopio was attacked by a perpetrator armed with a sword, leaving one dead and ten injured. The assailant was shot twice by the police and taken into intensive care soon after. References External links Website of Savo Vocational School
Joutjärvi Church

Joutjärvi Church (Finnish: Joutjärven kirkko) is a Lutheran church in the Möysä district of Lahti, Finland. It serves the eastern inner city neighbourhoods, with a total parish population of 16,500. Architecture Designed in 1960-61 and completed in 1962, the building is the work of local architect Unto Ojonen, responsible for many buildings in Lahti from the 1950-60s. The church design is characterised by its steeply pitched roof — something of an Ojonen signature feature — and slim belfry. The building complex integrates a parish hall and staff quarters. The exterior materials include yellow brick and slate, under a copper roof. The building was comprehensively refurbished in 2005–2006, and a new remote-operated church organ installed in 2014. Art The altar piece, titled Golgata ('Calvary'), and exterior relief Kymmenen neitsyttä, were created by sculptor Pentti Papinaho in 1963. The liturgical textiles were designed by Helena Vaari in 1990–1995. References External links Official website (in Finnish)
Kangasalahuset

Kangasalahuset (på finska Kangasala-talo) är en byggnad i centrum av Kangasala, färdigställd hösten 2014, med mötesrum för kommunfullmäktige och ett kulturcenter. Huset har en multifunktionssal och huset är byggt speciellt för musik och teater såväl som för bildkonstens behov. Ett konstmuseum öppnade i januari 2015 i kulturcentret. Framför huset ligger Kimmo Pyykös bronsskulptur Dialogi. Byggnaden ligger vid Kangasala bibliotek. Husbyggande och förvaltning Byggnaden ritades av Mikko Heikkinen och Markku Komonen, och projektet leddes av arkitekt Markku Puumala. Byggnadens fasad är byggd av betong och ytan är mörkbrun och verkar rostig. Skulptören Pertti Kukkonen har hjälpt till vid utformningen av huset. Husets kostnader var cirka 12 miljoner euro och det kommunala driftbidraget för huset är cirka en halv miljon euro per år . Byggnaden drivs av Kangasala-talo Oy, grundat 2013 och dess vd är Timo Kotilainen. Kangasalahusets sal (Kangasala-salen), har 290 platser. På salens vägg finns Kimmo Pyykös relief Mielen maisema. Huset har en Steinway-flygel för konserter. Kimmo Pyykkö konstmuseum Konstmuseet i Kangasalahuset kallas Kimmo Pyykkö konstmuseum . Konstmuseet är 400 m². På tredje våningen finns en permanent utställning med Kimmo Pyykös verk Vid ingången till konstmuseet, på ytterväggen, ligger Pyykös bronsverk Elämänkaari (Livets båge). Kritik Kangasalahuset väckte motstånd och en adress samlades mot det. Debatten mot och för huset var exceptionellt intensiv under besluts- och byggfaserna. Teemu Mäkis framträdande i huset den 7 mars 2015 orsakade stark diskussion och en demonstration. Referenser
Église de Leivonmäki

L'église de Leivonmäki (finnois : Leivonmäen kirkko) est une église luthérienne située à Joutsa en Finlande Architecture L'église, conçue par l'architecte Erkko Virkkunen, est inaugurée le 18 juin 1960. L'orgue à 12 jeux de l'église a été réalisé par la fabrique d'orgues de Kangasala. L'église a environ 300 sièges. Liens externes Site officiel Liens internes Liste des églises évangéliques luthériennes de Finlande Références Portail de l’architecture chrétienne Portail de la Finlande Portail du protestantisme
Munkkiniemi Pension

The Munkkiniemi Pension or the Munkkiniemi Boarding House (most recently the Munkkiniemi House of Education) is a building in Munkkiniemi, Helsinki, designed by Eliel Saarinen, which was completed in 1918 and located at Hollantilaisentie 11. Saarinen designed the building as well as its interiors. Along with the terraced houses on the other side of the street, the building represents the only concrete commission that resulted from Saarinen's Munkkiniemi-Haaga Plan of 1915. The building functioned as a boarding house only until 1923. In the following year, the National Defence University began its operation in the building, where it remained until 1940, when it was transferred to Santahamina. The building was then occupied by the headquarters of the Finnish Air Force until 1973. After that, the building was renovated, and in 1976 it was transferred to the State Education Centre. In 2002, the centre was incorporated and came to be known as HAUS Finnish Institute of Public Management Ltd. The main tenant was from 2004 the National Board of Customs, which initiated its educational functions there, later known as the Customs School. After the Customs School had moved to Pasila, HAUS moved to city center in January 2018 leaving the building mainly empty. The Helsinki City Government has passed a zoning plan in May 2019, according to which the building will be turned into apartments, with a total of 45 of them. The premises of the training center's restaurant will remain there. The outward appearance and the interiors of the building will change to some extent. The tower salon will be turned into an apartment, and some balconies will be built. The building is a protected one. Sources Pensionaatista Munkkinimen koulutustaloksi ['From a pension into the Munkkiniemi House of Education']. Helsinki: The Finnish National Board of Customs. 2009. References External links Munkkiniemin boarding house, Suomen Kuvalehti 22.02.1919, issue 8, p. 16, Digital sources of the National Library of Finland Johanna Luhtala, Markus Manninen, Kerttu Loukusa, Pyry Vihanninjoki: Rakennushistoriaselvitys – Munkkiniemen koulutustalo (Study of building history – Munkkiniemi House of Education), Arkkitehtitoimisto Schulman, 2012, 123 pages
Maison de retraite de Munkkiniemi

La Maison de retraite de Munkkiniemi (finnois : Munkkiniemen pensionaatti), de nos jours[Quand ?] Centre de développement Haus (finnois : Haus kehittämiskeskus), est un bâtiment situé dans le quartier de Munkkiniemi à Helsinki en Finlande. Histoire Le bâtiment de style jugend conçu par Eliel Saarinen et construit en 1918 a accueilli successivement: La maison de retraite de Munkkiniemi 1918 - 1923 L'école des Cadets 1924 - 1940 L'état-Major des forces aériennes 1941 - 1973 Rénovation 1974 - 1976 Le centre de formation de l’État - puis le centre de développement Haus Oy 1976- Notes et références Voir aussi Articles connexes Lien externe Eliel Saarisen suunnittelema Munkkiniemen pensionaatti, valmistui 1918. Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail d’Helsinki
Munksnäs pensionat

Munksnäs pensionat (nu Munksnäs kursgård) är en jugendbyggnad Munksnäs i Helsingfors. Huset är beläget på Holländarvägen 11. Det stod klar 1918 och planerades av arkitekt Eliel Saarinen. Han formgav även inredningen. Huset fungerade som pensionat bara fram till 1923. Då flyttade Kadettskolan in tills den flyttade till Sandhamn år 1940. Sedan övertog staben för Finlands flygvapen huset och verkade här under åren 1940–1973. Då renoverades huset och övergick till Statens utbildningsenhet. Utbildningen bolagiserade 2002 till HAUS kehittämiskeskus Oy. År 2004 blev tullstyrelsen huvudsaklig hyresgäst och Finlands tull använder byggnaden för sin utbildning vid sidan av HAUS kehittämiskeus Oy. Numera talar man om Munksnäs kursgård. Se även Munksnäs-Haga-planen Källor Pensionaatista Munkkinimen koulutustaloksi, Tullihallituksen koulutusyksikön julkaisu, Tullihallituksen offset 2009
Mätikkö

Mätikkö är en sjö i kommunen Sastamala i landskapet Birkaland i Finland. Sjön ligger 58,3 meter över havet. Arean är 81 hektar och strandlinjen är 6,08 kilometer lång. Sjön ingår i Kumo älvs huvudavrinningsområde. Den ligger omkring 40 km väster om Tammerfors och omkring 180 km nordväst om Helsingfors. Öster om Mätikkö ligger Uotsola. Mouhijärvi kyrka ligger ett stycke öster om sjön. Källor
Pont de Tattarisuo

Le pont de Tattarisuo (en finnois : Tattarisuon silta) est un pont du quartier de Mellunkylä à Helsinki en Finlande. Description Le pont en dalle de béton enjambe la Lahdenväylä à proximité de la zone industrielle de Tattariharju dans la section de Kivikko. Le pont traverse la couche de tourbe sous la route nationale 4 et est presque complètement invisible, c'est-à-dire une sorte de pont caché. Le pont de Tattarisuo est le deuxième plus grand pont de Finlande en termes de superficie, le plus grand étant le pont de Tähtiniemi. La superficie totale du pont est de 20 330 m2, la longueur est de 470 mètres et la largeur varie de 36 mètres à 50,5 mètres. Le pont en tuiles a 84 ouvertures et sa plus longue portée est de 5,8 mètres. La construction du pont s'est achevée en 1970. Vues du pont Bibliographie (fi) Aitta, Seppo (ed.), Siltojemme historia, Helsinki, Suomen Rakennusinsinöörien Liitto RIL ry, 2004 (ISBN 951-758-446-6) Références Voir aussi Articles connexes Liste de ponts de Finlande Liens externes Carte Portail des ponts Portail des transports Portail d’Helsinki
Maison de la musique d'Helsinki

La Maison de la musique d'Helsinki (finnois : Helsingin musiikkitalo, suédois : Musikhuset i Helsingfors) est un centre de concerts et un centre musical situé rue Eero Erkonkatu dans le quartier Töölönlahti à Helsinki et près de la bibliothèque centrale d'Helsinki Oodi. Présentation La Maison de la musique d'Helsinki est située en bordure de la place du citoyen et du parc Makasiinipuisto sur le site des anciens entrepôts des chemins de fer finlandais. Le bâtiment accueille aussi des activités de l'Académie Sibelius, des cafés et un restaurant. La Maison est la propriété de l'État finlandais par l'intermédiaire des Propriétés du Sénat. Le montant initial du projet est de 140 millions d'euros. Salles L'édifice dispose de 6 salles de concert: Œuvre Dans le hall principal est accrochée l'œuvre Gaia de Kirsi Kaulanen (fi). Chorale Le centre de musique a une chorale regroupant 80 chanteurs. Le directeur de la chorale est le compositeur Tapani Länsiö (fi) Historique 1992 : Lancement du projet 1994 : Début de la conception 1999 à 2000 : Deux projets de conception en compétition 2002 : Acceptation du projet par le Conseil municipal de Helsinki. 2007 : Le bureau de la Maison de la musique accepte la réponse à appel d'offres de la société SRV. 2008 : Pose de la première pierre par le Ministre des finances Jyrki Katainen 2011 : Le bâtiment est terminé. Galerie Construction L'extérieur L'intérieur Notes et références Voir aussi Article connexe Liste de musées en Finlande Liens externes (fi + sv + en) Site officiel Images Portail des musées Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de la musique Portail d’Helsinki
Muziekhuis van Helsinki

Het Muziekhuis van Helsinki (Fins: Helsingin musiikkitalo/ Zweeds: Helsingfors Musikhuset) is concertgebouw in de Finse hoofdstad Helsinki gelegen aan de belangrijke Mannerheimweg. Het gebouw huisvest ook de Sibeliusacademie en is het gebouw waar zowel het Fins Symfonisch Radio Orkest als het Filharmonisch Orkest van Helsinki speelt. Geschiedenis In 1994 werden plannen uitgewerkt voor de bouw van een nieuw concertgebouw, hiervoor werd een competitie uitgezet die in 2000 gewonnen werd door architectenbureau LPR architects. Het gebouw was gepland op de plaats van het voormalige depot van VR-Yhtymä. De sloop daarvan stuitte op enig verzet. De bouw begon in 2008 en het gebouw werd officieel geopend op 31 augustus 2011.
Musickitalo

Musiikkitalo – sala koncertowa w Helsinkach. Historia W 2002 roku Rada Miasta postanowiła przeznaczyć pod budowę sali koncertowej działki z opuszczonymi magazynami kolejowymi. Mieszkańcy protestowali ponieważ organizowano w nich imprezy kulturalne. W 2006 roku większość zabytkowej zabudowy została zniszczona podczas pożaru. Podczas porządkowania terenu po pożarze zdecydowano się pozostawić cześć zabudowań jako rodzaj pomnika przypominającego o dawnej funkcji tego terenu. W 2018 roku w tym miejscu ustawiono „Massa” autorstwa Akseliego Leinonena. Jest to pusty ceglany kwadrat o powierzchni 200 m² z wgłębieniem pośrodku. W 2000 roku konkurs na projekt sali koncertowej wygrała firma LPR-Arkkitehdit za projekt „a mezza voce”. Autorami byli: Marko Kivistö, Ola Laiho i Mikko Pulkkinen. Budowę rozpoczęto w 2006 roku, a otwarcie miało miejsce w sierpniu 2011 roku. Centrum Muzyki jest siedzibą Helsingin kaupunginorkesteri (Helsińskiej Orkiestry Symfonicznej) oraz Radion sinfoniaorkesteri (Orkiestry Symfonicznej Fińskiego Radia). Z budynku korzystają także studenci i pracownicy Akademii Muzycznej im. Jeana Sibeliusa. Akustykę sali koncertowej zaprojektował Yasuhisa Toyota. Przypisy Bibliografia Katarzyna Szulc: Powojenny spór o tożsamość architektoniczną Finlandii. Poznań: 2023, s. 192–207. Nieznane pola: "zarchiwizowano" oraz "archiwum".
Хельсинкский Дом музыки

Хельсинкский Дом музыки (фин. Helsingin Musiikkitalo, швед. Musikhuset i Helsingfors) — открытый в 2011 году музыкальный культурный центр в Хельсинки (Финляндия). Расположен на берегу залива Тёёлё. Хельсинкский Дом музыки открылся 31 августа 2011 года. История строительства Дом музыки строился 12 лет, финансирование проекта осуществлялось совместно городскими властями столицы Финляндии, финской национальной телерадиовещательной компанией Yleisradio Oy и Senaatti-kiinteistöt (компанией по управлению недвижимостью при Министерстве финансов Финляндии). Всего на строительство Дома музыки от государственных структур поступило около половины от общего объёма финансовых средств, 28 % вложил Хельсинки, остальные средства были получены от Хельсинкского филармонического оркестра, Симфонического оркестра Финского радио и Академии имени Сибелиуса. Общая стоимость проекта составила около 200 миллионов евро. Проект создания в Хельсинки музыкального культурного центра изначально подвергался различной критике. В частности, говорилось о том, что государственные деньги будут потрачены на элитарное искусство, то есть деньги, принадлежащие всем, будут потрачены на такое искусство, которых смогут воспользоваться не все. Другим аргументом противников проекта была дисгармония между достаточно скромной архитектурой сооружаемого Дома музыка и находящегося рядом величественного здания Парламента. Ещё одним аргументов противников была историческая ценность складов, на месте которых планировалось построить здание Дома музыки. Разработкой акустических систем Дома музыки занимался всемирно известный японский специалист по акустике Ясухиса Тойота. Концертные залы и другие помещения В Доме музыки имеются пять залов — Большой зал, рассчитанный на 1700 зрителей, и четыре небольших зала, для камерного музицирования, для современного танца, для музыкальных экспериментов, джаза и народной музыки, а также органный зал с двумя большими и двумя малыми органами. Для выступлений будет также использоваться часть нижнего фойе, где можно установить 90 стульев. Помимо мест для выступления, в Доме музыке имеются конференц-зал, а также учебные аудитории Академии имени Сибелиуса. Примечания Ссылки musiikkitalo.fi — официальный сайт Дома музыки в Хельсинки (Дата обращения: 11 февраля 2012) Зарецкая Ж. Дом музыки в Хельсинки: Курс на общедоступность . «Фонтанка.ру» (5 сентября 2011). Дата обращения: 11 февраля 2012. Musiikkitalon runko on jo melkein valmis Архивная копия от 12 августа 2011 на Wayback Machine // Helsingin Sanomat. — 11 февраля 2012. (фин.) (Дата обращения: 11 февраля 2012)
Musikhuset i Helsingfors

Musikhuset i Helsingfors (finska: Helsingin musiikkitalo) ligger vid Tölöviken i Helsingfors. Huvudfinansiärer för huset är Helsingfors stad, Rundradion och Senatfastigheter. Det 30 700 m² stora Musikhuset är ritat av Marko Kivistö, Ola Laiho och Mikko Pulkkinen på den Åbobaserade arkitektbyrån LPR-Arkkitehdit. Konsertsalen rymmer 1650 åhörare och är i vingårdsform, det vill säga med orkesterscenen i mitten. Det finns också ett musikbibliotek, en restaurang samt undervisningsutrymmen. Verksamma i Musikhuset är Sibelius-akademin, Helsingfors stadsorkester och finländska Radions symfoniorkester. Musikhuset invigdes den 31 augusti 2011. Källor Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från finskspråkiga Wikipedia, Helsingin Musiikkitalo, tidigare version. Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Musikhuset i Helsingfors. Musikhusets i Helsingfors webbplats Arkitekternas webbsida med några bilder Skulpturern Gaia av Kirsi Kaulanen
Cafe Regatta

Cafe Regatta is a café in Taka-Töölö, Helsinki, Finland. The café building is a small red log cabin that has been located in the same place on the Merikannontie street, on the shores of the Taivallahti bay, since 1887. There are several attractions nearby, such as the Sibelius Monument, the Töölö Rowing Stadium (built for the 1952 Summer Olympics), and the old Villa Humlevik. The café was originally a fishing shed of Paulig's coffee business family in the late 19th century. Cafe Regatta is small indoors, but weather permitting, there are more seats on the café's terrace, which offers sea views. The owner and the terrace of the café have been originally decorated with various utensils and signs. The café's terrace has a fireplace for frying sausages. In addition to café products, Regatta's selections include equipment rental; during the summer season, a canoe, kayak, rowing boat or SUP board can be rented from the café. The café is mentioned on various tourist sites presenting Helsinki, so in addition to locals, there are also a lot of foreign tourists visiting there. Tripadvisor has received a number of reviews and a high rating of 4.5 out of 5 stars. Cafe Regatta also won the title of the best café in the city in the 2014 big restaurant vote of the City magazine. See also Allas Sea Pool Café Ekberg Robert's Coffee References External links Cafe Regatta - Official Site (in English) Cafe Regatta at Facebook Cafe Regatta at Google Maps Coffee portal