S:ta Katarina kyrka, Lammi

S:ta Katarina kyrka, eller Lammi kyrka, är en medeltida gråstenskyrka belägen mitt i Kyrkbyn i Lammi. Kyrkan är helgad åt den heliga Katarina av Alexandria och byggdes på 1510-talet. Årtalet 1444 på innerväggen skrevs dit först på 1920-talet. Lammi kyrka är en nationellt värdefull kulturmiljö. Kyrkan och inredningen Kyrkan byggdes troligen under början av 1500-talet, liksom andra kyrkor i Tavastland. Den bär stora likheter med kyrkorna i Hollola och Vånå och man antar att det är samma okända mästare som står bakom S:ta Katarina kyrka. Många finländska kyrkor förknippas med jättar. I Lammi berättas det att när jättarna byggde kyrkan stal de stenar där de kom över dem. Då stannade två resande för att låta hästarna vila och dricka. När jättarna såg deras lass av kvarnstenar, tog de stenarna och murade in dem i väggen. De stora kvarnstenarna kan man se ännu idag i västgaveln. Den verkliga förklaringen är troligen att någon tog dit kvarnstenar som en del av sitt dagsverke. På grund av kronans indragningar av kyrkans egendom under reformationen kom aldrig valven att slås. I stället hade kyrkan ett tunnvalv av trä. Kyrkan hade huvudaltaret i öster och det fanns sidoaltaren. Flera helgonstatyer, från kyrkan, har bevarats i Tavastehus slottsmuseum. Ett förgyllt ciborium av koppar finns i Nationalmuseet Helgonbilderna hade donerats till Tavastehus museum Invändig ombyggnad De medeltida dragen försvann med många ombyggnader. År 1890 lät församlingen arkitekten Josef Stenbäck bygga om hela interiören. Hela interiören fick då en nygotisk prägel helt i trä. Läktare byggdes på både norra och södra långväggarna och för att de skulle vara stabila hölls de uppe av många pelare. Lösningen kritserades som en "plearskog". Färgsättningen blev också mörk, varför hela kyrkan blev dyster och visuellt trång. Kyrka präglad av eld Nära ögat julen 1813 Kyrkan är förknippad med tragiska händelser när panik uppstår. Tio personer trampades ihjäl i kyrkan när det uppstod panik då ett ljus fallit under julottan. Ljuset förorsakade ändå ingen brand Människorna hade trampats ihjäl då dörrarna skulle öppnas inåt men folkmassan tryckte på. Denna händelse kom att räknas som en av orsakerna till att det bestämdes att dörrar i offentliga lokaler skall öppnas utåt. Detta är ännu fallet i Finland. Krigshändelserna 1918 Under slutskedet av finska inbördeskriget, den 29 april 1918 brann kyrkan och den intilliggande klockstapeln. Den röda sidan hade använt klocktaplen som vapenlager. När framryckande trupperna från den tyska Östersjödivisionen konstaterade att de inte kunde hålla ställninganra började man gräva ner vapnen, men konstaterade att tiden var för knapp. Därför satte man eld på klockstapeln men branden spred sig också till kyrkan. Branden förstörde bland annat predikstolen från 1690-talet, den fina medeltida kyrkklockan och en del av församlingens arkiv. Endast de medeltida gavlarna och väggarna stod kvar. Kyrkan reparerades ochtogs på nytt i bruk vid midsommaren 1920. Årtalet 1444 som då skrevs på väggen är hämtat från de pastorala anteckningar som publicerades av biskop Otto Immanuel Colliander. Återuppbyggnad med medeltida inspiration Efter branden byggdes kyrkan om av arkitekten Usko Nyström, som längtade efter att få krona sin arkitektbana med ett grandiost verk. Eftersom kyrkans inre var totalförstört fick han fria händer, vilket han också utnyttjade. Kyrkan fick fyra magnifika valv av betong. Valven sträcker sig ända ner till golvet och betydligt högre än tidigare valv. Läktaren byggdes också av betong utan pelare. Väggmålningarna och takmålningarna målades delvis av konstnären Bruno Tuukkanen, assisterad av B. Liukko och I. Grönvall. Krucifixet, altarets trädekorationer, den tredelade triptyken, de sjuarmade ljusstakarna och predikstolen skulpterades i medeltida anda av den österrikiskfödde Johann Friedl, som var skulpturlärare vid Ateneum. Predikstolen tillverkades av det lokala snickeriet Nyberg. Allt är målat i klara färger, precis som i de medeltida kyrkorna. Träaltaret, altarräcket och bänkarna tillverkades i Nybergs snickarverkstad i Lammi. Den nya klockstapeln byggdes helt i sten och taket var gjort av takspån. De nya klockorna donerades av staten från militärkyrkan i Papulakasernen i Viborg. Konsthistorikern Eija Ruske har konstaterat att branden förstörde en ganska tråkig kyrksal, men gav upphov till en av de mest orginella kyrkosalarna i Finland. Senare renoveringar Den senaste renoveringen, ritad av arkitekten Virpi Tervonen, slutfördes år 2002. Stil Kyrkan representerar den senmedeltida övergångsstilen. Exteriören är autentiskt medeltida och interiören återspeglar 1920-talet. Även tegelstenarna i de yttre gavlarna är dekorerade på olika sätt. Västra gaveln har ett stort gotiskt runt fönster. Orgel Orgeln med 28 stämmor tillverkades av Kangasala orgelfabrik och installerades i Lammi kyrka år 1967. Lammi kyrka på frimärken Bilden av Lammi kyrka har förekommit på ett finskt frimärke, det så kallade universalfrimärket, tre gånger: på 30- och 50-marksfrimärkena före valutareformen 1963 och sedan på 50-pennisfrimärket 1963. Bilder Litteratur Kotiseutumme Hattula-Hauho-Kalvola-Lammi-Tuulos 2005–2006. Oy Botnia-Foto Ab. 2006.Sid = 756–757. ISBN = 952-5176-58-4 Hiekkanen, Markus: Suomen keskiajan kivikirkot. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2007. ISBN 978-951-746-861-9 Källor