NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Morgonlandet

Morgonlandet ou Morgonland est une île de l'archipel finlandais à Kimitoön en Finlande. Géographie Morgonlandet est située à environ 12 kilomètres au sud-ouest de la pointe sud de Hankoniemi, à environ 19 km au sud-est de Rosala et à environ 12 km à l'est du phare de Bengtskär. L'île est une île rocheuse d'environ 15 hectares. L'île appartient entièrement à la réserve naturelle du parc national de l'archipel. Notes et références Voir aussi Articles connexes Archipel finlandais Liens externes Carte Portail de la Finlande Portail des îles Portail de la mer Baltique
Morgonlandet

Morgonlandet eller Morgonland är en liten ö i Skärgårdshavet i Finland. Namnet torde komma från dialektordet moring som betyder ungsäl (vikare). Ön tillhör Kimitoöns kommun i Egentliga Finland och ligger i Hitis mellan Hangö och Bengtskär. Ön har aldrig haft fast bosättning, men fiskare från Hitis har upprätthållit en fångststuga, där de tillfälligt övernattat vid jakt- och fisketurer. Med mynning västerifrån finns en grund hamnvik för mindre båtar, men vid kraftig sydväst är den också otrygg. Sommartid ordnade fiskelaget ibland utflykter till ön, med vägkost och spelemän som spelade upp till dans på en stor slät stenhäll som fanns vid ett litet träsk (numera igenvuxet] på södra sidan av ön. Vid utbrottet av fortsättningskriget stationerades en handfull män där för att hjälpa med eldledning och spaning mot Hangö, som i det skedet var besatt av Sovjetunionen. De hade ingen egen båt med sig, utan var beroende av transport från Örö. Efter bara några veckor angrep en enhet från sovjetstyrkorna med flera hundra man. Eldledarna försökte gömma sig, men upptäcktes någon timme senare och var tvungna att ge sig inför övermakten, utan att ha hunnit få hjälp från Örö. Männen hamnade i sovjetisk krigsfångenskap, som bara en av dem överlevde och kunde återvända för att förtälja berättelsen. Att Morgonland fallit i fiendens händer gjorde att garnisonen på Bengtskär förstärktes vilket blev avgörande för slaget om Bengtskär Ön ägdes samfällt av Hitis fiskelag, men 1950 exproprierade försvarsmakten den och byggde en stor bunker, några kanonlavetter och några anspråkslösa baracker. Idag har militären ingen verksamhet på ön, och den har övergått i Finlands forststyrelses ägo, men försvarsmakten arrenderar fortfarande de områden som deras anläggningar står på. Hangöudds skärgårdsjaktförening arrenderar i sin tur fiskevattnen, som ännu tillhör Hitis fiskelag, och har iståndsatt en stuga med bastu som står till besökares förfogande. Den i Finland mycket sällsynta orkidén majnycklar växte på ön 1985—2007. Källor Externa länkar Hangö västra fjärd (karta) – Lantmäteriverket (Finland) Kontrollerad länk 5 februari 2017. Morgonlandet (bildgalleri) – www.nortfort.ru (engelska) Läst 5 februari 2017.
Munkkiniemen yhteiskoulu

Munkkiniemen yhteiskoulu (finska för "Munksnäs samskola"), MYK, är en finskspråkig privat gymnasieskola i stadsdelen Munksnäs i Helsingfors där det även ordnas undervisning i högstadiet. Skolan grundades år 1938 i dåvarande Hoplax kommun som år 1946 blev en del av Helsingfors. Aki Holopainen är skolans rektor sedan 1998. Politikern Jussi Saukkonen var rektor mellan 1949 och 1972, dock största delen av tiden upptagen av olika sysslor som heltidspolitiker (riksdagsledamot, partiledare, undervisningsminister). Referenser
Mässkär

Mässkär är en ö i yttersta havsbandet utanför Jakobstad i Finland. På ön finns Mässkär naturstation som är en före detta lots- och sjöbevakningsstation. Den ägs av Forststyrelsen, som bland annat har sommarcafé och -restaurang i byggnaderna. Stationen är öppen sommartid, samt därutöver enligt överenskommelse. Förutom naturstationen finns det cirka 50 privata sommarstugor på Mässkär. På ön finns också en gästbrygga. Till Mässkär hör den alldeles intilliggande mindre ön Lilla Mässkär. Politikern Anna-Maja Henriksson är sommarboende på Mässkär. Se även Mässkärs båk Källor
Silo de Toppila

Le silo à copeaux de bois de Toppila (en finnois : Toppilan hakesiilo) est un ancien silo conçu par Alvar Aalto et situé dans la section Toppila de la ville d'Oulu en Finlande. Présentation L'usine de cellulose de Toppila a été construite dans les années 1930. Conçu par Alvar Aalto, le silo a été achevé en 1931. Le silo appartenait aux bâtiments Toppila Oy de l'usine de cellulose Toppila. L'usine a cessé ses activités en 1985. Au tournant des années 1980 et 1990, la zone nommée Meri-Toppila devait devenir une zone résidentielle pour 2 000 habitants. La valeur de la zone et des zones balnéaires voisines a été prise en compte et les plans prévoyaient la construction d'une zone résidentielle de haute qualité. La Direction des musées de Finlande a classé les anciens bâtiments de Toppila Oy comme un Site culturel construit d'intérêt national, et la préservation du parc immobilier ancien de valeur culturelle et historique a également été prise en compte dans les projets. Le silo était à vendre et la ville d'Oulu cherchait une utilisation et un rénovateur. Lors d'une vente aux enchères organisée en août 2020, la fondation espagnole Factum Foundation a acheté le silo 6 251 euros pour le restaurer. La Fondation Factum et l'Université des sciences appliquées d'Oulu prévoient un centre de recherche et de formation pour le silo « Aaltosiilo for Digital Preservation », qui se concentre sur la préservation du patrimoine industriel et de ses effets environnementaux. Intérêt architectural Comparé à d'autres sites d'Alvar Aalto, le silo de Meri-Toppila a été laissé de côté et constitue un bon exemple de la difficulté de réutiliser un bâtiment. Le silo peut cependant être considéré comme une rareté. Il ne reste plus beaucoup de bâtiments d'Alvar Aalto des années 1930, ainsi, par exemple, un entrepôt similaire dans la zone de l'usine de Sunila a été démoli il y a dix ans. L'usine de cellulose de Toppila est le premier site industriel d'Alvar Aalto. L'idéalisation de la technologie dès les premiers stades de sa carrière, une interprétation technographique et moderniste et une composition purement fonctionnelle peuvent être observées dans le silo. Le bâtiment du silo en forme de cathédrale, qui rappelle le style expressionniste allemand, est complètement différent des autres silos cylindriques construits à la même époque dans le monde. Références Voir aussi Liens externes Vue aérienne Alvar Aallon piirtämän siilon sisärakenteiden purkamiselle myönnettiin Oulussa lupa Articles connexes Liste de centrales hydroélectriques en Finlande Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de la Finlande
Navigationsskolan i Mariehamn

Navigationsskolan i Mariehamn, Åland uppfördes under åren 1937–1938 efter ritningar av arkitekt Lars Sonck. 1972 byggdes skolan om och arkitektfirman Elma och Erik Lindroos ritade ett mer indraget torn med en mast på toppen, som användes i skolans undervisning i navigation. Befälsutbildningen som fortfarande bedrivs i byggnaden har genomförts av olika läroinrättningar. Före 1944 hette den Högre navigationsskolan i Mariehamn, mellan 1944 och 2002 Ålands sjöfartsläroverk och sedan 2003 är den en del av Högskolan på Åland och Alandica Shipping Academy. Se även Sjöfartsutbildning på Åland Publikationer om byggnaden Navigationsskolan – arkitektur eller kitsch?, Jan Kåhre, utgiven 2019, okänd utgivare Se även Navigationsskolor Referenser
Rastis

Rastis är ett kommunalt allaktivitetshus och kulturcentrum i stadsdelen Nordsjö i östra Helsingfors. Centret är beläget strax intill Nordsjö metrostation och inhyser svenskspråkigt dagis, grundskola (Nordsjö lågstadieskola, årsklasser 1-6) och ungdomsgård. Tidigare fungerade även en kulturbyrå i fastigheterna, men verksamheten flyttades 2010 till Nordhuset, ett stenkast från Rastis. Historia Svenskspråkig skolverksamhet har funnits i Nordsjö sedan 1883, först privat och sedan 1923 kommunalt. Verksamheten var länge uppdelad mellan en gammal byskola på Strandstensvägen norra Nordsjö för lägre klasser och utrymmen i en finskspråkig skola vid Rödstensvägen. Helsingfors stadsstyrelse beslöt i januari 1996 att bygga ett allaktivitetshus för skola, dagvård och ungdosmverksamhet. Sedan Rastis invigning på Svenska dagen 1997 centrerar fastigheten svenskspråkig undervisning i Nordsjö, som utgör Helsingfors största stadsdel. Centreringen ses som viktig för den svenskspråkiga lokalbefolkningens samhållning. Byggnaden Rastis är planerad av arkitekt Carl-Johan Slotte. Interiören innefattar skulptur och rum namngivna av bild- och performancekonstnären Jan-Erik Andersson, som också skrev en saga som koncept för husets konst. Verken utformades interaktivt med skolelever. Referenser Externa länkar Holmen där regnbågen bor, saga av Jan-Erik Andersson Daghemmet Rastis Nordsjö Lågstadieskola Ungdomsgården Rastis NoRa Nordsjö Rastis föräldraförening rf
Église d'Hakavuori

L'église d'Hakavuori (finnois : Hakavuoren kirkko), est une église luthérienne située dans le quartier de Pohjois-Haaga à Helsinki. Histoire L'église conçue par Eevi Aho est inaugurée le 8 septembre 1963 par Martti Simojoki. Une aile est ajoutée à l'édifice en 1987. Le clocher a une hauteur de 30 mètres, il possède 3 cloches fondues par la fonderie Josef Pfundner à Vienne en 1962. Le retable est une statue du Christ sur la Croix sculptée en bronze par Harry Kivijärvi en 1959. Derrière l'autel se trouve le relief en bronze réalisé en 1985 par Toivo Jaatinen. Dans la salle paroissiale le relief en brique de Pekka Kontio date de 1967. L'orgue à 27 jeux est fabriqué en 1965 par fabrique d'orgues Veikko Virtanen. Références Liens internes Liste des églises évangéliques luthériennes de Finlande Liens externes Portail de l’architecture chrétienne Portail d’Helsinki Portail du protestantisme
Norra Haga kyrka

Norra Haga kyrka (finska: Hakavuoren kirkko) är en kyrkobyggnad i Helsingfors, belägen i stadsdelen Norra Haga på Tolarivägen. Kyrkan används av Lukas församling, som är en av de svenska församlingarna i Helsingfors. Kyrkan byggdes i rödtegel mellan åren 1961 och 1963 efter ritningar av arkitekt Eevi Aho. Kyrkans orgel är gjord av V. Virtanens orgelbyggeri 1965. Kyrkan rymmer cirka 550 personer. Externa länkar Kirkkoesittelyt - Hakavuoren kirkko (finska)
Église d'Uusikaupunki

La nouvelle église d'Uusikaupunki (en finnois : Uudenkaupungin uusi kirkko) est une église située à Uusikaupunki en Finlande. Description L'église en briques conçue par Georg Theodor von Chiewitz est de style néogothique. Elle peut accueillir 1200 personnes. Le retable est peint par Robert Wilhelm Ekman. Références Liens externes (fi) « Kirkot ja kiinteistöt », Paroisse de Uusikaupunki (consulté le 7 mai 2014) Liens internes Liste des églises évangéliques luthériennes de Finlande Portail de l’architecture chrétienne Portail du néo-classicisme Portail de la Finlande Portail du protestantisme
Nystads nya kyrka

Nystads nya kyrka är en kyrkobyggnad i den finländska staden Nystad i landskapet Egentliga Finland. Kyrkobyggnaden Kyrkan är en långhuskyrka. Den byggdes i tegel i nygotisk stil mellan åren 1858 och 1863, och invigdes 1864. Arkitekten var Georg Theodor Chiewitz. Inventarier Kyrkans altartavla är målad av R. W. Ekman. Orgeln med 27 stämmor är byggd av Marcussen & Søn i Åbenrå, Danmark år 1865.
Närpes gymnasium

Närpes gymnasium är ett gymnasium beläget i Närpes i Finland. Gymnasiet grundades hösten 1973. I skolan går cirka 120 elever varje år från Närpes, Kaskö och Kristinestad. Gymnasiet är helt årskurslöst sedan 1996 och studentexamen kan avläggas på 2-4 år, beroende på mängden kurser man väljer. Studerande på skolan kan också välja att gå på antingen en fotbollslinje eller hockeylinje. (År 2015 gick inte hockeylinjen). På senare tid har det också tillkommit möjligheter att välja en musiklinje eller danslinje. Utöver det kan de elever avlägga gymnasiediplom i textilslöjd och bildkonst. Elever på yrkesakademin kan även avlägga studentexamen via kombi-programmet. Kombi ger eleven möjlighet att ta läsa sex kurser i fyra ämnen: modersmål, finska, engelska och matematik. I studentexamen skriver man prov i minst fyra ämnen. Modersmålet är obligatoriskt ämne för alla. Referenser Noter Referenser Officiell webbplats Yrkesakademins webbplats
Nåtö, Lemland

Nåtö är en ö i Åland (Finland). Den ligger i Lemlands kommun. Arean är 2,0 kvadratkilometer. Den är en del av skärgårdsområdet Järsö–Nåtö. På Nåtö finns Nåtö–Jungfruskär naturreservat och Nåtö biologiska station.
Nötö

Nötö est une île de l'archipel finlandais à Pargas en Finlande. Géographie La superficie de l'île est de 392 hectares. Nötö fait partie du parc national de l'archipel. L'île est desservie par le M/S Baldur. Galerie Notes et références Voir aussi Articles connexes Archipel finlandais Liens externes Carte Portail de la Finlande Portail des îles Portail de la mer Baltique
Nötö, Nagu

Nötö är en ö i Skärgårdshavet i Finland, mellan Nagu och Jurmo. Nötös area är 4,09 km². Till och från ön går förbindelsebåten M/S Baldur '. Som mest har Nötö haft en befolkning på närmare trehundra personer, och har med skola, butik och kapell varit en lokal centralort. Butiken har länge varit nedläggningshotad, i synnerhet vid generationsskiften; år 2022 fick den bybutiksstöd som möjliggör öppethållning året runt. Pensionatet ”Backaro” med sju rum lade ner sin verksamhet år 2019. Här finns även en kyrka som uppfördes 1756. Till en början begravdes de döda under golvet, men 1774 anlades en gravgård med ditforslad sandjord. Nötö kyrka är bas för konsertevenemanget Sommarsång som på Nötö ordnas årligen den 7.7 kl7e.m Nötö har kunnat härbärgera en såpass stor befolkning eftersom den, till skillnad från de flesta andra öar i utskärgården, har en skyddad dalgång med bördig jord där det odlas havre, vete, korn och råg. Redan i 1540 års jordebok nämns inte mindre än tretton gårdar på Nötö. Från Nötö härstammar sjökaptenen och författaren Krister Mattsson, som skrivit böckerna Morotstjuven, som handlar om Mattssons uppväxt på Nötö, samt Backaiten, i vilken han etablerar sig i vuxenlivet med familj, utbildning och en karriär både till sjöss och slutligen som pensionatsvärd tillbaka på hemgården Backaro på Nötö. På norra Nötö finns Klockarstenen. Det är ett massivt granitblock med en slät ovansida som lutar mot norr. När man slår på stenen med ett hårt föremål ger den ifrån sig en hög metallisk klang. Urgröpningar längst stenens kant visar att den har slagits på flitigt under tidens gång. Källor Stefan Lundberg (2002). Skäríboken. Helsingfors: Hufvudstadsbladet. sid. 93–97. Libris 12461818. ISBN 951-95175-6-1 ”Stepping Stones:Nötö, Väståboland”. Arkiverad från originalet den 29 april 2013. http://archive.is/2013.04.29-163859/http://www.foss.fi/steppingstones/sv/noto/. Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Nötö, Nagu. Nötös hemsida
Ohtakari

Ohtakari is an island and community in the Finnish sector of the Bay of Bothnia. Description Ohtakari is an island and fishing village of the Kokkola district in the former municipality of Lohtaja. Ohtakari is at the head of the Lohtaja Vattaja peninsula, connected by a causeway, the last island before the open sea. From Ohtakari to Lohtaja village is about 10 kilometres (6.2 mi). Ohtakari holds a fishing port, a fishing museum, a Lutheran Evangelical Association of Finland (Suomen Luterilainen Evankeliumiyhdistys ry, SLEY) camp and an old turf maze, or Troy Town. There is also a look-out tower and functioning lighthouse. An annual festival is held in the village. History The oldest taxation records of Ohtakari date to the 1500s. Fishermen lived on the island during the best fishing period. The island also served as a pilot's station for more than a hundred years. The work of the fishermen in the old days is presented in the fishing museum. The causeway leading to the island was completed in the 1970s. Distances Lohtaja village - about 10 kilometres (6.2 mi) Kokkola - about 45 kilometres (28 mi) Himanka - about 20 kilometres (12 mi) Gallery References Sources
Ohtakari

Ohtakari är en ö i Karleby kommun i landskapet Mellersta Österbotten i Finland, vid Kvarken. Här finns en fiskarby som i sin helhet kan beskrivas som ett museiområde. På ön finns en tät grupp röda fiskarstugor och gråa gårdsbyggnader. De gamla fiskarstugorna används i dagsläget som sommarställen och de flesta är restaurerade med traditionen i åtanke. Här finns också Fiskemuseet, med en fiskarstuga, två fiskbodar, en nätbod samt en sälbåt. På Ohtakari finns en gästbrygga.
Olaus Petri kyrka, Helsingfors

Olaus Petri kyrka är en kyrkobyggnad i Helsingfors, belägen i stadsdelen Främre Tölö vid Minervagatan. Kyrkan hör till Olaus Petriförsamlingen i Helsingfors som är en del av Borgå stift. Före 2007 ingick församlingen i Svenska kyrkan. Kyrkobyggnaden Byggnaden byggdes i funktionalistisk stil 1932 efter ritningar av arkitekt Ture Ryberg. En församlingssal, ett bibliotek och en prästgård finns i anslutning till kyrkan. Orgel Kyrkans orgel är byggd av Olof Hammarbergs orgelbyggeri i Göteborg 1967. Orgeln har 26 stämmor. Diskografi Inspelningar av musik framförd på kyrkans orglar. Works for organ / Karlsson, Lars, kompositör ; Heikinheimo, Marku, orgel. CD. Naxos 8.570558. 2007. Externa länkar Rikssvenska Olaus Petriförsamlingen
Onas

Onas [onas] är en by i Borgå, Nyland. Byn ligger på ön Onaslandet . På öns södra kust ligger Napoleon-Sarkofagen. Den halvfärdigt upphuggna stenen ska enligt legenden ha varit avsedd som sakofag till Napoleon I. På sydöstra sidan Uudenmaan virkistysalueyhdistys ry:s friluftsområde. Referenser
Церковь Петра и Павла (Торнио)

Церковь апостолов Петра и Павла (фин. Apostolien Pietarin ja Paavalin kirkko Torniossa) — православный храм в городе Торнио (Финляндия). Относится к Оулуской митрополии Финляндской православной церкви. История Изначально церковь во имя апостолов Петра и Павла была построена как военная церковь местного русского гарнизона в центре Торнио на углу улиц Лянсиранта и Лукиокату в 1884 году. Для этой цели уже в 1878 и 1879 годах был подготовлен эскизный проект для строительства деревянного храма в русском стиле. Однако она была построена по другому проекту и стала крестообразным в плане храмом с центральной башней с луковичными куполами и небольшой колокольней над молитвенным залом. Строительными работами руководил архитектор К. Л. Линдберг из генерального управления общих зданий. Церковь была повреждена в результате пожара в 1911 году и не действовала в течение нескольких лет. Позже она была восстановлена в 1915 году. Как православный храм здание функционировало до 1918 года, когда финское государство захватило его как военную партию. В 1925 году правительство приняло решение об использовании здания в качестве регионального музея в Перяпохьоле и Лапландской региональной ассоциации, а затем строительный колледж. Строительный колледж переехал в его текущее здание недалеко от шведской границы в 1956 году. Между 1970 и 1980 годами в здании находилась молитвенная комната пятидесятников. Церковь была восстановлена в первоначальном облике в 1985 году, а православные богослужения возобновились в храме с 1987 года. Примечания
Heliga apostlarna Petrus och Paulus kyrka, Torneå

Heliga apostlarna Petrus och Paulus kyrka (finska: Apostolien Pietarin ja Paavalin kirkko Torniossa), eller Torneås ortodoxa kyrka (Tornion ortodoksinen kirkko), är en finsk-ortodox kyrkobyggnad, belägen vid Lukiokatu 1 i den centrala delen av staden Torneå i landskapet Lappland, i norra Finland. Kyrkan är helgad åt apostlarna Petrus och Paulus och tillhör Uleåborgs ortodoxa församling. Historia Heliga apostlarna Petrus och Paulus kyrka i Torneå byggdes år 1884 för de lokala ryska gränsbevakningstrupperna i Torneå, eftersom Finland tillhörde Kejsardömet Ryssland. År 1911 skadades kyrkan i en brand och var inte aktiv under det året, men den återinvigdes år 1915. År 1918 beslagtog den finska staten kyrkan och använde den som ett ställe för krigsbyte. År 1925 fattades ett beslut om att byggnaden skulle användas som museum. År 1956 flyttades byggnaden från sin nuvarande plats till närheten av Finlands gräns mot Sverige. Mellan åren 1970 och 1980 var byggnaden ett bönehus använt av Pingstkyrkan. Kyrkan restaurerades 1985 och har varit aktiv som ortodox kyrka sedan 1987. År 2021 målades kyrkan om. Bilder Se även Östortodoxa kyrkor Östortodoxa kyrkan i Finland Referenser Allmänna källor Tornion ortodoksinen kirkko – Ortodoksi.net Tornion ortodoksinen kirkko - HaparandaTornio Tornio (ort.) | Tietoja Suomen seurakunnista (genealogia.fi) Tornion ortodoksinen kirkko sai uuden maalipinnan - kirkon paikkaakin harkittiin siirrettäväksi | Lapin Kansa Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Heliga apostlarna Petrus och Paulus kyrka, Torneå.
Cygnaeusskolan, Helsingfors

Cygnaeusskolan, även kallad Banan, var en svenskspråkig folkskola för pojkar och flickor grundad 1910 i Helsingfors. Skolan blev 1977 lågstadium och är idag en enhet inom svenskspråkiga Grundskolan Norsen. Historia Skolan grundades år 1910 på Bangatan 8 (idag Sjömansgatan 9) som folkskola för pojkar och flickor med namnet Bangatans folkskola. Första rektorn för skolan var Ida Wegelius (1910-1918). År 1933 ändrades namnet till Cygnaeusskolan. Skolbyggnaden på Bangatan 8 ritades av Karl Hård af Segerstad år 1909-1910. Fasaden mot Skepparegatan är symmetrisk, men mot Bangatan är byggnaden indelad i tre olika stora delar. I gipsdekorationerna på den rappade fasaden kan man se klassiska motiv utförda i jugendstil. År 1977 blev folkskolan lågstadium med namnet Cygnaeus lågstadieskola. Folkskolans efterträdare Cygnaeus lågstadieskola var år 2016 hotade för nedläggning, men blev istället en enhet vid Grundskolan Norsen. Demonstrationerna leddes av Cygnaeusstiftelsen vars uppgift är att understöda och delta i utvecklingen av Cygnaeusskolan i Helsingfors. Bilder Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Cygnaeusskolan, Helsingfors. Cygnaeus-enhetens hemsida
Kernkraftwerk Loviisa

Im Kernkraftwerk Loviisa, nahe der Stadt Loviisa an der südöstlichen Küste Finnlands, sind zwei WWER sowjetischer Bauart in Betrieb. Block 1 und 2 Die beiden Reaktoren vom Typ WWER-440 mit einer Nettoleistung von je 488 MW befinden sich in Loviisa und werden von der Gesellschaft Fortum Oy betrieben. Um die finnischen Sicherheitsbestimmungen zu erfüllen, musste eigens eine neue, in Russland nicht gebräuchliche Version entwickelt werden. Es handelt sich um einige der wenigen fertiggestellten Reaktoren der zweiten WWER-Generation sowie die einzigen des Typs WWER-440, die über ein Containment verfügen. Dieses wurde durch den US-Konzern Westinghouse geliefert, die Leittechnik stammt von Siemens. Wegen dieser unkonventionellen Ost-West-Lösung bekam die Anlage den Spitznamen „Eastinghouse“. Block 1 wurde zum ersten Mal am 21. Januar 1977 kritisch, Block 2 folgte am 17. Oktober 1980. Die Reaktoren sind seit 1977 beziehungsweise 1981 im kommerziellen Betrieb. 2007 erteilte die Regierung eine Betriebserlaubnis für Block 1 bis 2027 und für Block 2 bis 2030. Im Jahr 1993 ereignete sich in Block 2 ein Störfall der Stufe INES 2, in Form des doppelendigen Bruchs einer Speisewasser-Leitung, einer der Hauptleitungen, die den Dampferzeugern Wasser zuführt. Am 16. Februar 2023 wurde eine weitere Verlängerung der Betriebserlaubnis für Block 1 und 2 bis Ende 2050 bewilligt. Block 3 Loviisa war als Bauplatz für den fünften finnischen Reaktorblock im Gespräch, der jedoch auf dem Gelände des Kernkraftwerks Olkiluoto errichtet wurde. Weiteres Angeschlossen ist das Endlager Loviisa für schwach- und mittelradioaktive Abfälle. Daten der Reaktorblöcke Das Kernkraftwerk Loviisa hat zwei Blöcke: Siehe auch Liste der Kernkraftwerke Liste der WWER Liste von Kraftwerken in Finnland Weblinks Einzelnachweise