NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Park Narodowy Etelä-Konnevesi

Południowy Park Narodowy Konnevesi (fiński: Etelä-Konneveden kansallispuisto) położony jest na fińskim Pojezierzu, na granicy regionów Centralnej Finlandii i Północnej Savonii, w gminach Konnevesi i Rautalampi. Park obejmuje wyspy w południowej części jeziora Konnevesi i rozległy ciągły ciąg lądu stałego na wschodnim brzegu jeziora. Park narodowy znajduje się na południe od głównej drogi 69 i na północny zachód od autostrady 9. Park można zwiedzać pływając łodzią lub kajakiem przez labirynt wysp, których brzegi to pionowe skalne ściany. Uniwersytet Jyväskylä posiada Stację Badawczą w Konnevesi. Stacja Badawcza Konnevesi zasłynęła z ekologii eksperymentalnej, zarówno naziemnej, jak i wodnej. Przypisy
Южный Конневеси (национальный парк)

Южный Конневеси (фин. Etelä-Konneveden kansallispuisto) — национальный парк, расположенный в Финском Приозерье на границе регионов Центральная Финляндия и Северное Саво, в общинах Конневеси и Рауталампи. Парк включает в себя острова в южной части озера Конневеси и обширный участок земли на восточном берегу озера. Национальный парк расположен к югу от главной дороги 69 и к северо-западу от шоссе 9. В парке посетители могут наслаждаться водами озера в лодке или на каноэ, проходя через лабиринт островов среди гладких оледенелых скал и вертикальных скальных стен. В чистой воде можно увидеть глубины, которые являются владением дикой бурой форели. Также возможно отправиться в поход от богатых травами лесов до высоких скал, чтобы полюбоваться великолепным пейзажем скопы. В Конневеси находится исследовательская станция Университета Йювяскюля. Научно-исследовательская станция Конневеси прославилась в области экспериментальной экологии, как наземной, так и водной. Примечания
Södra Konnevesi nationalpark

Södra Konnevesi nationalpark är en nationalpark i Finland, på gränsen mellan landskapen Mellersta Finland och Norra Savolax, i kommunerna Konnevesi och Rautalampi, vid sjön Konnevesi. Nationalparken inrättades den 1 september 2014 och blev vid inrättandet Finlands 38:e nationalpark. Nationalparken omfattar cirka 15 km² av land runt sjön, i form av öar, holmar och uddar med vikar, stränder, till stor del klippstränder men också några av sand, och bergig gammal skog med tall omväxlande med frodiga lundar. Naturen är totalt sett ett gott exempel på den varierade naturen i Insjöfinland. I området finns många sjöfåglar och också rovfåglar, bland annat den tätaste stammen av fiskgjuse i Finland med omkring ett tjugotal häckande par, och sjön Konnevesi är därtill södra Finlands viktigaste livsområde för vild insjööring. Området har även en rik flora och en av säregenheterna i dess flora är förekomsten av fjällbräcka, en regionalt hotad och fridlyst växt, som annars främst återfinns i fjällen i norra delen av landet. Nationalparken kan ses genom båtturer som ordnas från vissa hamnar runt sjön Konnevesi eller med kanot. Parkens största med fastlandet sammanhängande landområde finns på sjön Konnevesis östra sida och där finns vandringsleder med utgångspunkt från Kalaja parkeringsplats som nås via en avfart från stamväg 69. De flesta vandringsleder i området är ganska korta men krävande på grund av höjdstigning men en kort rullstolsanpassad led finns också. På ön Lapinsalo finns en allmän brygga där besökare får stiga i land. På andra öar är det förbjudet att stiga i land under fåglarnas häckningstid och besökare ombes allmänt att inte stiga i land på små öar. Klippmålningen i Toussunlinna I ett av nationalparkens södra delområden, vid stranden av sjön Hankavesi i Norra Savolax, finns klippväggen Toussunlinna med en av de få klippmålningar som upptäcks i Norra Savolax. Målningen går bara att se från en båt eller när det är is och den ligger delar av året under vatten. Den är svår att se men tros föreställa en människofigur och en älgfigur. Källor
Pingstförsamlingen på Kimitoön

Pingstförsamlingen på Kimitoön (Tabor Kimito) är en pingstförsamling i Kimitoön i Egentliga Finland i Finland. Församlingen grundades midsommarafton 1922. År 1936 invigdes bönehuset Tabor. Thyra Lindholm köpte tomten och lät uppföra bönehuset. År 1949 övergick Tabor i församlingens ägo. Sionsförsamlingen i Dragsfjärd förenades med Taborförsamlingen 1945 och man ändrade då namnet till Pingstförsamlingen på Kimitoön. Föreståndare Juho Salonen Henning Lundgren Carl-Gösta Jansson-Byrstam Fingal Rudstam Lars Koskinen Emil Dahl Viking Eriksson Harry Blomberg Håkan Nitovuori Robert Kanto Ulf Majabacka Referenser Arne Herberts: Ett folk på väg: Den Finlandssvenska pingströrelsen under 75 år, Taborförlaget, 1995, Helsingfors, Isbn 951-95278-4-2 Noter Externa länkar Församlingen i Kyrktorget
Kalettomanlampi

Kalettomanlampi är en sjö i Finland. Den ligger i kommunen Puolango i landskapet Kajanaland, i den centrala delen av landet, 500 km norr om huvudstaden Helsingfors. Kalettomanlampi ligger 145,4 meter över havet. I omgivningarna runt Kalettomanlampi växer i huvudsak barrskog. Den är 5,1 meter djup. Arean är 83,5 hektar och strandlinjen är 3,53 kilometer lång. Sjön ingår i Kiminge älvs huvudavrinningsområde. I övrigt finns följande vid Kalettomanlampi: Housujärvi (en sjö) Källor
Kenesjärvi

Kenesjärvi eller Kenishjävri är en sjö i Finland. Den ligger i kommunen Utsjoki i landskapet Lappland, i den norra delen av landet, 1 100 km norr om huvudstaden Helsingfors. Kenesjärvi ligger 92 meter över havet. Omgivningarna runt Kenesjärvi är i huvudsak ett öppet busklandskap. Arean är 64,6 hektar och strandlinjen är 8,48 kilometer lång. Sjön ingår i Tana älvs huvudavrinningsområde. Källor
Kinissaari

Kinissaari är en ö i Finland. Den ligger i sjön Asikkalanselkä och i kommunen Asikkala i landskapet Päijänne-Tavastland, i den södra delen av landet, 120 km norr om huvudstaden Helsingfors. Öns area är 21 hektar och dess största längd är 0,6 kilometer i sydöst-nordvästlig riktning. Källor
Gare de Koivu

La gare de Koivu, en finnois : Koivun rautatieasema, est une gare ferroviaire de la ligne Laurila–Kelloselkä, établie à mi-chemin entre les gares de Kemi et Rovaniemi. Elle est située à Tervola en Finlande. Situation ferroviaire Histoire La gare est conçue par l’architecte de la direction des chemins de fer Thure Hellström en 1907 et est achevée en 1908. Service des voyageurs Accueil Desserte Intermodalité Notes et références Notes Références Voir aussi Articles connexes Transport ferroviaire en Finlande Liste de gares en Finlande Liens externes (fi) « Photos de la ligne de Koivu » (consulté le 2 janvier 2019) Portail du chemin de fer Portail de la Finlande
Lamminjärvi (sjö i Kyrkslätt, Nyland)

Lamminjärvi är en sjö i kommunen Kyrkslätt i landskapet Nyland i Finland. Sjön ligger 49,9 meter över havet. Den är 4,43 meter djup. Arean är 34 hektar och strandlinjen är 2,7 kilometer lång. Sjön ingår i Finska vikens kustområde. Den ligger omkring 30 km väster om Helsingfors. Lamminjärvi ligger i tätorten Veikkola. Källor
Mulkuanjärvi

Mulkuanjärvi är en sjö i Finland. Den ligger i kommunen Siikalatva i landskapet Norra Österbotten, i den centrala delen av landet, 500 km norr om huvudstaden Helsingfors. Mulkuanjärvi ligger 111,4 meter över havet. Arean är 66,3 hektar och strandlinjen är 7,99 kilometer lång. Sjön ingår i Siikajokis huvudavrinningsområde. I omgivningarna runt Mulkuanjärvi växer i huvudsak blandskog. Källor
Nakkila (stacja kolejowa)

Nakkila (fiń. Nakkilan rautatieasema) – stacja kolejowa w Nakkila, w regionie Satakunta, w Finlandii. Znajduje się na linii Tampere – Pori. Została otwarta w 1895. Budynek dworca był wielokrotnie przebudowywany. Sama stacja została zamknięta 1983 roku. Obecnie w budynku dworca działa pchli targ. Linie kolejowe Tampere – Pori Przypisy
Gare de Niirala

La gare de Niirala (en finnois : Niiralan rautatieasema, sigle Nrl) est une gare du réseau ferroviaire de Finlande située au poste-frontière de Niirala en Finlande. Situation ferroviaire La gare de Niirala est une gare frontière pour le trafic de marchandises sur la ligne de Niirala à Säkäniemi dans l'ancienne municipalité de Värtsilä. La gare est la gare la plus importante de sa voie très courte l'une des quatre gares frontalières finlandaises qui acheminent le trafic vers la Russie. Avant 1955, la gare était au kilomètre de 555+700 et 556+125, où se trouvaient l'arrêt de Niirala et la halte de Niirala. À 1,8 km de la gare se trouve le Poste-frontière de Niirala (sigle Nrlr, km 554+080). Histoire Fondation et développement de la gare La voie de Niirala à Joensuu est la Ligne de Carélie d'origine. À Niirala, il n'y avait pas gare avant la Seconde Guerre mondiale. Les gares les plus proches étaient Värtsilä à l'est et Kaurila à l'ouest. La gare de Niirala a été créée en 1948 comme dernier arrêt du côté finlandais, après que la gare de Värtsilä ait été cédée à l'union soviétique à la suite de la guerre d'Hiver et de continuation. Elle a été classée gare en 1955. Niirala est devenue une gare de fret pour le trafic interurbain vers l'Union soviétique en 1956. Le bâtiment actuel de la gare a été achevé en 1960. Transport de passagers La gare de Niirala était desservie par des trains de voyageurs depuis l'ouverture en 1948 jusqu'en 1987. Au début, il était exploité avec des trains mus par des locomotives à vapeur, mais en 1956, la gestion du trafic a été transférée aux autorails Dm7, qui ont été exploités jusqu'à la fin du trafic voyageurs. Au début du service nommé Lättähattu, il y avait quotidiennement six trains vers Niirala et six depuis Niirala. A la fin du trafic passagers, il y avait très peu de trains. En semaine, deux trains du soir, et dix-huit trains hebdomadaires desservent Niirala. Le trafic régulier de passagers a pris fin le 30 mai 1987, lorsque le dernier train est arrivé à la gare de Niirala à 22h22. Notes et références Bibliographie (fi) Kimmo Pyrhönen, Lättähattu, kiskoauton tarina. Aikataulu Joensuu–Niirala–Joensuu 2.6.1957, Kustantaja Laaksonen, 2005 (ISBN 951-98475-8-8) Voir aussi Articles connexes Transport ferroviaire en Finlande Liste de gares en Finlande Liens externes Portail du chemin de fer Portail de la Finlande
Niirala (stacja kolejowa)

Niirala – stacja kolejowa w miejscowości Wiartsila, w gminie Tohmajärvi, w podregionie Keski-Karjala, w Karelii Północnej, w Finlandii. Położona jest na linii z rosyjskiej Matkasielki do Joensuu. Jest to jedna z czterech fińskich stacji granicznych na granicy z Rosją. Historia Po II wojnie światowej Finlandia utraciła na rzecz Związku Sowieckiego część wschodnich terenów państwa, w tym pobliską Niirali stację Wiartsila. W związku z tym postanowiono wybudować nową stację na końcu fińskiego odcinka linii. Stacja Niirala została otwarta 1 grudnia 1948. W 1953 zdegradowana do przystanku kolejowego. W 1955 przywrócono jej status stacji. Przypisy Bibliografia 2001 Карта России. [dostęp 2023-12-16]. (ros.).
Nummela flygfält

Nummela flygfält (ICAO: EFNU, finska: Nummelan lentokenttä, engelska: Helsinki West) är ett flygfält i Vichtis i det finländska landskapet Nyland. Nummela flygfält ligger vid Stamväg 52 på Lojoåsen nära Vichtis kommuns administrativa centrum Nummela. Flygfältet opereras av Nummelan Lentokenttäyhdistys ry. Hösten 2021 infördes ett automatiskt övervakningssystem som upptäcker och varnar för hinder på landningsbanan. Det finns ingen bränslestation på Nummela flygfält. Flygfältet har ett strängt miljötillstånd som begränsar motorflyg. Historia Nummela flygfält byggdes år 1940 för att användas av Finlands flygvapen. Tillkomsten påverkades särskilt av händelserna i Estland, där Sovjetunionen hade krävt tillgång till flygfälten i Tallinn och Paldiski. Det behövdes fler flygfält i södra Finland och Nummela lämpade sig som arbetsfält för flygande enheter som opererade i Finska viken. Nummela flygfält började byggas redan under vinterkriget. Under mellanfreden använde en separat flygdivision Nummela flygfält som sin bas med flygplan av typen Blackburn Ripon. Källor
Hotel Pallas

Hotel Pallas is a wilderness hotel located in the Pallastunturi Ski Center in Muonio, Finland. The hotel was designed by architect Jouko Ylihannu and was opened in 1948. The former functionalist style hotel designed by architects Väinö Vähäkallio and Aulis E. Hämäläinen, completed in 1938 and blown up by the Germans in October 1944 when they left Lapland during the Lapland War, was located about a kilometer from the site of the current hotel. The log part of the building has features of the romanticism of the reconstruction period, although it has been considerably renovated. After a fire destroyed the kitchen, the hotel was closed during the winter season in 2006, but it was opened again in the summer of the same year. The hotel is part of the private Lapland Hotels chain. Due to Lapland Hotels' wish, a law change is being prepared, after which it could build a hotel six times larger than before in the Pallas-Yllästunturi National Park. A civic movement was founded to oppose the project in 2008, but permission was granted for the hotel extension in 2009. See also List of Finnish hotels References External links Media related to Hotel Pallas at Wikimedia Commons Official website (in English) Lapland Hotels Pallas at Discover Muonio (in English)
Hotell Pallas

Hotell Pallas ligger i Pallastunturiområdet i Muonio kommun. Hotell Pallas ritades av Jouko Ylihannu och uppfördes 1948 för att ersätta ett tidigare turisthotell från 1938, som bränts ned av tyska armén vid dess återtåg från Lappland i oktober 1944. Den ursprungliga byggnaden är en timmerstuga i nationalromantisk stil. Hotellanläggningen ingår idag i hotellkedjan Lapland Hotels. Vid hotellet ligger Pallastunturis besökscentrum i Forststyrelsens regi. Bildgalleri Källor Om Pallastunturi turisthotell på Museiverkets webbplats
Parola railway station

The Parola railway station (Finnish: Parolan rautatieasema, Swedish: Parola järnvägsstation) is located in the municipality of Hattula, Finland, in the urban area and municipal seat of Parola. It is located along the Riihimäki–Tampere railway, and its neighboring stations are Iittala in the north and Hämeenlinna in the south. History Parola railway station was one of the original stations established on the railway between Hämeenlinna and Tampere opened in 1876 (as an expansion of the Helsinki–Hämeenlinna line opened in 1862). The original station building designed by architect Knut Nylander was completed in the same year as the railway was opened. The building was destroyed in a fire in 1918. One significant reason to establish the Parola station was the range located in the nearby Parolannummi, which eventually became a permanent garrison after World War II. A railway track from Parola station southwest towards the range was also built, but was scrapped by the end of 1970's. Already before regular train traffic began on the railway, Russian Czar Alexander II travelled by train to Parola to visit the range at Parolannummi. An industrial track was later built from the station to northeast and is still in use. The current Jugendstil (Art Nouveau) style station building, designed by architect Bruno Granholm, was completed in 1920, replacing the former one destroyed in a fire. Passenger traffic at the Parola station ceased in 1981, but was started anew already in 1985. Services and departure tracks Parola is served by VR commuter rail line R on the route Helsinki–Riihimäki–Hämeenlinna–Tampere. Southbound trains toward Hämeenlinna, Riihimäki and Helsinki use track 1, while northbound trains toward Tampere use track 3. Track 2 has no platform and is only used by long-distance trains that pass through the station. References
Pirttijärvi (sjö i Muhos, Norra Österbotten)

Pirttijärvi är en sjö i kommunen Muhos i landskapet Norra Österbotten i Finland. Arean är 36 hektar och strandlinjen är 2,74 kilometer lång. Sjön ingår i Uleälvens huvudavrinningsområde. Den ligger omkring 29 kilometer öster om Uleåborg och omkring 530 kilometer norr om Helsingfors. Källor
Hankasalmi railway station

The Hankasalmi railway station (Finnish: Hankasalmen rautatieasema, Swedish: Hankasalmi järnvägsstation) is located in the village and urban area of Hankasalmen asemanseutu in the municipality of Hankasalmi, Finland. It is located along the Jyväskylä–Pieksämäki railway, and its neighboring stations are Jyväskylä in the west and Pieksämäki in the east. The Finnish Heritage Agency has proclaimed the Hankasalmi station a nationally significant built cultural environment. History The Jyväskylä–Pieksämäki railway cuts through the municipality of Hankasalmi about 10 kilometres (6.2 mi) away from its parish village, and hence the station lies far away on the intersection between the railway and the road connecting Hankasalmi to Kangasniemi. However, the location was seen as advantageous in that lake Kuuhankavesi lies just 0.6 kilometres (0.37 mi) away from the station, greating a crossing between the railway and waterborne transport. Work on the Jyväskylä–Pieksämäki railway began in 1913 and it was opened for traffic on 1 June 1918, making Hankasalmi one of its original stations. Architecture The Hankasalmi station was built according to stock blueprints for class V stations on the Jyväskylä–Pieksämäki line, being designed by Thure Hellström. The mansard roof is a distinctive feature of the design that was also used for the Kallislahti station on the Huutokoski–Savonlinna railway. The station building has been well preserved, as have the other buildings on its premises, which include a warehouse as well as two residential buildings. Services and departure tracks Hankasalmi is served by all InterCity and Pendolino trains that use the Jyväskylä–Pieksämäki line as part of their route. The station does not have a VR service point nor a ticket vending machine, and has low, inaccessible 26.5 centimetres (10.4 in) high platforms. All passenger trains that stop at the station use track 2. A siding connects the station's rail yard to the Versowood Hankasalmi sawmill. Starting from the 2010s, the frequency of timber shipments to the sawmill by rail has decreased, though as of 2019, the connection is known to be maintained and used on an irregular basis. External links Media related to Hankasalmi railway station at Wikimedia Commons Train departures and arrivals at Hankasalmi on Finrail References
Lundo järnvägsstation

Lundo järnvägsstation (förkortning: Lnd, finska: Liedon rautatieasema) är en nedlagd järnvägsstation i Lundo i det finländska landskapet Egentliga Finland. Järnvägsstationen ligger vid Åbo–Toijala-banan, cirka 20 kilometer från Åbo. Utöver själva stationsbyggnaden finns också magasinsbyggnad, en bostadsbyggnad från 1878 med bastu och ekonomibyggnad. Historia Lundo järnvägsstation öppnades år 1876 i byn Tammentaka. Omkring stationen växte det upp ett stationssamhälle med bostäder och servicelokaler. I början av 1900-talet började området kallas Asemankulma (stationshörnet) istället för Tammentaka. Stationsbyggnaden uppfördes enligt ritningar av Knut Nylander. Även stationerna i Aura, Kyrö, Urdiala och Matku har byggts enligt samma ritningar. År 1960 hade stationsområdet cirka 700 invånare, medan antalet år 2010 hade ökat till 1100. En motorvägsförbindelse till Åbo ersatte järnvägsförbindelsen och stationen blev obemannad år 1990. Persontrafiken upphörde följande år, och Lundo station stängdes helt och hållet år 1999. Då revs även bangården. Idag är stationsbyggnaden i privat ägo. Källor
Pont de Puumalansalmi

Le pont de Puumalansalmi (finnois : Puumalansalmen silta) auparavant pont du Saimaa (finnois : Saimaan silta) est un pont à Puumala en Finlande. Présentation Le pont Puumalansalmi est un pont à poutres qui enjambe le chenal profond du lac Saimaa au niveau du détroit de Puumalansalmi. Le pont est situé au milieu du village de Puumala, et lorsqu'il a été achevé, il a remplacé le dernier traversier du réseau routier principal de Finlande. La route principale 62 emprunte le pont. Le pont Puumalansalmi est le quatrième pont routier le plus long de Finlande. Une particularité près du pont est son ascenseur panoramique, qui permet d'accéder rapidement à la plate-forme d'observation du pont de 28,5 m depuis la rive du détroit de Puumalansalmi. L'ascenseur est la seule voie verticale à faible trafic de Finlande, car il est autorisé à transporter des vélos dans l'ascenseur. Les plus courageux pourront monter les escaliers jusqu'au café d'observation de la tour pour admirer le paysage du Saimaa. Le café de la tour est situé à environ 37 m au-dessus du port en contrebas. L'entrepreneur principal de construction du pont est YIT. La longueur totale du pont est de 781 mètres et compte 16 travées. La plus longue portée est de 140 mètres et la largeur utile du pont est de 13 mètres. La construction du pont a commencé en septembre 1993 et le pont a ouvert au trafic le 6 octobre 1995. La cérémonie d'inauguration du pont a eu lieu le 31 octobre 1995. Bibliographie (fi) Seppo Aitta (ed.), Siltojemme historia, Suomen Rakennusinsinöörien Liitto RIL, 2009 (ISBN 951-758-446-6) Références Voir aussi Liens externes Matti Grönroos: Photographies Huippuhieno Puumalan silta Puumalansalmen silta Articles connexes Liste de ponts de Finlande Portail des ponts Portail de la Finlande
Simpele railway station

The Simpele railway station (Finnish: Simpeleen rautatieasema, Swedish: Simpele järnvägsstation) is located in the municipality of Rautjärvi, Finland, in the urban area and municipal seat of Simpele. It is located along the Kouvola–Joensuu railway, and its neighboring stations are Imatra in the west and Parikkala in the east. Services and departure tracks Simpele is served by long-distance trains (InterCity and Pendolino) that use the Kouvola–Joensuu line as part of their route. The station has three platform tracks and all trains that stop at the station currently use track 2. References
Tammijärvi och Hauha

Tammijärvi och Hauha eller Hauhanjärvi är en sjö i Finland. Den ligger i kommunen Luhango i landskapet Mellersta Finland, i den södra delen av landet, 190 km norr om huvudstaden Helsingfors. Tammijärvi och Hauha ligger 92,9 meter över havet. Den är 33,01 meter djup. Arean är 7,28 kvadratkilometer och strandlinjen är 38,14 kilometer lång. Sjön ingår i Kymmene älvs huvudavrinningsområde. I omgivningarna runt Tammijärvi och Hauha växer i huvudsak blandskog. Den sträcker sig 6,3 kilometer i nord-sydlig riktning, och 3,1 kilometer i öst-västlig riktning. I övrigt finns följande i Tammijärvi och Hauha: Sarkastensaari (en ö) Pukkisaari (en ö) Raatosaari (en ö) Nippusaari (en ö) Sääksensaari (en ö) Vapunsaari (en ö) Pitkäsaari (en ö) Matalasaari (en ö) Korkeasaari (en ö) Salakkasaari (en ö) Hauhansaari (en ö) Keitaansaari (en ö) Källor