NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Catedral de Helsínquia

A Catedral de Helsínquia ou Catedral de Helsinque (em finlandês: Helsingin tuomiokirkko ou Suurkirkko; em sueco: Helsingfors domkyrka ou Storkyrkan) é uma catedral evangélica luterana da Diocese de Helsínquia, situada no centro de Helsínquia, na Finlândia. Foi originalmente construída como tributo ao czar Nicolau I da Rússia, tendo sido conhecida como igreja de São Nicolau até à independência da Finlândia, em 1917. A catedral constitui um local de destaque no centro de Helsínquia, ostentando uma cúpula verde e alta, rodeada por quatro cúpulas mais pequenas. Foi construída entre 1830 e 1852, em estilo neoclássico, tendo sido concebida por Carl Ludvig Engel como o ponto mais elevado da Praça Senaatintori, onde se encontra rodeada por outros edifícios do mesmo autor. Este supervisionou as obras até à sua morte, em 1840, tendo sido sucedido por Ernst Lohrmann. Nesta segunda fase, foram acrescentadas quatro cúpulas mais pequenas, que estabelecem um claro vínculo arquitetónico com a Catedral de Santo Isaac em São Petersburgo, na Rússia. Foram também erigidas duas torres sineiras e incorporadas estátuas de zinco dos Doze Apóstolos, nos vértices exteriores. A planta da catedral é em cruz grega, ou seja com um centro de massa quadrada e quatro braços com as mesmas dimensões, sendo simétrica em todos os 4 pontos cardeais, marcados individualmente por uma colunata e um frontão. Comparado com o fausto do exterior neoclássico, o interior pode ser considerado algo espartano, mas ainda assim interessante. Pode albergar até 1300 fiéis e possui um altar datado da década de 1880, com estátuas de anjos e púlpito concebidos por Engel. Dispõe também de um órgão. Antes da ter sido construída, existia no mesmo local uma igreja mais pequena, construída em 1727, chamada igreja de Ulrica Leonor. No princípio da década de 2000, foi construída uma réplica desta antiga igreja em neve, na mesma Praça Senaatintori. Em 1959, a então igreja tornou-se catedral. Atualmente, a catedral constitui uma das atrações turísticas mais visitadas em Helsínquia. Todos os anos, mais de 350.000 pessoas a visitam. É usada regularmente para serviços litúrgicos, incluindo casamentos. Foi submetida a restauro nos anos 1980 e 1990. Na sua cripta funciona atualmente um café e, por vezes, têm lugar concertos e exposições. Referências
Catedrala din Helsinki

Catedrala Helsinki (finlandeză Helsingin tuomiokirkko, Suurkirkko; suedeză Helsingfors domkyrka, Storkyrkan) este catedrala evanghelică luterană finlandeză a Diocezei de Helsinki, situată în Kruununhaka, în centrul orașului Helsinki, Finlanda. Biserica a fost construită inițial între 1830-1852 ca tribut adus Marelui Principe al Finlandei, Țarul Nicolae I al Rusiei. Aceasta a fost cunoscută sub numele de Biserica Sf. Nicolae până la independența Finlandei în 1917. Este un punct de reper important în oraș. Descriere Fiind un important punct de reper în Helsinki, cu domul înalt, verde, înconjurat de patru cupole mai mici, clădirea este construită în stil neoclasic. Aceasta a fost proiectată de Carl Ludvig Engel ca punctul culminant al Pieței Senatului: este înconjurată de alte clădiri, mai mici, proiectate tot de el. Biserica are planul în formă de cruce greacă (un centru pătrat cu patru brațe egale), simetrică în fiecare dintre cele patru puncte cardinale, cu fațada fiecărui braț având o colonadă și un fronton. Engel proiectase inițial și un rând suplimentar de coloane la capătul de vest pentru a marca intrarea principală, opusă altarului din est, dar acest aspect nu a fost niciodată construit. Istoric Catedrala a fost construită pe locul uneia mai mici, Biserica Ulrika Eleonora, al cărei hram era Ulrica Eleonora, Regina Suediei. Un facsimil al acestei biserici, realizate în întregime din zăpadă, a fost construit în Piața Senatului la începutul anilor 2000. Biserica veche din Helsinki a fost construită între 1824 și 1826, în Kamppi, pentru a servi parohia între demolarea Bisericii Ulrika Eleonora și sfințirea noii catedrale. Clădirea a fost ulterior modificată de către succesorul lui Engel, Ernst Lohrmann, ale cărui patru cupole mici subliniază legătura arhitecturală cu modelele, Catedrala Sfântul Isaac și Catedrala Kazan din Sankt-Petersburg. Lohrmann a ridicat și două turnuri de clopot, precum și statui supradimensionate de zinc ale celor Doisprezece Apostoli la vârfurile și colțurile ale acoperișului. Altarul a fost pictat de către Carl Timoleon von Neff și donat bisericii de către împăratul Nicolae I. Cripta catedralei a fost renovată în anii 1980 de către arhitecții Vilhelm Helander și Juha Leiviskä pentru a putea fi utilizată pentru expoziții și diverse funcții. Helander fost responsabil și pentru lucrările de conservare de la sfârșitul anilor 1990. Astăzi, catedrala este unul dintre cele mai populare atracții turistice din Helsinki. Peste 350.000 de persoane vizitează biserica în fiecare an, unii pentru a participa la evenimente religioase, dar mai ales ca turiști. Biserica este utilizată în mod regulat pentru slujbe și evenimente speciale, precum nunți. Galerie Note
Собор Святого Николая (Хельсинки)

Собор Святого Николая, или просто Кафедральный собор (фин. Helsingin tuomiokirkko, швед. Helsingfors domkyrka) — главная церковь диоцеза Хельсинки Евангелическо-лютеранской церкви Финляндии и домашняя церковь общины прихожан собора. Расположен в Хельсинки в районе Круунунхака на Сенатской площади. История Строительство собора велось по проекту Карла Людвига Энгеля в 1830—1852 годах, по инициативе русского царя Николая I параллельно со строительством в Петербурге Исаакиевского собора, с которым Хельсинкский имеет некоторые сходства. В 1842 году в Гельсингфорсе торжественно отмечалось двухсотлетие Александровского университета. А поскольку его парадный зал не мог вместить всех собравшихся (более 3000 человек), то «центромъ торжественныхъ обрядовъ назначена была находящаяся близъ университета Николаевская церковь, уже почти совершенно готовая, но ещё не освящённая. … Изъ Николаевскаго храма процессія, а съ нею и большая часть публики отправилась въ старую лютеранскую церковь, находящуюся въ довольно отдаленной части города…» Храм был торжественно открыт 15 февраля 1852 года. Собор посвящён святому Николаю — небесному покровителю царствующего императора Николая I, и получил название церковь Св. Николая (фин. Pyhän Nikolauksen Kirkko). Лютеранская церковь Св. Николая на гранитной скале — въ византійскомъ стиле, съ 5 главами ярко голубого цвета. Внутри есть напрестольный образъ (Положеніе во гробъ) раб. Неффа. Өедоръ Ильичъ Булгаковъ — 1886 Император Николай II повелел украсить храм выплавленными из цинка скульптурными изображениями апостолов. После обретения Финляндией независимости в 1917 году храм получил название Сууркиркко (фин. Suurkirkko, Большая церковь). В 1952 году, в один год с Олимпиадой в Хельсинки, отмечался 100-летний юбилей храма. Начал действовать хор мальчиков Cantores Minores («Канторес Минорес»). В 1959 году был образован диоцез Хельсинки, после чего храм стал называться Хельсинкским собором (фин. Helsingin tuomiokirkko). Ежегодно 6 декабря, в День независимости Финляндии, в полдень в соборе проходит экуменическое богослужение с участием президента республики и членов Государственного совета. См. также Исаакиевский собор Успенский собор (Хельсинки) Примечания Ссылки Собор на сайте Helsingin seurakunnat (рус.)
Хелсиншка катедрала

Хелсиншка катедрала је евангелистичко - лутерански сакрални објекат Хелсиншке бискупије у главном и највећем граду Финске, Хелсинкију. До проглашења независности Финске 1917. године називана је и Црквом Светог Николе. Положај и окружење Хелсиншка катедрала се налази у саставу Трг Сената, који заузима главно место у Енгеловом урбанистичком решењу, које је Хелсинкију донео назив „белог града севера“. Ово је један је од главних градских тргова и уоквирен је главном зградом Универзитета на западу, катедралом на северу и зградом Владе на истоку. На југоисточном делу трга налази се кућа Седерхолм, најстарија камена кућа у граду. На тргу се налази и музичка инсталација „Звук Трга Сената“, која сваког дана у 17:49 часова емитује петоминутну композицију на модерној верзији ксилофона. Историја На месту данашње катедрале на коме се налазила мања црква посвећена ктиторки Елрики Елеонори, краљици Шведске, изграђена је наова катедрала између 1830. и 1852. године у част Великог војводе од Финске, руског цара Николаја I. По завршетку градње, звала се Катедрала Светог Николе, по руском цару Николи I који је покренуо пројекат изградње и Светом Николи заштитнику помораца. Након што је Финска постала независна држав 1917. године, катедрала је променила назив у Велика катедрала. Када је 1959. основана Хелсиншка бискупија, Велика катедрала је постала Хелсиншка катедрала. Намена Катедрала је главна црква Хелсиншке жупе и Хелсиншке епархије, у којој се одржава годишња екуменске служба. Поред тога катедрала се користи за свечана отварања и затварања заседања парламента, као и службу поводом Дана независности. У катедрали Универзитет у Хелсинкију и друге високошколске установе, редовно организују церемоније доделе диплома. Катедрала је такође позната и по томе што се у њој одржавају празнични, недељни и други концерти и свадбене церемоније. Катедралу и догађања у њој годишње посети преко 500.000 посетилаца из различитих делова света. Архитектура Катедрала је део пројекта уређења града под руководством Карла Лудвига Енгела и замишљена је као објекат који ће доминирати Тргом Сената, пошто су околне грађевине мање. Катедрала је у основи у облику грчког крста, а фасада сваког крака крста употпуњена је колонадом са тимпаном. Цркву покрива велика зелена купола, а четири мање куполе доградио је Ернст Лорман, Енгелов следбеник, како би црква личила на Цркву Светог Исака у Санкт Петербургу. Лорман је доградио и два звоника и поставио статуе дванаест апостола на угловима крова. Иконостас је донација Цара Николаја I и дело је Карла Тимолеона фон Нефа. Крипта цркве осим верске има и изложбену намену Референце Спољашње везе Panoramic view of Helsinki Cathedral
Flughafen Kajaani

Der Flughafen Kajaani (IATA-Code: KAJ, ICAO-Code: EFKI) befindet sich 8 km nördlich der Stadt Kajaani in Finnland und wurde im Jahre 1957 fertiggestellt. Linienflüge Die Fluglinie Finnair fliegt von Kajaani die Flughäfen Helsinki-Vantaa und Jyväskylä an. Die Flüge werden von Nordic Regional Airlines durchgeführt. Auszeichnungen Der finnische Flughafenbetreiber Finavia wählte Kajaani Airport zum Flughafen des Jahres 1994, 1997 und 2007. Weblinks Informationen zum Flughafen auf der Seite der Flughafengesellschaft (engl.) Flughafendaten (Memento vom 28. April 2013 im Webarchiv archive.today) Einzelnachweise
Kajaani Airport

Kajaani Airport (IATA: KAJ, ICAO: EFKI) is an airport in Paltaniemi, Kajaani, Finland, approximately 7 kilometres (4 mi) northwest of Kajaani city centre. History Construction of the airport began in 1939 with the runway being completed in the autumn. However, because of the outbreak of World War II it would not be until the 22 June 1956 that the airport would be officially opened. Airlines and destinations The following airlines operate regular scheduled and charter flights at Kajaani Airport: Statistics Awards The airport was Finavia airport of the year in 1994, 1997 and 2007. Ground transportation See also List of the largest airports in the Nordic countries References External links Media related to Kajaani Airport at Wikimedia Commons Finavia – Kajaani Airport AIP Finland – Kajaani Airport "Current weather for EFKI". NOAA/NWS. "Airport information for KAJ" – via Great Circle Mapper. Accident history for KAJ at Aviation Safety Network
Aeropuerto de Kajaani

El aeropuerto de Kajaani es un aeropuerto civil, situado en la localidad de Paltaniemi, a 8 kilómetros del centro de Kajaani. El aeropuerto se terminó de construir en 1957. En 2010 por el aeropuerto pasaron 66.000 pasajeros. Las líneas que operan en el aeropuerto son Finnair y Finncomm Airlines. Aerolíneas y destinos Destinos internacionales Estadísticas Ver fuente y consulta Wikidata. Referencias
Aéroport de Kajaani

L'aéroport de Kajaani (Kajaanin lentoasema en finnois, code IATA : KAJ • code OACI : EFKI), est un aéroport régional de Finlande situé dans le nord-est du pays, à 8 km au nord de la ville de Kajaani. Sa construction débute en 1939, pendant la guerre d'Hiver. Le premier terminal est inauguré en 1957. C'est aujourd'hui le seul aéroport à desservir directement la région du Kainuu et ses sites touristiques (station de ski de Vuokatti) et miniers (mine de Talvivaara). Utilisation de l'aéroport La seule liaison permanente est celle vers la capitale Helsinki, effectuée par Finnair et Finncomm Airlines. En 2008, l'aéroport se classait quinzième en Finlande pour le trafic passagers avec 84 609 passagers accueillis. La capacité est de 150 000 et la baisse du trafic a été régulière depuis 2002 (104 000 passagers) et ce malgré des efforts réels pour développer le tourisme hivernal. Édité le 24/02/2020 Actualisé le 01/03/2023 Situation Trafic de passagers Voir la requête brute et les sources sur Wikidata. Annexes Références Liens externes (en) Site officiel. Portail de l’aéronautique Portail de la Finlande
Aeroportul Kajaani

Aeroportul Kajaani (IATA: KAJ, ICAO: EFKI) este un aeroport din Kajaani, Kainuu, Agenția de Stat de Administrare Regională Finlanda de Nord⁠(d), Finlanda ce deservește zona Kajaani. Aeroportul a fost tranzitat în 2022 de 25.400 de pasageri. A fost deschis în 1957 și numit după zona deservită. Situat la o altitudine de 148 m, aeroportul dispune de 1 pistă. Este operat de Finavia⁠(d). Infrastructură Piste Aeroportul dispune de o singură pistă. Pista 07/25 are suprafața de asfalt și dimensiunile 2.499 m × 48 m. Terminale Note Vezi și
Каяни (аэропорт)

Аэропорт Каяни (ИАТА: KAJ, ИКАО: EFKI) расположен в Палтаниеми, Каяни, Финляндия, примерно в 7 км к северо-западу от центра города Каяни. Авиакомпании и направления Статистика Примечания Ссылки На Викискладе есть медиафайлы по теме Каяни (аэропорт) Finavia – Kajaani Airport AIP Finland – Kajaani Airport Текущая погода для EFKI на NOAA/NWS Информация об аэропорте EFKI с сайта World Aero Data. Информация об аэропорте KAJ с сайта Great Circle Mapper. История происшествий для аэропорта KAJ на Aviation Safety Network
Kajana flygplats

Kajana flygplats, finska: Kajaanin lentoasema, är en civil flygplats 8 km från Kajana i Finland. Flygbolag och destinationer Finnair flyger till Helsingfors, Oulun Tilauslento utför charter-, frakt- och ambulansflyg till Skandinavien, baltiska staterna och Kolahalvön. Olyckor Den 3 november 1994 åkte en McDonnell Douglas MD-83 från Air Liberté Tunisie på väg från Monastir-Habib Bourguiba internationella flygplats till Kajana flygplats av landningsbanan vid landningen i Kajana. Samtliga ombordvarande, 164 passagerare och 7 besättningsmän, överlevde olyckan. Statistik Sökfråga på wikidata efter rådata. Källor Externa länkar Finavia - Kajana flygplats (svenska)
Salamanperä Strict Nature Reserve

Salamanperä Strict Nature Reserve (Salamanperän luonnonpuisto) is home to Wolverine and Finnish Forest Reindeer (R. tarandus fennicus), and it is said that wolves can be heard while in the nature reserve. It has a trail, but the distance of the trail is unknown as of now. This nature reserve is connected to Salamajärvi National Park and is a strict nature reserve. It is located in the Central Finland region of Finland. References
Salamanperä naturreservat

Salamanperä naturreservat (fi. Salamanperän luonnonpuisto) är ett naturreservat i Kivijärvi kommun i Mellersta Finland, i Finland. Reservatet gränsar i norr till Salamajärvis nationalpark. Det omfattar 13 kvadratkilometer och inrättades 1956, när ett större antal nationalparker och naturreservat avsattes i Finland. Järv och skogsren (Rangifer tarandus fennicus) har återinförts I området och det finns också varg i området. Referenser Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, Salamanperä Strict Nature Reserve, 21 mars 2014.
Savonlinja

The Savonlinja Group is a bus-service provider in Eastern Finland, and a public transport provider in Southern Finland. In 1924 Toivo J. Honkanen, Senior Advisor for Finance and the founder of the Savonlinja Group, started a passenger service between Lappeenranta and Lauritsala with his Ford Model-T. Today the group is run by director Raimo O. Honkanen, Senior Advisor for Road Transport. In addition to the Eastern Finland region, Helsinki and Turku and their surrounding areas are also core areas. The international traffic handled by the Savonlinja Group comprises a number of routes into Russia and Sweden. The range of services offered includes town and local traffic, service traffic for municipalities, rural traffic, school buses, ExpressBus services, passenger and tourist travel, a charter bus service and a travel agency. The Savonlinja Group employs some 800 bus-transport professionals and owns over 500 buses. See also List of bus companies
Кеуруу

Кеуруу (на фински Keuruu, на шведски: Keuru, Кеюрю) е град и община във Финландия с население 10 762 жители към 31 март 2010 г. Разположен е в Централна Финландия. Намира се на 50 км западно от големия град Ювяскюля. В центъра на града живеят приблизително 8000 жители. Градът покрива площ от 1,430.79 км², от които 170.17 км² е вода. Разположен е на четири острова, свързани с мостове. Старата дървена църква на града е построена 1756–59 година от Анти Хакола. През 1892 г. излиза извън употреба заради нуждата от нова църква. Спорт Представителният футболен отбор на града се казва КеуПа. Има аматьорски статут. Побратимени градове Йъгева, Естония Галерия Източници Външни препратки Официален сайт на града (на финландски) Сайт на футболния клуб на града Архив на оригинала от 2006-01-06 в Wayback Machine.
Keuruu

Keuruu (Keuru en sueco) es una ciudad y municipio de Finlandia ubicado en la región de Finlandia Central. En 2022, en un área de 1430,57 km², el municipio tenía una población de 9252 habitantes, de los que seis mil vivían en la propia ciudad.​ Se fundó en 1652 y se convirtió en ciudad en 1986. En Keuruu está el regimiento de pioneros, unidad del Ejército finlandés. Se ubica en la costa septentrional del lago Keurusselkä, unos 50 km al oeste de Jyväskylä sobre la carretera 23 que lleva a Pori.​ Referencias
Keuruu

Keuruu (suédois : Keuru) est une ville du centre-ouest de la Finlande, en bordure ouest de la région de Finlande-Centrale. Géographie On y trouve une ancienne église en bois datant de 1759, moins connue que sa proche voisine de Petäjävesi. La municipalité est très étendue, surtout depuis l'annexion de la commune de Pihlajavesi en 1969. La forêt occupe l'essentiel du terrain et la densité de population est faible hors de l'immédiate proximité du centre-ville. Les municipalités voisines sont Multia au nord, Petäjävesi à l'est, Jämsänkoski au sud-est, Jämsä au sud, Mänttä et Vilppula au sud-ouest, Virrat à l'ouest (les 3 dernières dans le Pirkanmaa) et enfin Ähtäri au nord-ouest (Ostrobotnie du Sud). Lieux et monuments Ancienne église de Keuruu Ancienne église de Pihlajavesi Zones protégées Il y a neuf sites Natura 2000 dans la commune de Keuruu: Hirvijärvi, le lac long et étroit des gorges de Huhkojärvi, Pihlajavesi, la voie de Pihlajavesi privilégiée par les loutres et les truites, les forêts de Raiski, Siipikangas, Tuomistonjoki, Vesilahdensuo-Kurkisuo et Syrjäharju. Transports La commune est traversée par la nationale 23, axe est-ouest Pori-Petäjävesi et par la nationale 18. Les villes les plus importantes à proximité sont Jyväskylä (58 km) et Tampere (120 km). Keuruu est reliée à Mänttä-Vilppula par la seututie 348 et à Ähtäri par la seututie 621. Démographie Depuis 1980, l'évolution démographique de Keuruu est la suivante : Personnalités Hannele Huovi, Matti Kassila, Joni Lius, Jukka Rautakorpi, Kalevi Sorsa Jumelages Galerie Notes et références Voir aussi Articles connexes Liste des municipalités de Finlande Liens externes (fi) Site officiel Portail de la Finlande
Keuruu

Keuruu (svédül Keuru) város Finnországban. Nyugat-Finnország tartományban helyezkedik el, része Közép-Finnország régiónak. A város lakossága 11 262 (2005. január 1.), területe 1430,79 km², amiből 170,17 km² víz. A népsűrűség 8 fő/km². A város egynyelvű, a finn nyelvet beszélik. Képek a városról Jegyzetek További információk Keuruu – A város hivatalos oldala (finnül) Keuruun Pallo – Egy labdarúgóklub, finn másodosztály
Keuruu

Keuruu (in svedese Keuru) è una città finlandese di 9250 abitanti, situata nella regione della Finlandia Centrale. Qua è nato il politico Kalevi Sorsa. Amministrazione Gemellaggi Jõgeva Szarvas Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Keuruu Collegamenti esterni (FI) Sito ufficiale, su keuruu.fi. Keuruun kaupunki (canale), su YouTube.
Keuruu

Keuruu (szw. Keuru) – miasto w Finlandii, w prowincji Finlandia Zachodnia, w regionie Finlandia Środkowa. Zajmuje powierzchnię 1430,8 km² a zamieszkuje je 10 706 osób (stan na dzień 31 lipca 2010). Zostało założone w 1652 roku. W mieście działa klub sportowy Keuruun Pallo, w tym sekcja hokeja na lodzie pod nazwą KeuPa HT. W miejscowości jest stacja kolejowa Keuruu. Sąsiadujące gminy Jämsä Multia Mänttä-Vilppula Petäjävesi Virrat Ähtäri Przypisy
Keuruu

Keuruu este o comună din Finlanda. Se găsește în partea de vest a Finlandei. Are o populație de 11.262 locuitori (în anul 2005) și ocupă o suprafață de 1.430,56 km², din care 172,59 km² reprezintă întinderi de apă. Densitatea populației este de 8,0 locuitori/km². Referințe Vezi și Lista comunelor din Finlanda Legături externe Site web oficial
Кеуруу

Ке́уруу (фин. Keuruu швед. Keuru) — город в провинции Центральная Финляндия (Кески-Суоми) в Финляндии. Численность населения составляет 10 676 человек (2010). Город занимает площадь 1 430,62 км² из которых водная поверхность составляет 172,32 км². Плотность населения — 8,48 чел/км². Известные уроженцы Матти Кассила (1924—2018) — финский кинорежиссёр, сценарист, продюсер, актёр. Пиркко Вахтеро (род. 1936) — финская художница почтовых марок, дизайнер и геральдист. Примечания Ссылки www.keuruu.fi (сайт) Архивная копия от 17 июля 2012 на Wayback Machine (фин.)
Keuru

Keuru (finska: Keuruu) är en stad och kommun i landskapet Mellersta Finland. Kommunen gränsar mot Virdois i väster, Etseri och Multia i norr, Petäjävesi i öster, Jämsä i sydost samt Mänttä-Vilppula i söder. Keuru har 9 443 invånare och har en yta på 1 430,56 km². Keuru är enspråkigt finskt. Administrativ historik Den 1 januari 1969 inkorporerades Pihlajavesi i Keuru. Keuru blev stad 1986. Politik Mandatfördelning i Keuru stad, valen 1976–2021 Demografi Befolkningsutveckling Språk Befolkningen efter språk (modersmål) den 31 december 2022. Finska, svenska och samiska räknas som inhemska språk då de har officiell status i landet. Resten av språken räknas som främmande. För språk med färre än 10 talare är siffran dold av Statistikcentralen på grund av sekretesskäl. Kända personer från Keuru Matti Kassila, filmregissör och skådespelare Mirjami Kuosmanen, skådespelare Maria Raunio, politiker Kalevi Sorsa, politiker Viola Gråsten, formgivare Bilder Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Keuru. Se kartdata överlagrat på OSM (Kartdata)
Кеуруу

Ке́уруу (фін. Keuruu швед. Keuru) — місто в провінції Центральна Фінляндія (Кескі-Суомі) у Фінляндії. Населення 10 522 осіб (2014), площа — 1,430.57 км², з яких 172,4 км² — водяне дзеркало, щільність населення — 8,36 осіб/км². Відомі вихідці Піркко Вахтеро — фінська художниця поштових марок, дизайнерка та геральдистка. Примітки Посилання www.keuruu.fi (сайт міста) [Архівовано 17 Липня 2012 у Wayback Machine.](фін.)