NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Trefaldighetskyrkan, Vasa

Trefaldighetskyrkan är en kyrkobyggnad i Vasa i Österbotten. Kyrkobyggnaden Kyrkan är ritad av arkitekt Carl Axel Setterberg och representerar nygotisk stil. Kyrkan som rymmer närmare 900 personer togs i användning 1862, men blev helt klar först 1869, varefter den invigdes. Kyrkan grundrenoverades 2000. Inventarier I mitten av kyrkans kor ligger huvudaltartavlan Herdarnas tillbedjan, målad av Albert Edelfelt åren 1892–1894. I Trefaldighetskyrkan finns ett dopträd. I dopträdet sätts en duva för varje barn som döps i Vasa svenska och finska församling. Duvorna symboliserar fred, dopet och Den Heliga Anden och duvans vita färg symboliserar oskuld och renhet. Trädet symboliserar församlingen. Kyrkan har en orgel med 45 stämmor (Marcussén & Son) och en kororgel med 4,5 stämmor (Ryde & Berg) samt piano och elpiano. Orgeln förnyades 1975 medan den ursprungliga orgelfasaden behölls. Det finns ett högklassigt ljudåtergivningssystem med mixer, induktionsslinga samt AV-utrustning. Gudstjänsten sänds i lokalradion varje söndag. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Trefaldighetskyrkan, Vasa. Trefaldighetskyrkan, Vasa svenska församling
Turunmaa-class gunboat

The Turunmaa-class fast gunboats (Finnish: Turunmaa-luokan tykkivene) was a type of vessel, previously operated by the Finnish Navy in the anti-submarine warfare (ASW) and trade protection roles. Internationally they were labeled as corvettes. History Development of the class started in 1963. Five hull designs and over thirty propulsion variants were looked at during development. At the time, the electronics of the vessels, and the propulsion system were state of the art and attracted international attention. Both vessels were built by Wärtsilä's Hietalahti shipyard in Helsinki. In 1985–86 both ships were refitted, and the entire fire-control and communications systems were updated. Karjala has been berthed since 2002 at the maritime museum Forum Marinum in Turku as a museum ship next to Suomen Joutsen. Turunmaa was stripped of armaments and served as a floating machine shop and training ship for Satakunta Polytechnic. Currently Turunmaa is being refitted for civilian use. Neither vessel is currently owned by the Finnish Navy. The ships were ordered in 1963, launched in 1968, commissioned in 1969 and decommissioned in 2002. The lead vessel was named after the turuma frigates serving in the Archipelago Fleet in the 18th and 19th centuries. Vessels of the class Turunmaa (03) Karjala (04) External links Finnish gunship FNS Turunmaa (1968) Photos (Flickr) Turun Sanomat newspaper archive The Finnish Navy's announcement of FNS Karjala's pending museum ship status MTV3.fi's news article from 2001 Corvette Karjala @ Forum Marinum GN113 Warbird Consulting Ltd Current owner of Turunmaa. Includes pictures.
Karjala (corvette)

Karjala (pennant number 04) était une canonnière de Classe Turunmaa (classée internationalement comme corvette) achevée en 1968 par les forces maritimes finlandaises. Le navire a été mis hors service en 2001 et est actuellement un navire musée du Forum Marinum à Turku. Historique Conception Les navires de classe Turunmaa ont été réalisés au chantier naval Wärtsilä Helsingin Telakka à Helsinki (maintenant chantier naval de Hietalahti (Hietalahden telakka). Karjala (qui veut dire Carélie), à coque en acier, pesait 700 tonnes au moment de la livraison, mais a gagné 100 tonnes de plus en raison de diverses améliorations. Ses structures de pont sont en aluminium et les parties principales sont protégées par des plaques de blindage. La propulsion est de type CODOG. Le moteur diesel pouvait parcourir 5 000 milles sans faire le plein. La vitesse supérieure était de 35 nœuds, nécessitant toute la puissance des moteurs, soit 24 000 chevaux. Service Le navire a d'abord rejoint la flotte de patrouille de la zone de défense maritime de l'archipel (Saaristomeren meripuolustusalue) à Upinniemi. Le fût du canon de 120 mm, sur le pont avant du navire, a explosé à l'été 1970, blessant légèrement les artilleurs. Le navire a été transféré à l'escadron de Pansio en 1979, puis à l'actuel 6ème escadron de missiles en tant que navire de tête en 1987. Il a effectué de nombreuses visites navales dans les ports de la mer Baltique et de la mer du Nord, et en Norvège, où en 1982 il a participé au 25e anniversaire du règne du roi Olav V de Norvège. Le navire a été rénové entre 1985 et 1986. Il a été désarmé en 2001. Préservation Le navire a été remorqué de Pansio au Forum Marinum en 2002 en tant que navire musée le long du fleuve Aura. Galerie Voir aussi Notes et références (fi) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en finnois intitulé « Tykkivene Karjala » (voir la liste des auteurs). Liens internes Forum Marinum Mouilleur de mines Keihässalmi Dragueur de mines MS Whilhelm Carpelan Liens externes Site officiel Forum Marinum Karjala - Forum Marinum Karlala sur YouTube Bibliographie 'Auvinen, Visa (toim.): Leijonalippu merellä. Pori: EITA Oy, 1983. (ISBN 951-95781-1-0). Gardiner, Robert (toim.): Conway's All the World's Fighting Ships 1947-1995. Londres: Conway Maritime Press, 1995. (ISBN 0-85177-605-1). Portail du monde maritime Portail des musées Portail de l’histoire militaire Portail de la Finlande
Karjala (kanonbåt, 1968)

Karjala (04) var det andra fartyget av Turunmaa-klassen och användes som kanonbåt i den finska marinen. Fartyget Karjala togs i tjänst år 1968 och hon byggdes vid Wärtsiläs varv i Helsingfors, Finland. Karjala ligger sedan 2002 vid museet Forum Marinum i Åbo. Skepp av samma klass Turunmaa (03) Karjala (04)
Tyrnävä kyrka

Tyrnävä kyrka (finska: Tyrnävän kirkko) är en kyrkobyggnad i den finländska kommunen Tyrnävä i landskapet Norra Österbotten. Den färdigställdes 1873 och invigdes 2 oktober 1881. Kyrkan är av trä och byggd i nygotisk stil efter ritningar av Frans Wilhelm Lüchow. Den består av ett långhus med korta korsarmar på långsidorna och har ett fyrsidigt klocktorn i västra änden. Bakom koret finns en lägre sakristia. Kyrkan rymmer cirka 650 personer. Tyrnävä blev kapellförsamling under Limingo 1655 och självständig församling 1905. Den nuvarande kyrkan är den tredje kyrkobyggnaden på församlingens område och ersatte en kyrka som förstördes i en brand 1865. Efter kommunsammanslagningen 2001 hör även kyrkan i Temmes till Tyrnävä församling. Kyrkans altartavla är från 1907 och målades av Toivo Johannes Tuhkanen. Den föreställer jungfru Maria och Jesusbarnet utanför stallet. Referenser Externa länkar Tyrnävä socken (På finska) Wikimedia Commons har media som rör Tyrnävä kyrka.
Töölö Church

Töölö Church (Finnish: Töölön kirkko, Swedish: Tölö kyrka) is a Lutheran church in the Taka-Töölö district of Helsinki, Finland. The building represents Nordic Classicism and was designed by Hilding Ekelund following an architectural competition. Completed in 1930, it originally served as a parish center and was dedicated as a church when Töölö parish was created in 1941. The church main hall seats 400 people. There are also two parish meeting halls for 70 and 20 people. Töölö Church reopened in early 2016 after three and a half years of renovations. Artwork Töölö Church contains many pieces of art, including: Relief Heavenly Feast and gilded wood sculpture Resurrected Christ by Gunnar Finne Glass paintings by Gunnar Forsström Wall painting by Paavo Leinonen Reliefs of apostles Peter, Paul, Andrew, and Thomas by Carl Wilhelms Partial sketch on altar wall by Henry Ericsson – Ericsson was commissioned to paint the altar wall but died in a car accident before completing the work See also Temppeliaukio Church – a popular church in the neighboring Etu-Töölö, also part of Töölö parish Kunsthalle Helsinki – an art exhibition venue also designed by Hilding Ekelund References
Église de Töölö

L'église de Töölö (en finnois : Töölön kirkko) est une église construite dans le quartier de Taka-Töölö à Helsinki. Description Représentant du classicisme nordique, l'édifice est conçu par Hilding Ekelund à suite d'un concours d'architectes. Construit en 1930, il sert de centre paroissial et devient une église à la création de la paroisse de Töölö en 1941. Décorations L'église de Töölö a beaucoup d’œuvres artistiques comme : la sculpture Le Christ ressuscité de Gunnar Finne ; les vitraux de Gunnar Forsström ; les peintures murales de Paavo Leinonen ; les sculptures des apôtres Pierre, Paul, André et Thomas de Carl Wilhelms. Références Liens externes Site officiel Articles connexes Liste des églises évangéliques luthériennes de Finlande Portail de l’architecture chrétienne Portail du protestantisme Portail d’Helsinki
Tölö kyrka, Helsingfors

Tölö kyrka är en kyrkobyggnad i stadsdelen Bortre Tölö i Helsingfors. Kyrkan är ritad av den finländska arkitekten Hilding Ekelund som vann arkitekttävlingen 1927. Byggnaden stod färdig 1930 och representerar 1920-talsklassicism. Den byggdes som församlingshem och invigdes som kyrka år 1941 då Tölö med norra utmarker blev en egen församling. Altartavlan är en bayersk målning av den korsfäste Jesus. Det var meningen att väggen skulle prydas av en målning av Henry Ericsson, men på grund av konstnärens död finns endast delar av hans skiss på platsen. Orgeln är gjord av Kangasala orgelbyggeri. Kyrkan rymmer cirka 500 personer. Källa Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Tölö kyrka, Helsingfors. Churches in Helsinki
Église Ulrique-Éléonore (Kristinestad)

L'église Ulrique-Éléonore (en finnois : Ulrika Eleonoran kirkko) est une église en bois située à Kristinestad en Finlande. Histoire En 1654–1658, on construit au même endroit une église qui est incendiée par la foudre le 16 juin 1697. L'église en bois la remplace et est remplacée en 1897 par une église en briques mais elle est restaurée et remise en service en 1965. Le premier clocher est construit en 1675–1679. En 1702–1704, Matts Larsson Murick construit le clocher actuel de deux étages à soubassement en pierres. En 1958–1964, Thorvald Lindqvist conduit les travaux de restauration de l'église. Galerie Références Liens externes Liens internes Liste des églises évangéliques luthériennes de Finlande Portail de l’architecture chrétienne Portail de la Finlande Portail du protestantisme
Église d'Ulvila

L'église d'Ulvila (en finnois : Ulvilan kirkko) ou église Saint-Olaf (en finnois : Pyhän Olavin kirkko) est une église en pierre située à Ulvila en Finlande . Présentation L'église d'Ulvila est l'une des églises de la troisième génération des églises construites à la fin du Moyen Âge, dont font partie la plupart des églises médiévales en pierre en Finlande. C'est un ensemble construit selon un plan unifié, qui a été conservé presque parfaitement dans son aspect médiéval. L'architecture de l'église d'Ulvila a eu un impact direct sur l'architecture de l'église de Lempäälä et de l'église de la Sainte-Croix de Rauma. La nef de l'église mesure environ 37 × 15 mètres. La sacristie est située au nord et la salle d'armes au sud. Il y a une cave à vin sous la sacristie, dont la date n'est pas connue. L'entrée principale de l'église est à l'extrémité ouest. En plus des portes de la sacristie et de l'armurerie, il y a une porte du côté sud. Statuaire L'église compte douze sculptures en bois. Trois d'entre elles sont encore dans l'église et les autres sont conservées dans les collections du musée du Satakunta à Pori. L'église a un crucifix et une statue de Saint Olaf sculptée dans le Mecklembourg dans les années 1430 et 1440, et une statue de Sainte Anne, réalisée au milieu du XVe siècle. Les sculptures ont été réalisées à l'origine pour une église en bois construite après l'incendie de 1429. La sculpture représentant Sainte Anne intitulée «Donnez-vous la troisième» représente aussi le Christ et la Vierge Marie. Les sculptures médiévales de l'église conservées au musée du Satakunta représentent Saint-Martin, Saint-Guy, Saint-Érasme, Saint-Antoine et Sainte-Birgitte. Parmi les sculptures, Sainte Birgitte remonte à environ 1500. Accès La route de liaison 2440 à l'est de l'église fait partie de la route côtière du golfe de Botnie. Classement La direction des musées de Finlande a classé l'église et ses environs comme l'un des environnements culturels construits d'importance nationale. Galerie Bibliographie (fi) Markus Hiekkanen, Suomen keskiajan kivikirkot, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2014 (ISBN 978-952-222-600-6) (fi) Maunu Häyrynen, Mikael Lähteenmäki (ed.), Pohjanlahden rantatie : ratsupolusta rannikon matkailutieksi, Pori, Université de Turku, 2009 (ISBN 978-951-29395-0-3, lire en ligne) (fi) Carita Tulkki, Ulvilan kirkko ja tapuli : Ulvilan kirkon ja tapulin restaurointi- ja korjaustyön arkeologinen valvonta 2004–2005, Pori, Musée du Satakunta, 2006 (lire en ligne) (fi) Aarno Maliniemi, Mikko Juva, Kauko Pirinen, Novella plantatio (Suomen kirkkohistoriallisen seuran juhlakirja Suomen kirkon juhlavuotena 1955), Helsinki, Suomen kirkkohistoriallinen seura, 1955 (fi) Erkki Lehtinen, Ulvila keskiaikana, Suur-Ulvilan historia I, Pori, Pori, Ulvila, Kullaa et Nakkila, 1967 Références Voir aussi Articles connexes Liste des églises médiévales de Finlande Liens externes Photographies Portail de l’architecture chrétienne Portail de la Finlande Portail du protestantisme
Ulvsby S:t Olofs kyrka

Ulvsby kyrka eller S:t Olofs kyrka är en medeltida stenkyrka i Ulvsby i Satakunta. Kyrkan är den enda bevarade delen av det medeltida Ulvsby och dess skyddspatron är S:t Olof. Kyrkan används av Ulvsby församling (finska: Ulvilan seurakunta). Ulvsby kyrksocken nämns första gången 1311 i samband med kyrkobygget. Ulvsby kan ha avskilts från Kumo socken i början av 1300-talet och har varit ett kapell i slutet av 1200-talet. Enligt en annan tolkning har kyrksocknen grundats på 1330-talet i samband med att kyrkan flyttdes från Liikistö till Ulvsby. Klockstapeln byggdes av J. Winberg från Björneborg på 1750-talet och förnyades av Georg Theodor Chiewitz 1862. Ulvsby kyrka fick sin första orgel under 1890-talet. Den nuvarande orgeln från 1939 är byggd av Kangasala orgelbyggeri. Referenser Vidare läsning Hiekkanen, Markus (2020). Finlands medeltida stenkyrkor. Stockholm: Kungl. Vitterhets historie och antikvitetsakademien. sid. 336-341. Libris n0bnsbs4l2bcgvwv. ISBN 9789188763112 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Ulvsby S:t Olofs kyrka.
Utbildning Nord

Utbildning Nord (på finska: Koulutus Nord; på norska: Utdanning Nord) är en utbildningsanordnare som sedan 1991 drivs av Stiftelsen Utbildning Nordkalotten med säte i Övertorneå, vars huvudmän är regeringarna i Sverige, Finland och Norge. Stiftelsen har att anordna utbildningar för de tre ländernas arbetsmarknaders behov, i synnerhet i de nordligaste delarna av länderna. Verksamheten startades 1970, då med namnet Nordkalottens AMU-center. Utbildning Nord har 285 utbildningsplatser per år. Totalt antal studerande är cirka 500. För närvarande bedrivs yrkesinriktad utbildning och fortbildning inom områdena teknisk industri service och turism byggnadsteknik hantverk informationsteknik ekonomi Utbildningarna bedrivs huvudsakligen i Övertorneå, där i den gamla yrkesskolans lokaler, där det också finns elevinternat. Granne med Utbildning Nord ligger Gränsälvsgymnasiet. Elevbostäder och utbildningslokaler finns också i Hedenäset. Externa länkar Stiftelsen Utbildning Nordkalotten
Cour d'appel de Vaasa

La cour d'appel de Vaasa (en finnois : Vaasan hovioikeus) est un bâtiment de la cour d'appel situé au centre de Vaasa en Finlande. Présentation Le bâtiment en briques conçu par Carl Axel Setterberg est construit en 1862 dans le parc Hovioikeudenpuisto au bout de l'esplanade de la cour d'appel. Presidentit La Cour d'appel est dirigé par le Président de la Cour d'appel. Les présidents de la cour d'appel de Vaasa ont été : Arvid Fredrik Kurck (Kurki) 1776–1781 Carl Bonde 1781–1788 Carl Johan Gyllenborg 1789–1791 Johan Gustaf von Carlson 1792–1794 Jöran Wilhelm Lode 1795–1796 Axel Christian Reuterholm 1796–1808 Erik Johan Bergenheim 1811–1816 Karl Fredrik Rotkirch 1817–1832 Carl Adam Adlerstjerna 1833–1841 Ernst Fredrik Brander 1841–1856 Johan Wilhelm Forsman 1856–1862 Selim Ekbom 1862–1886 Robert August Montgomery 1886–1887 Gustaf Wilhelm Råbergh 1887–1890 Johan Carl Emil af Frosterus 1890–1900 Nils Isak Fellman 1900–1902 Henrik Gustaf Borenius 1902–1909 Frans Viktor Eriksson 1910–1915 Karl Söderholm 1917–1923 Kaarlo Yrjö Benedictus Ignatius 1923–1927 Axel Johan Alfons Cederberg 1927–1933 Hugo Albert Malmberg 1933–1934 Bror Justus Gräsbeck 1935–1953 Felix Johansson 1953–1957 Karl Eero Harald Corell 1957–1970 Paavo Alkio 1970–1972 Eero Ivar Rewell 1972–1975 Hanni Ritva Soilikki Hyöky Erkki Kustaa Rintala 1989–1998 Rolf Ingvar Krook 1998–2004 Mikko Johannes Könkkölä 2005–2009 Olli Ilmari Varila 2009–2014 Tapani Päiviö Vasama 2014– Domaine de juridiction de la Cour d'appel La Cour d'appel traité les appels et les plaintes contre les décisions de ses tribunaux de district. Bibliographie (fi) Yrjö Blomstedt, Vaasan hovioikeus 1776–1976 : 200-vuotishistorian pääpiirteitä, Cour d'appel de Vaasa, 1976 (ISBN 951-53-1014-8) (fi) Vaasan hovioikeus, Muistoja Themiksen näyttämöltä, Kustaa III:n hovioikeuden kulttuurihistoriallisia perintöjä, Galerie nationale de Finlande et Cour d'appel de Vaasa, 1996 (ISBN 951-53-1014-8) Références Voir aussi Liens externes Site officiel Articles connexes Propriétés du Sénat Hovioikeudenpuistikko Lieux et monuments de Vaasa Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de la Finlande
Vasa hovrätt

Vasa hovrätt (finska: Vaasan hovioikeus) är en hovrätt i Finland. Hovrätten grundlades genom kungligt brev den 20 juni 1775 av Gustav III och invigdes på Stockholms slott den 28 juni 1776. Jurisdiktionen omfattade Vasa län, Savolax och Karelens län och Uleåborgs län från Åbo hovrätt samt Kuusamo lappmark från Svea hovrätt. Västerbotten i Finland tillkom 1809. Den nuvarande domkretsen är något mindre. Domsagor och tingsrätter Domsagorna bestod vid bildandet av hovrätten 1776 och efter en förändring i början av 1777 av Österbottens södra domsaga, Österbottens mellersta domsaga, Österbottens norra domsaga, Karelska domsaga, Lilla Savolaks domsaga, Rautulampi domsaga och Kemi och Kajana domsaga. I den indelning som infördes 2019 finns det fyra tingsrätter under Vasa hovrätt. Dessa är Mellersta Finlands tingsrätt, Satakunta tingsrätt, Södra Österbottens tingsrätt och Österbottens tingsrätt. Samtidigt gick Mellersta Österbottens tingsrätt upp i Österbottens tingsrätt. Presidenter Hovrätten leds av en hovrättspresident. Vasa hovrätt har haft dessa presidenter: greve Arvid Fredrik Kurck 1776–1781 greve Carl Bonde 1781–1788 Carl Johan Gyllenborg 1789–1791 Johan Gustaf von Carlson 1792–1794 Jöran Wilhelm Lode 1795–1796 friherre Axel Christian Reuterholm 1796–1808 Erik Johan Bergenheim 1811–1816 Karl Fredrik Rotkirch 1817–1832 Carl Adam Adlerstjerna 1833–1841 Ernst Fredrik Brander 1841–1856 Johan Wilhelm Forsman 1856–1862 Selim Ekbom 1862–1886 Robert August Montgomery 1886–1887 Gustaf Wilhelm Råbergh 1887–1890 Johan Carl Emil af Frosterus 1890–1900 Nils Isak Fellman 1900–1902 Henrik Gustaf Borenius 1902–1909 Frans Viktor Eriksson 1910–1915 Karl Söderholm 1917–1923 Kaarlo Yrjö Benedictus Ignatius 1923–1927 Axel Johan Alfons Cederberg 1927–1933 Hugo Albert Malmberg 1933–1934 Bror Justus Gräsbeck 1935–1953 Felix Johansson 1953–1957 Karl Eero Harald Corell 1957–1970 Ista Paavo Alkio 1970–1972 Eero Ivar Rewell 1972–1975 Hanni Ritva Soilikki Hyöky (första kvinnan som president vid hovrätten) 1975–1989 Erkki Kustaa Rintala 1989–1998 Rolf Ingvar Krook 1998–2004 Mikko Johannes Könkkölä 2005–2009 Olli Varila 2009–2014 Tapani Vasama 2014–2022 Sakari Laukkanen 2023- Vid hovrättena arbetar 64 personer. Referenser Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Vasa hovrätt. Vasa hovrätt
Église de Virolahti

L'église de Virolahti (en finnois : Virolahden kirkko) est une église construite à Virolahti en Finlande. Historique Notes et références Article connexe Liste des églises évangéliques luthériennes de Finlande Liens externes Portail de l’architecture chrétienne Portail du protestantisme Portail de la Finlande
Vederlax kyrka

Vederlax kyrka är en kyrkobyggnad i den finländska kommunen Vederlax i landskapet Kymmenedalen. Vederlax kyrksocken torde ha bildats i mitten av 1300-talet även om den nämns först år 1370. Som handelsplats nämns Vederlax redan 1336. Kyrkobyggnaden Kyrkan är en korskyrka och byggdes mellan åren 1765 och 1768. Den nuvarande klockstapeln stod färdig 1958. Den gamla klockstapeln från 1778 förstördes 1957 av en eldsvåda när blixten slog ned. Predikstolens dekorationer är från 1939, altartavlan är från 1914 och glasmålningarna är från 1964. Väster om kyrkan finns en gammal sakristia uppförd i sten under första hälften av 1500-talet. Referenser Noter Tryckta källor Hiekkanen, Markus (2020). Finlands medeltida stenkyrkor. Stockholm: Kungl. Vitterhets historie och antikvitetsakademien. sid. 686-689. Libris n0bnsbs4l2bcgvwv. ISBN 9789188763112 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Vederlax kyrka. Churches in Finland
Maison Verdandi

La maison Verdandi (en finnois : Verdandin talo) est un édifice de Style néo-Renaissance situé dans le quartier IV à Turku en Finlande. Présentation La maison Verdandi est un bâtiment de style néo-Renaissance construit au coin de Linnankatu et d'Aurakatu. Un groupe d'hommes d'affaires de Turku s'est réuni à l'automne 1896 pour discuter de la construction d'un nouvel immeuble d'appartements élégant sur un terrain appartenant aux hommes d'affaires Ernst et Magnus Dahlström. Les frères avaient acheté la parcelle au pharmacien Erik Julin. Outre les particuliers, la Banque de Finlande a également rejoint la société par actions établie à condition qu'elle puisse utiliser le bâtiment de bureaux d'angle le plus impressionnant. il fut décidé que le bâtiment serait conçu par l'architecte Frithiof Strandell. Il n'était pas encore un architecte très connu à cette époque, mais sinon il était bien connu dans les milieux d'affaires de Turku. La construction du bâtiment s'est achevée en 1898. La maison, qui était à l'origine destinée à être principalement un immeuble résidentiel pour les familles bourgeoises les plus riches, est aujourd'hui en quelque sorte un centre pour les finlandais suédophones de Turku. Le club suédois de Turku exerce ses activités dans le grenier du bâtiment et le plus ancien journal finlandais encore publié, Åbo Underrättelser, a son bureau au troisième étage du bâtiment. Étymologie Dans la mythologie nordique, Verdandi est l'une des trois nornes qui règlent le destin de l'ensemble des habitants des neuf mondes de la cosmogonie nordique. Galerie Bibliographie (fi) Elina Forsblom, Rauno Lahtinen, Oy Lycka Reklam Ab, Verdandin talo: Asuntoja aitiopaikalla vuodesta 1898, Turku, OtavaTool Kehitys Oy (ISBN 9789529447107) Notes et références Voir aussi Liens externes Portail de la Finlande Portail de l’architecture et de l’urbanisme
Verdandihuset

Verdandihuset är en byggnad i nyrenässans ritad av åboarkitekten Frithiof Strandell. Byggnaden, som färdigställdes år 1898, ligger på Auragatan 1 i centrala Åbo. Huset, som i början var tänkt att fungera främst som ett bostadshus för förmögnare borgarfamiljer, är idag något av ett centrum för finlandssvenskarna i staden. Svenska Klubben i Åbo bedriver sin verksamhet i husets vindsvåning och Finlands äldsta fortfarande utgivna tidning Åbo Underrättelser har sitt kontor i husets tredje våning. Referenser Kalpa, Harri: Muuttuva Kaupunki - Turku eilen ja tänään, del I, 1989, ISBN 951-95653-1-0 ”Historia”. Svenska Klubben i Åbo. https://www.svenskaklubben.fi/sv/om_klubben/historia/. Läst 13 juli 2020.