NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kirkkojärvi (sjö i Somero, Egentliga Finland)

Kirkkojärvi är en sjö i kommunen Somero i landskapet Egentliga Finland i Finland. Sjön ligger 81,2 meter över havet. Arean är 59 hektar och strandlinjen är 5,37 kilometer lång. Sjön ingår i Pemar å huvudavrinningsområde. Den ligger omkring 69 kilometer öster om Åbo och omkring 94 kilometer nordväst om Helsingfors. Nordöst om Kirkkojärvi ligger Somero. Källor
Åvikinjärvi

Åvikinjärvi är en sjö i kommunen Somero i landskapet Egentliga Finland i Finland. Arean är 8 hektar och strandlinjen är 1,32 kilometer lång. Sjön ingår i Pemar å huvudavrinningsområde. Den ligger omkring 62 kilometer öster om Åbo och omkring 100 kilometer nordväst om Helsingfors. Sjön genomflyts av Pemar å. Källor
Paatinjärvi (sjö i Vaala, Norra Österbotten)

Paatinjärvi är en sjö i Finland. Den ligger i kommunen Vaala i landskapet Norra Österbotten, i den centrala delen av landet, 500 km norr om huvudstaden Helsingfors. Paatinjärvi ligger 141,2 meter över havet. Den är 2 meter djup. Arean är 9,16 kvadratkilometer och strandlinjen är 16,98 kilometer lång. Sjön ingår i Uleälvens huvudavrinningsområde. I övrigt finns följande vid Paatinjärvi: Tervalampi (en sjö) Källor |
Särkijärvi (sjö i Finland, Norra Österbotten, lat 64,90, long 27,20)

Särkijärvi är en sjö i Finland. Den ligger i kommunen Utajärvi i landskapet Norra Österbotten, i den centrala delen av landet, 500 km norr om huvudstaden Helsingfors. Särkijärvi ligger 123,5 meter över havet. Arean är 1,25 kvadratkilometer och strandlinjen är 9,1 kilometer lång. Sjön ingår i Kiminge älvs huvudavrinningsområde. Källor
Vähä-Ruohonen

Vähä-Ruohonen eller Pieni Ruohostenjärvi är en sjö i Finland. Den ligger i kommunen Utajärvi i landskapet Norra Österbotten, i den centrala delen av landet, 500 km norr om huvudstaden Helsingfors. Vähä-Ruohonen ligger 115,9 meter över havet. Arean är 1,15 kvadratkilometer och strandlinjen är 7,48 kilometer lång. Sjön ingår i Kiminge älvs huvudavrinningsområde. Källor
Marttisenjärvi (sjö i Norra Österbotten)

Marttisjärvi eller Marttisenjärvi är en sjö i Finland. Den ligger i kommunen Utajärvi i landskapet Norra Österbotten, i den centrala delen av landet, 600 km norr om huvudstaden Helsingfors. Marttisjärvi ligger 117,7 meter över havet. Arean är 2,75 kvadratkilometer och strandlinjen är 7,88 kilometer lång. Sjön ingår i Kiminge älvs huvudavrinningsområde. Källor
Lammaslampi

Lammaslampi est un lac situé dans le quartier Pähkinärinne de Vantaa en Finlande. Géographie Lammaslampi est petit lac peu profond aux eaux brunes. L'eau brune est due à la forte teneur en humus du lac. Le lac fait partie du bassin versant du lac Pitkäjärvi. Le Lammaslampi est situé au milieu du village de Pähkinärinne et c'est une importante zone de loisirs locale. L'étang reçoit son eau de Jupperi et de Linnainen par le marais Furumossensuo. Son eau s'ecoule de son coin sud-est puis par Varisto et Askisto jusqu'au lac Pitkäjärvi. État actuel La qualité de l'eau a été variable ces dernières années; l'étang a été restauré par dragage et oxygénation.[4] Afin d'améliorer l'oxygènation en profondeur du lac, un puits d'aération a été mis en service en 1998. Avant cela, un climatiseur Hydixor a été utilisé de 1994 à 1997. La précipitation chimique du phosphore a été tentée en 1996. En 1997, un dragage par succion a été effectué, qui a couvert un tiers de la superficie du lac. Un plus petit dragage par succion a été effectué sur la rive nord-est en 2001. Une zone humide a été construite à Tulopuro en 2004 . Utilisation Sur le côté est du Lammaslampi se trouve une zone résidentielle densément construite. Les autres rivages sont principalement un parc entretenu. Un peu plus loin se trouve une forêt dense. Le bassin versant du lac comprend la zone des marais de Furumossen. Un sentier de randonnée de 1,437 km passe aux abords du Lammaslampi relié à un réseau de sentiers. En plus des chemins d'asphalte et de gravier, il existe des sentiers de degrés divers dans les forêts voisines. Il y a deux pontons de baignade non officiels sur la rive du lac et une plage non officielle pour les chiens du côté nord. Le lac est propice à la baignade malgré sa forte teneur en humus. Notes et références Galerie Annexes Articles connexes Lacs de Finlande Lieux et monuments de Vantaa Liens externes Portail des lacs et cours d'eau Portail de la Finlande
Pitkämön tekojärvi

Pitkämön tekojärvi är en sjö i kommunen Kurikka i landskapet Södra Österbotten i Finland. Sjön ligger 68,3 meter över havet. Arean är 1 kvadratkilometer och strandlinjen är 20,44 kilometer lång. Sjön ingår i Kyro älvs huvudavrinningsområde. Den ligger omkring 32 kilometer sydväst om Seinäjoki och omkring 300 kilometer nordväst om Helsingfors. Källor
Музей Торнио

Музей долины Торнио фин. Tornionlaakson maakuntamuseo — музей истории долины реки Турнеэльвен, расположенный в городе Торнио (Финляндия). История Музей Торнио был основан в июне 1914 года в то же время, что и формировался библиотечный фонд Городской библиотеки. Музей был открыт как самый северный музей Финляндии, так и как самый северный музей мира. Он также стал первым музеем в Лапландии. В нынешнем здании экспозиция музея располагается с 1962 года, а реконструкция здания была проведена в 1982 году. К этому же времени относится и создание основной экспозиции музея, которая была создана в начале 1960-х годов с незначительными изменениями после дополнения в начале 1980-х годов. Музей Торнио был переименован в городской в 1975 году, а в 1981 году он был преобразован в Музей Западной Лапландии. Нынешнее название регионального музея долины Торнио стало широко распространённым с начала XXI века. Реконструкция здания музея стоимостью четыре миллиона евро была завершена в 2012—2013 годах, а новая базовая выставка «Встречи на границе» была завершена в 2014 году. Она была открыта для публики в столетний юбилей Музея — 31 августа 2014 года. С 2014 года региональный музей долины Торнио представляет также историю шведской части долины в сотрудничестве с муниципалитетом Хапаранда (Швеция), который направил для этих целей одного из своих сотрудников. Примечания
Ostrobothnian Museum

The Ostrobothnian Museum (Finnish: Pohjanmaan museo) is a provincial museum of cultural history, which also serves as provincial art museum and a museum of natural science. The museum building, designed by Eino Forsman in 1927, and the museum’s exhibition wing, planned by architect Erik Kråkström in 1967 are located next to the Marianpuisto park in central Vaasa. A medical doctor from Vaasa, Karl Hedman (1864-1931) was active in creation of the museum. The building was constructed in 1930, and the Hedmans had their own home and collection on one floor. They had no children, and left their collection to fund, which later donated it to the city. References
Musée de l'Ostrobotnie

Le musée de l'Ostrobotnie (finnois : Pohjanmaan museo) est un musée situé à Vaasa en Finlande. Histoire Le médecin Karl Hedman (1864-1931) a participé activement à la création du musée. Le bâtiment, conçu par Eino Forsman en 1927 est construit en 1930 à proximité du parc Marianpuisto park au centre de Vaasa. L'aile d'exposition est conçue par Erik Kråkström en 1967. La famille Hedman logeait sur un étage, elle n'avait pas d'enfants et laissa la collection à une fondation, qui en fit plus tard don à la ville. Description Les principaux domaines d'activité du musée, fondé en 1895, sont l'histoire culturelle, l'art et la science. Le Musée de l'Ostrobotnie organise des expositions dans le bâtiment principal de Museokatu. Le musée d'Ostrobotnie accueille environ 3 à 5 expositions temporaires chaque année. En plus des expositions temporaires, il y a trois expositions de collections permanentes liées aux principaux domaines d'activité du musée. Des objets antiques et de l'art sont exposés à l'étage Hedman, Vaasa 400 est une exposition d'histoire urbaine et l'exposition Terranova présente la nature et le patrimoine mondial du Kvarken. Les musées municipaux de Vaasa Le musée de l'Ostrobotnie fait partie des musées municipaux de Vaasa, qui comprennent aussi le musée d'Art moderne Kunts, la maison d'Art de Tikanoja, la galerie d'Art de Vaasa et le musée de l'ancien Vaasa.. Quelques œuvres exposées Références Voir aussi Liens externes Articles connexes Liste de musées en Finlande Portail de la Finlande Portail des musées
Österbottens museum

Österbottens museum (finska: Pohjanmaan museo) är ett kommunalt kulturhistoriskt, konst- och naturvetenskapligt museum i Vasa i Finland. Det fungerar som Vasa stads historiska museum, landskapsmuseum, regionkonstmuseum och naturvetenskapligt museum. Museet har fyra utställningslokaler i Vasa, med den större delen i huvudbyggnaden samt andra utställningar i Vasa konsthall, Nelin-Cronströms konsthem och Gamla Vasa museum i Gamla Vasa. Kontor finns i Wasastjernapalatset, det tidigare landshövdingeresidenset och konserveringsutrymmen och arbetsrum i Hallstenska huset. Österbottens museum ingår sedan 2015 i den gemensamma organisationen för kommunala museer i Vasa, Vasa stads museer, under stadens museinämnd. Historik Österbottens museum grundades 1895 av Föreningen för Österbottens historiska museum med Karl Hedman som ledande kraft. Den första museiutställningen öppnade 1896. Hedman samlade från 1892 systematiskt allmogeartefakter av allehanda slag samt konst, samlingar som efter hans och hustruns död tillföll museet. Karl Hedman var också intendent för museet från 1928 och tog initiativ till uppförande av den nuvarande huvudbyggnaden. 1955 ändrades namnet Österbottens historiska museum till Österbottens museum. Museet övertogs av Vasa stad 1990. Lokaler Österbottens museums huvudbyggnad i nyklassicistisk stil vid Marieparken ritades av Eino Forsman 1927 och inrymmer basutställningar i tre våningar, med Hedmanska våningen överst, i våningen under en stadshistorisk basutställning och i källarvåningen Terranova-utställningen om naturen i Kvarkens skärgård. Huvudbyggnaden utvidgades 1967 med en utställningsflygel, ritad av Erik Kråkström. Vasa konsthall ligger i bottenvåningen till det 1883 färdigställda och av Magnus Isæus ritade Vasa stadshus, som tidigare använts som brandstation. Nelin-Cronströms konsthem donerades till museet 1997 och finns på andra våningen av ett 1931 uppfört våningshus. Det har tidigare bebotts av Elin och Alfred Nelins och efter dessa av deras dotter och svärson Anne-Marie och Gustav Nils-Gustav Cronström. Vasa stads museinämnd beslöt 2015 att stadens engagemang i konsthemmet ska upphöra från 2016. Museilokalerna i Gamla Vasa finns i Wasastjernahuset. Detta blev museum 1852. Huset uppfördes i början av 1780-talet av köpmannen Abraham Falander, adlad Wasastjerna, stod kvar efter stadsbranden 1852 och har interiörer från 1700- och 1800-talen. Det tidigare landshövdingeresidenset Wasastjernapalatset inhyser museets kontor i två våningar. Huset byggdes i nygotisk stil under första hälften av 1860-talet av brukspatron Gustaf August Wasastjerna (1823-1905) på Östermyra bruk efter ritningar gjorda av Carl Axel Setterberg och var guvernörs- och senare landshövdingeresidens från 1890-talet till nedläggningen av Vasa län 1998. Hallstenska huset byggdes efter den stora stadsbranden i Vasa 1852, flyttades på 1860-talet från Gamla Vasa till stadens nya område och flyttades åter på 1950-talet till nuvarande adress på Lilla gatan. Bildgalleri Se även Tikanojas konsthem Kuntsi museum för modern konst Källor Österbottens museums webbplats Noter Externa länkar Österbottens museums webbplats
Musée provincial de Savonlinna

Le Musée provincial de Savonlinna (finnois : Savonlinnan maakuntamuseo) est situé près du château d'Olavinlinna, à Savonlinna en Finlande. Présentation C'est un musée de responsabilité régionale détenu et exploité par la ville de Savonlinna, qui est responsable du développement des opérations muséales régionales de Savonie du Sud et des tâches liées à l'environnement culturel bâti et au patrimoine culturel archéologique. Le musée se concentre sur l'histoire culturelle de la province et la recherche et la présentation de l'histoire de la voile sur le lac Saimaa et son animal emblématique, le Phoque marbré du lac Saimaa . Le musée est installé dans un ancien entrepôt de céréales en brique conçu par l'architecte Ernst Bernhard Lohrmann, qui a été achevé en 1852. Le musée provincial de Savonlinna a été ouvert au public en 1985. Le musée était basé sur les collections de la Guilde de St. Olav précédemment conservées à Olavinlinna. Centre de la nature du lac de Saimaa Le Centre de la nature et de la culture Saimaa fonctionne également en collaboration du Metsähallitus (direction des forêts). Il présente aussi le milieu naturel de Saimaa, sa diversité et ses espèces les plus célèbres, le Phoque marbré du lac Saimaa. Il informe aussi sur les sites environnants : le parc national de Kolovesi, le parc national de Linnansaari, le lac Pihlajavesi, la réserve naturelle de Punkaharju et celle de Siikalahti (à Parikkala) . Navires présentés En été, la jetée du musée abrite : l'unique remorqueur à vapeur Ahkera (1871), le bateau à vapeur Salama (1874), le bateau à passagers Savonlinna (1904), le paquebot Mikko (1914). À l'exception d'un temps d'orage, les navires sont toujours opérationnels et opèrent occasionnellement dans différentes parties du lac Saimaa. Rénovation du musée La rénovation du musée a commencé en décembre 2019 et devrait s'achever en janvier 2021. Le coût estimé du projet était de 2,8 millions d'euros. Lors de la rénovation, les locaux du musée ont été rénovés notamment en termes d'entrée et de service client. De plus, la technologie du bâtiment a été renouvelée et les dommages causés par l'humidité ont été réparés. Voir aussi Articles connexes Route culturelle de l'or vert Notes et références (fi) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en finnois intitulé « Savonlinnan maakuntamuseo » (voir la liste des auteurs). Liens externes Site officiel du Musée Riihisaari Mes musées de Savonie du Sud Portail de la Finlande Portail du monde maritime Portail des musées
Nyslotts museum

Nyslotts museum (finska: Savonlinnan museo) är ett landskapsmuseum i Finland. Museet ligger i Nyslotts stad intill Olofsborg vid Saimen på ön Riihisaari. Museet förvaltas av Nyslotts stad och det ansvarar för museiverksamheten i Södra Savolax. Förutom museiverksamheten ansvarar museet också för byggda kulturmiljöer och arkeologiskt kulturarv i landskapet. Utställningar Nyslotts museum visar upp Södra Savolax historia och fartygstrafikens historia vid Saimen. Vid museets brygga finns fyra museifartyg: bogserbåten Ahkera, skonerten Salama (1874), lastfartyget Mikko (1914) och passagerarfartyget Savonlinna (1904). Museet fokuserar på att dokumentera, forska och presentera Södra Savolax kulturhistoria och då särskilt seglingens historia på Saimen. I museet finns även Forststyrelsens utställning som handlar om Saimen, samt turist- och utflyktsinformation. Historia Nyslotts museum finns i ett gammalt kronomagasin som ritades av arkitekten Ernst Bernhard Lohrmann. Kronomagasinet färdigställdes år 1852. Nyslotts museum öppnades i byggnaden år 1985. Fram till år 2021 hette museet Nyslotts landskapsmuseum, men "landskaps" blev borttaget vid förnyelsen av Finlands museilag. Källor
Lohja Museum

Lohja Museum (Finnish: Lohjan museo, Swedish: Lojo museum) is a local history museum in Lohja, Finland. The museum is housed in an old vicarage near the medieval St. Lawrence's Church. It was founded in 1911 and boasts a collection of around 25,000 items and tens of thousands of photos. Additionally, Lohja Museum operates a local history archive and library, and visitors can enter the museum with the Finnish Museum Card. History In 1894, Robert Boldt founded Finland's first local heritage organisation in Lohja, called Lohjan Kotiseutututkimuksen Ystävät ry. Within the organisation, the idea of a museum began to take shape. Lohja Museum was officially founded in 1911, and in 1978, The City of Lohja, together with the rural Municipality of Lohja, assumed responsibility for the museum's management. They rented the old vicarage from Lohja Parish, which had been unused, to serve as the main building for the museum. In addition to the main museum located by the Lohja Vicarage, the museum also oversees the house museum of Elias Lönnrot, Paikkari Croft, in Sammatti, and the Johannes Lohilampi Museum, also in Sammatti. Temporary exhibitions are also held at the Lohja Main Library. Sources
Lojo museum

Lojo museum (finska: Lohjan museo) är ett kulturhistoriskt stadsmuseum i Lojo i Nyland. Museet som grundades år 1911 är beläget på prästgårdsområdet bakom S:t Lars kyrka. Förutom stadsmuseet förvaltar Lojo museum också Johan Lohilampi-museet och Paikkari torp som båda ligger i Sammatti. Fram till hösten 2011 administrerades Paikkari torp av Museiverket som då lade ner verksamheten på grund av resursbrist. Museichef för Lojo museum är Annamari Juvonen-Eskola och Iiris Kankaanpää fungerar som museiamanuens. Idén till Lojo museum väcktes i hembygdsföreningen Lojosamfundet, Finlands äldsta, grundad 1894. År 1978 övergick Lojo museum från föreningen till Lojo stad och Lojo landskommun. Då hyrde Lojo församling ut prästgården som lokal för museet. Lojo museums samlingar omfattar cirka 25 000 artiklar och tiotusentals fotografier. Utöver detta har Lojo museum också ett hembygdsarkiv och ett litet bibliotek. Besökare kan använda det landsomfattande Museikortet vid Lojo museum. Källor Externa länkar Museets hemsida
Vapriikki Museum Centre

The Vapriikki Museum Centre (Finnish: Museokeskus Vapriikki) is a cluster of museums operating in the old factory premises of Tampella, in Tampere, Finland. The name Vapriikki derives from the Swedish word fabrik, meaning factory. Overview The facility was first opened to the public in 1996, and the centre was completed in 2000. In 2019, the centre was visited by over 170,000 visitors. Of the total floor area of 14,000 square metres (150,000 sq ft), approximately half is available for exhibitions and other public use. In 2017, Vapriikki Museum Centre was chosen as the "Museum of the Century" in a public vote to mark the 100th anniversary of Finnish independence. Museums Museums based in the centre include: Natural History Museum of Tampere Rupriikki Media Museum Finnish Museum of Games Finnish Ice Hockey Museum and the Finnish Hockey Hall of Fame Postal Museum (Postimuseo) Doll and Dress Museum (Nukke- ja pukumuseo) Pirkanmaa Regional Museum (Pirkanmaan maakuntamuseo) References External links Official website
Centre Vapriikki

Le centre de musées Vapriikki (finnois : Museokeskus Vapriikki) est un centre accueillant des musées situé dans le quartier de Tampella à Tampere en Finlande. Description Le centre de musées est installé dans un ancien atelier de l'usine de Tampella, dont les parties les plus anciennes ont été construites dans les années 1880. La moitié des quelque 14 000 mètres carrés de Vapriikki sont réservés aux expositions et aux espaces publics. Le reste des locaux est destiné à d'autres activités du Centre, telles que la recherche et les travaux archéologiques. Le centre Vapriikki héberge le musée de la pierre, le musée des médias Rupriikki, le musée régional de Pirkanmaa, le musée de la poste, le musée du hockey, le musée du jeu et le musée d'histoire naturelle de Tampere. Auparavant le centre Vapriikki a aussi hébergé le Musée d'art moderne de Tampere et le musée de la chaussure de Tampere (fi). Expositions Parmi les expositions du centre: Samaanit – Siperian luonnonkansojen salattu maailma (1998–1999) Pirkanmaa – Matka maakunnan historiaan (2001–2009) Metalli (2001–2011) Tuhannen kengän tarina (2003–2015) Samurai – tuhat vuotta kulttia ja kulttuuria (2004) Tiedon palatsi – aarteita Pietarista (2004) Ainut ja jumalten maailma (2004–2005) Orinoco – Amazonian intiaanikulttuureita Venezuelasta (2004–2005) Fabergén aika (2006) Jadeprinsessa (2007) Velomania! – Pyörällä halki aikojen (2007–2008) Dora Jung – Pellavan lumo (2007–2009) Tiibet (2008–2009) Innovaatiot (2008–2016) Tampere 1918 (2008–2017, uudistettuna 2018–) Sitting Bull – Intiaanipäällikkö Istuvan Härän maailma (2009) Aika leikkiä – lelulaatikon aarteita (2009–2016) Tammerkoski ja kosken kaupunki (2009–2019) Inrō – avain samuraiden aikaan (2010–2011) Karhun vuosi (2010–2011) Luokaamme uusi maailma! – Agitaatioposliinia Pietarin Eremitaasista (2011) Ladyn tyyli – muotokuvaaja Lady Ostapeckin Amerikan pukuja ja potretteja (2011–2012) Lennossa – Linnut Vapriikissa (2012–2013) Muumiot – matka kuoleman valtakuntaan (2012–2013) Terrakotta-armeija ja Kiinan keisarien aarteet (2013) Afroditen valtakunta – kauneus, rakkaus ja erotiikka antiikin maailmassa (2014) Revontuli – säkenöivää eleganssia Pohjolasta (2014–2015) Viestinviejät (2014–) Suomalaisten pyhiinvaellukset keskiajalla (2015) Jääkauden jättiläiset (2016) Hurriganes (2016–2017) Nukkekekkerit (2016–2019) Kielletty kaupunki – elämää Kiinan keisarien hovissa (2017) Kadonneet kaunottaret – Tampereen rakennushistoriaa (2017–2018) Birckala 1017 (2017–2019) Marilyn – nainen roolien takana (2018) Dracula – vampyyrit Vapriikissa (2019) Ostia, portti Roomaan (2019–) Teatterikaupunki (2019–) Finlayson 200 – tehtaasta brändiksi (2020–) Galerie Références Voir aussi Liens internes Attractions touristiques de Tampere Liens externes (fi + ru + en) Site officiel Portail des musées Portail des médias Portail de la Finlande
Vapriikki

Het Vapriikki is een groot museumcomplex in de Finse stad Tampere. Het gebouw dateert uit de 19e eeuw en was toen nog een grote ijzerfabriek. Het gebouw opende in 1996 zijn deuren voor publiek maar functioneerde pas in 2000 als een volledig museum. Musea In het gebouw bevinden zich meerdere musea. Deze zijn: Natuurhistorisch museum van Tampere Rupriikki mediamuseum Finse Hockey Hall of Fame Postmuseum Mineralenmuseum Poppenmuseum Fins museum voor computerspellen
Museicentret Vapriikki

Museicentret Vapriikki (finska: Museokeskus Vapriikki) är ett museikomplex i Tammerfors i Birkaland. Det ligger i stadsdelen Tampella vid Tammerforsens strand. Museikomplexet öppnades för allmänheten 1996. Vapriikkis utställningar omfattar i första hand Tammerfors och Birkalands historia, naturvetenskaper, konst, industri- och teknikhistoria samt arkeologi och främmande kulturer. Namnet Vapriikki kommer från det svenska ordet fabrik. Museicentret är inrymt i den ursprungliga verkstaden i Tampellas fabrik, vars äldsta delar är från 1880-talet. Av ytan på cirka 14 000 m² har hälften vikts för utställningar och allmänna utrymmen. Resten av komplexet inrymmer centrets övriga verksamhet såsom forskning och arkeologiskt arbete. Museer I museicentret verkar Birkalands landskapsmuseum, Mineralmuseet, Mediamuseet Rupriikki, Postmuseum, Finlands ishockeymuseum, Finlands spelmuseum och Tammerfors naturhistoriska museum. Dessa museers basutställningar är alltid tillgängliga. Till de permanenta utställningarna hör också Tampere 1918 om det finska inbördeskrigets historia samt Finlayson 200 – från industri till varumärke. Till de permanenta utställningarna kommer växlande specialutställningar. Tammerfors moderna museum ställde ut i Vapriiki åren 1998–2005, Skomuseet 2003–2015 och Dockmuseet 2009–2019. Källor
Lapijoki bro

Lapijoki bro (finska: Lapijoen silta) är en bro i Euraåminne i Finland byggd av natursten och tätad med kilstenar. Bron byggdes 1882–1883, har tre brovalv och är försedd med ett järnräcke. På samma plats fanns tidigare en bro från 1600-talet. Fram till 1950-talet gick riksväg 8 över bron. Lapijoki bro blev museibro 1982 med motiveringen att bron är ett gott exempel på gammal stenbyggnadskonst och bildar en vacker helhet tillsammans med den omgivande växtligheten och bebyggelsen. 2009 ingick Lapijoki bro i Museiverkets inventering av Byggda kulturmiljöer av riksintresse. Källor